УХВАЛА

17 грудня 2025 року

м. Київ

cправа № 910/4552/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Волковицька Н. О. - головуючий, Могил С. К., Случ О. В.,

розглянувши матеріали касаційних скарг Свято-Успенської Києво-Печерської Лаври/Чоловічий монастир/Української Православної Церкви та ОСОБА_1

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 13.11.2025 у справі

за позовом Свято-Успенської Києво-Печерської Лаври/Чоловічий монастир/Української Православної Церкви

до Національного заповідника "Києво-Печерська лавра",

треті особи які, не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні:

позивача - Київської Митрополії Української Православної Церкви, відповідача - Міністерства культури України,

особи, які не брали участі у справі та вважають, що порушені їх права, інтереси та (або) обов`язки - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ,

про визнання недійсним правочину,

ВСТАНОВИВ:

27.11.2025 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в електронному суді подані касаційні скарги Свято-Успенської Києво-Печерської Лаври/Чоловічий монастир/Української Православної Церкви та ОСОБА_1 на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 13.11.2025 (повний текст складено 14.11.2025) про закриття апеляційного провадження у справі № 910/423/23 за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (особи, яка не брала участі у справі) на рішення Господарського суду міста Києва від 13.06.2023.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) вищевказане судове рішення підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Абзацом другим частини другої статті 287 ГПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За приписами частин першої, четвертої статті 294 ГПК України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій повідомляється про дату, час і місце розгляду скарги. В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Частиною п`ятою статті 301 ГПК України передбачено, що перегляд ухвал суду першої та апеляційної інстанції (крім ухвал, якими закінчено розгляд справи) здійснюється судом касаційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У поданих касаційних скаргах викладені клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) учасників справи, обґрунтоване тим, що справа характеризується значним суспільним резонансом не лише в України, а й серед міжнародної спільноти, зокрема вказане питання підіймалося Спеціальним доповідачем ООН із свободи совісті та релігії, Спеціальним доповідачем ООН з питань прав меншин, Спеціальним доповідачем ООН з питання права на мирні зібрання та асоціації щодо справ про порушення прав вірян Української Православної Церкви, у тому числі з питання про володіння храмами та спорудами Києво-Печерської Лаври; наявністю примусу або дискримінаційного впливу на монахів-насельників Лаври.

На думку заявників, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (особи, які не брали участі у справі) безпосередньо у судовому засіданні зможуть надати відповіді на питання, які стосуються дотримання ченцем послуху та обітниць, проживання у Монастирі, тобто не лише наявності правового зв`язку із юридичною особою, а й духовний зв`язок ченця із Монастирем. Із урахуванням дотримання принципу єдності судової практики, вказане рішення у справі за поданими касаційними скаргами матиме значення не лише для скаржників, але й впливатиме на усіх ченців Монастиря, кількість яких сягає до 200 осіб.

Скаржники зазначають, що ця справа має вирішальне значення для Монастиря та ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , характеризується особливою категорію та складністю, достатнім обсягом доказів у справі, тому вважає, що наявні підстави для розгляду касаційної скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників для повного та всебічного встановлення обставин справи, посилаючись на положення статті 252 ГПК України та судову практику щодо розгляду викладеного клопотання.

За приписами частини тринадцятої статті 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що межі розгляду справи судом касаційної інстанції передбачені у статті 300 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Згідно з частиною шостою статті 301 ГПК України з урахуванням конкретних обставин справи суд касаційної інстанції може розглянути касаційні скарги, зазначені у частинах четвертій і п`ятій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Тобто, відповідно до вказаної частини шостої статті 301 ГПК України, вирішення питання про проведення судового засідання з повідомленням та викликом учасників справи при розгляді касаційних скарг, зазначених у частинах четвертій і п`ятій вказаної статті 301 ГПК, обумовлено лише власним розсудом суду касаційної інстанції з огляду на конкретні обставини справи. Ніяких інших підстав чи умов, якими має керуватися касаційний суд при вирішенні зазначеного питання, у вказаній нормі не міститься.

Враховуючи межі перегляду справ в касаційній інстанції та предмет касаційного оскарження колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання скаржників про розгляд касаційної скарги з викликом сторін, а тому відхиляє його.

Отже, приймаючи до уваги обґрунтування скаржниками підстав касаційного оскарження, колегія суддів дійшла висновку про те, що відсутні підстави для залишення касаційних скарг без руху, а матеріали касаційних скарг Свято-Успенської Києво-Печерської Лаври/Чоловічий монастир/Української Православної Церкви та ОСОБА_1 на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 13.11.2025 у справі № 910/4552/23 є достатніми для відкриття касаційного провадження та відповідно до частини тринадцятої статті 8 та частини п`ятої статті 301 ГПК України підлягають розгляду без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Керуючись частиною тринадцятою статті 8, статтями 121, 174, 234, 235, 287-290, 294 ГПК України, частиною п`ятою статті 301 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційними скаргами Свято-Успенської Києво-Печерської Лаври/Чоловічий монастир/Української Православної Церкви та ОСОБА_1 на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 13.11.2025 у справі №910/4552/23.

2. Здійснити перегляд ухвали Північного апеляційного господарського суду від 13.11.2025 у справі № 910/4552/23 у письмовому провадженні.

3. Надати учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу з доказами надсилання копії відзиву та доданих до нього документів іншому учаснику справи до 02.01.2026 з урахуванням положень статті 42 ГПК України.

4. Відмовити Свято-Успенській Києво-Печерській Лаврі/Чоловічий монастир/Української Православної Церкви та ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

5. Витребувати з Господарського суду міста Києва та/або Північного апеляційного господарського суду матеріали справи № 910/4552/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. О. Волковицька

Судді С. К. Могил

О. В. Случ