РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.12.2025Справа № 910/6552/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., за участю секретаря судового засідання Купної В.В., розглянувши у порядку загального позовного провадження

позовну заяву

Товариства з обмеженою відповідальністю «Страйп» (02090 місто Київ, вулиця Алма-Атинська, будинок 8, офіс 303; ідентифікаційний код 41708035)

до

1. Київської митниці Державної митної служби України (03124, місто Київ, бульвар Вацлава Гавела, будинок 8А; ідентифікаційний код 43997555)

2. Державної казначейської служби України (01601, місто Київ, вулиця Бастіонна, будинок 6; ідентифікаційний код 37567646)

про стягнення 273 883,73 грн,

Представники:

від позивача: Дзенік С.І.;

від відповідача-1: Петровська А.О.;

від відповідача-2: не з`явилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Страйп» (далі - ТОВ «Страйп»/позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Київської митниці Державної митної служби України (далі - Митниця/відповідач-1) та Державної казначейської служби України (далі - Казначейство/відповідач-2) про стягнення з Державного бюджету України шкоди (збитків) у розмірі 273 883,73 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок прийняття Митницею рішення про визначення коду товару №КТ-UA-2018 від 28.08.2018, яке скасоване рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №640/21209/18, позивач змушений був розмістити товар на складі тимчасового зберігання, а в подальшому на митному ліцензійному складі, у зв`язку з чим поніс збитки у вигляді витрат за зберігання товару та вартості вантажно-розвантажувальних робіт та послуг з оформлення пакету документів у загальному розмірі 273 883,73 грн, які підлягають відшкодуванню позивачу з Державного бюджету України.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 28.05.2025 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання на 23.06.2025.

10.06.2025 через канцелярію суду від Казначейства надійшов відзив на позову заяву, в якому відповідач-2 зазначає, що є неналежним відповідачем у цій справі, оскільки Казначейство є лише органом виконання судових рішень про стягнення шкоди з Державного бюджету України.

10.06.2025 через систему «Електронний суд» від Митниці надійшло клопотання про продовження строку для подання відзиву на позовну заяву до 20.06.2025.

Крім того, 10.06.2025 через систему «Електронний суд» від представника ТОВ «Страйп» надійшло клопотання про участь у підготовчому засіданні 23.06.2025 та в усіх подальших судових засіданнях у справі №910/6552/25 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із використанням власних технічних засобів.

Господарський суд міста Києва ухвалами від 16.06.2025 задовольнив клопотання Митниці про продовження процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву, продовжив Митниці процесуальний строк для подання відзиву на позовну заяву - до 20.06.2025 включно, а також задовольнив клопотання ТОВ «Страйп» про участь у судових засіданнях у справі №910/6552/25 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

20.06.2025 через систему «Електронний суд» від Митниці надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач-1 заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те, що позивач неправомірно заявив вимоги про відшкодування витрат за зберігання товару на складі ПАТ «Укрзалізниця», оскільки відсутній причинно-наслідковий зв`язок між діями Митниці та розміщенням з власної волі позивача товару на складах ПАТ «Укрзалізниця». Крім того, Митниця зазначає про необґрунтованість позовних вимог позивача про відшкодування шкоди за період з 18.06.2020 по 04.09.2020, оскільки рішення митного органу про визначення коду товару №КТ-UA-2018 від 28.08.2018, скасоване рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.12.2019 у справі №640/21209/18, яке набрало законної сили 18.06.2020, відтак, починаючи з 18.06.2020, позивач не мав жодних перешкод для подання митної декларації і, відповідно, мав можливість забрати товар з митного складу.

23.06.2025 суд відклав підготовче засідання на 28.07.2025.

30.06.2025 через систему «Електронний суд» від ТОВ «Страйп» надійшла відповідь на відзив, а також клопотання про продовження процесуального строку для подання відповіді на відзив в частині документального обґрунтування з підстав відшкодування шкоди (за період з 18.06.2020 по 04.09.2020) до 08.07.2025.

07.07.2025 через систему «Електронний суд» від Митниці надійшло клопотання про продовження строку для подання заперечень на відповідь на відзив до 14.07.2025.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 10.07.2025 задовольнив клопотання ТОВ «Страйп» про продовження процесуального строку для подання відповіді на відзив в частині документального обґрунтування та клопотання Київської митниці Державної митної служби України про продовження процесуального строку для подання заперечень на відповідь на відзив, зокрема, продовжив ТОВ «Страйп» процесуальний строк для подання відповіді на відзив в частині документального обґрунтування - до 08.07.2025 включно, а також продовжив Київській митниці Державної митної служби України процесуальний строк для подання заперечень на відповідь на відзив - до 14.07.2025 включно.

14.07.2025 через систему «Електронний суд» від Митниці надійшли заперечення на відповідь на відзив.

23.07.2025 через систему «Електронний суд» від ТОВ «Страйп» надійшло клопотання про долучення доказів у справі.

24.07.2025 через систему «Електронний суд» від ТОВ «Страйп» надійшли письмові пояснення на заперечення відповідача-1 разом із заявою про поновлення строку на їх подання.

28.07.2025 суд протокольною ухвалою задовольнив клопотання позивача від 23.07.2025 та приєднав до матеріалів справи додаткові докази.

Суд відклав підготовче засідання на 08.09.2025.

26.08.2025 через систему «Електронний суд» від Митниці надійшли додаткові пояснення у справі.

08.09.2025 суд відклав підготовче засідання на 20.10.2025.

20.10.2025 суд протокольними ухвалами задовольнив клопотання позивача про поновлення строку на подання письмових пояснень на заперечення відповідача-1 від 24.07.2025, а також поновив відповідачу-1 процесуальний строк на подання додаткових пояснень від 26.08.2025.

Суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 17.11.2025.

12.11.2025 через систему «Електронний суд» від ТОВ «Страйп» надійшли додаткові письмові пояснення у справі.

17.11.2025 суд оголосив перерву в судовому засіданні до 08.12.2025.

01.12.2025 та 04.12.2025 через систему «Електронний суд» від ТОВ «Страйп» та Митниці надійшли письмові промови в судових дебатах.

08.12.2025 у судове засідання з`явилися представники позивача та відповідача.

Представник Державної казначейської служби України у судове засідання не з`явився, при цьому, у відзиві на позовну заяву відповідач-2 просив суд здійснювати розгляд справи за відсутності його представника.

У судовому засіданні представник ТОВ «Страйп» позовні вимоги підтримав у повному обсязі, а представник Київської митниці Державної митної служби України, у свою чергу, проти задоволення позову заперечував із підстав, викладених у відзиві на позовну заяву (з урахуванням додаткових письмових пояснень).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

01.12.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Страйп» (далі - покупець) та Компанією Abelmet Europe (Польща) (далі - продавець) укладено контракт №PL/AB011217/S, згідно умов якого продавець зобов`язується виготовити і поставити покупцю товар відповідно з рахунками-фактурами (інвойсами).

Згідно з додатком №40 від 16.07.2018 до цього контракту позивач придбав 22 тонни оксиду цинку 72%.

16.07.20218 на виконання цього додатку, на ім`я позивача виписано рахунок-фактуру (інвойс) № EX/0089/18.

У подальшому, до відділу митного оформлення №1 митного поста «Східний» Київської міської митниці ДФС подано в електронному вигляді митну декларацію типу «ІМ/40/ДЕ», якій присвоєно реєстраційний номер UA/1000070/2018/232463, для здійснення митного оформлення товару: «Оксид цинку 72% технічний зі змістом основної речовини мін. 72%. CAS № 1314-13-2. Використовується у хімічній промисловості. Виробник EverZinс, торгова марка EverZinс, країна виробництва - Нідерланди».

Також, позивач присвоїв імпортованому товару код за УКТЗЕД 0.

18.07.2018 у ході проведення митного оформлення товару відповідач-1 взяв проби (зразки) товару для проведення дослідження з метою визначення компонентів хімічного складу даного товару та однозначної класифікації відповідно до вимог УКТЗЕД.

За таких обставин, 18.07.2018 вантаж поміщено на тимчасове зберігання Філії «ЦТС «Ліски» ПАТ «Укрзалізниця» під митним контролем на підставі Єдиного уніфікованого документу №S/0596/V/00 від 18.07.2018 та договору №36-3М про надання послуг по зберіганню вантажів на склад тимчасового зберігання в зоні діяльності Київської міської митниці ДФС від 21.02.2018.

Відповідно до висновку управління експертиз та досліджень хімічної та промислової продукції Департаменту податкових та митних експертиз ДФС від 17.08.2018 № 152, проба має вигляд дрібнодисперсної порошкоподібної речовини коричневого кольору без запаху та сторонніх включень. Проба не розчиняється у воді, розчиняється в розведених мінеральних кислотах та лугах, що характерно для оксиду цинку. Визначений вміст цинку становить 72,8%. Результати досліджень наданої проби за визначеними фізико-хімічними показниками не протирічать її належності до оксиду цинку, як зазначено у відповідній митній декларації.

28.08.2018 відповідач-1 прийняв рішення про визначення коду товару № КТ-UA-2018, відповідно до якого імпортований позивачем товар класифіковано за кодом УКТЗЕД (товарна підкатегорія 2309 90 96 «інші» товарної категорії 2309 90 «інші» товарної позиції 2309 «Продукти, що використовуються для годiвлi тварин» групи 23 «Залишки і відходи харчової промисловості; готові корми для тварин»).

На підставі цього рішення митним органом видана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100070/2018/00139.

Разом із тим, не погоджуючись із рішенням митного органу від 28.08.2018 про визначення коду товару №КТ-UA-2018, позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Митниці про визнання протиправним та скасування цього рішення відповідача-1.

Так, Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 09.12.2019 у справі №640/21209/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2020, адміністративний позов ТОВ «Страйп» до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень задовольнив, зокрема: визнав протиправним та скасував рішення Київської міської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 28.08.2018 № КТ-UA-2018 та визнав протиправною та скасував картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100070/2018/00139.

31.08.2020 вантаж розмитнений згідно з електронною митною декларацією №UA100080/2020/522505 Київською митницею Державної митної служби України.

04.09.2020 позивач забрав товар зі зберігання з території Філії «ЦТС «Ліски» ПАТ «Укрзалізниця».

Отже, в обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що внаслідок здійснення Митницею затримки в митному оформленні вантажу та прийняття неправомірного рішення про визначення коду товару, у період з 18.07.2018 по 04.09.2020 товар перебував на зберіганні під митним контролем на території Філії «ЦТС» «Ліски» ПАТ «Укрзалізниця» за що, позивач здійснював щомісячну плату, яка склала загальну суму за цей період 273 883,73 грн, внаслідок чого ТОВ «Страйп» понесло збитки в цій сумі, які підлягають відшкодуванню з Державного бюджету України.

Зокрема, на підтвердження розміру понесених збитків ТОВ «Страйп» надало суду:

1) договір №36-3М про надання послуг по зберіганню вантажів на складі тимчасового зберігання в зоні діяльності Київської міської митниці ДФС від 21.02.2018, укладений між ПАТ «Українська залізниця» та ТОВ «Страйп», додаткові угоди до нього №1 від 10.05.2018, №2 від 31.07.2018, №3 від 23.10.2018:

- акт надання послуг №5897 від 31.07.2018 на суму 6 380,64 грн та платіжну інструкцію №1277 від 31.07.2018,

- акт надання послуг №6953 від 31.08.2018 на суму 8 053,80 грн та платіжну інструкцію №1624 від 04.09.2018,

- акт надання послуг №7901 від 30.09.2018 на суму 7 794,00 грн та платіжну інструкцію №1914 від 02.10.2018,

- акт надання послуг №8907 від 31.10.2018 на суму 7 942,20 грн та платіжну інструкцію №2242 від 31.10.2018;

2) договір №338-МС про надання послуг по декларуванню та зберіганню вантажів на митному складі відкритого типу від 30.10.2018, укладений між ПАТ «Українська залізниця» та ТОВ «Страйп», додаткові угоди до цього договору №1 від 29.01.2019, №2 від 18.04.2019, №3 від 11.10.2019, №4 від 21.10.2019:

- акт надання послуг №9159 від 07.11.2018 на суму 7 154,54 грн та платіжні інструкції №2301 від 08.11.2018, №2323 від 12.11.2018

- №9830 від 30.11.2018 на суму 11 383,87 грн та платіжну інструкцію №2572 від 06.12.2018,

- акт надання послуг №10812 від 31.12.2018 на суму 15 055,21 грн та платіжну інструкцію №2788 від 28.12.2018,

- акт надання послуг №755 від 31.01.2019 на суму 15 055,21 грн та платіжну інструкцію №292 від 31.01.2019,

- акт надання послуг №1542 від 28.02.2019 на суму 13 951,73 грн та платіжну інструкцію №542 від 28.02.2019,

- акт надання послуг №2527 від 31.03.2019 на суму 15 446,56 грн та платіжну інструкцію №886 від 27.03.2019,

- акт надання послуг №3475 від 30.04.2019 на суму 14 948,28 грн та платіжну інструкцію №1190 від 26.04.2019,

- акт надання послуг №4237 від 31.05.2019 на суму 15 693,94 грн та платіжну інструкцію №1429 від 24.05.2019,

- акт надання послуг №5147 від 30.06.2019 на суму 15 187,68 грн та платіжну інструкцію №1703 від 25.06.2019,

- акт надання послуг №6205 від 31.07.2019 на суму 15 693,94 грн та платіжну інструкцію № 2016 від 29.07.2019,

- акт надання послуг №7203 від 31.08.2019 на суму 10 186,76 грн та платіжну інструкцію №2283 від 29.08.2019,

- акт надання послуг №7937 від 30.09.2019 на суму 7 383, 24 грн та платіжну інструкцію №2583 від 25.09.2019,

- акт надання послуг №8967 від 31.10.2019 на суму 7 629,35 грн та платіжну інструкцію №3022 від 29.10.2019,

- акт надання послуг №9727 від 30.11.2019 на суму 7 494,12 грн та платіжну інструкцію №3317 від 26.11.2019,

- акт надання послуг №10470 від 31.12.2019 на суму 7 743,92 грн та платіжну інструкцію №3598 від 20.12.2019,

- акт надання послуг №11020 від 31.01.2020 на суму 7 743,92 грн та платіжну інструкцію №288 від 30.01.2020,

- акт надання послуг №11710 від 29.02.2020 на суму 7 244,32 грн та платіжну інструкцію №640 від 26.02.2020,

- акт надання послуг №2064 від 26.03.2020 на суму 7 743,92 грн та платіжну інструкцію №1046 від 27.03.2020,

- акт надання послуг №13170 від 30.04.2020 на суму 7 494,12 грн та платіжну інструкцію №1404 від 29.04.2020,

- акт надання послуг №13587 від 31.05.2020 на суму 7 743,92 грн та платіжну інструкцію №1700 від 25.05.2020,

- акт надання послуг №14381 від 30.06.2020 на суму 7 494,12 грн та платіжну інструкцію №2070 від 26.06.2020,

- акт надання послуг №15121 від 31.07.2020 на суму 7 743,92 грн та платіжну інструкцію №2460 від 28.07.2020,

- акт надання послуг №16174 від 31.08.2020 на суму 7 759,55 грн та платіжну інструкцію №2775 від 28.08.2020,

- акт надання послуг №16281 від 02.09.2020 на суму 2 236,33 грн та платіжну інструкцію №2822 від 01.09.2020, №2832 від 02.09.2020.

- акт надання послуг №16355 від 04.09.2020 на суму 500,62 грн та платіжну інструкцію №2870 від 04.09.2020.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з огляду на таке.

Згідно із ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Статтею 129 Конституції України унормовано, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частиною першою статті 15, частиною першої статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 56 Конституції України визначено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

На підставі вказаної норми відшкодуванню за рахунок держави підлягає шкода у випадку встановлення факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, згідно з частиною другої цієї статті є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За загальними положеннями, передбаченими статтею 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів (ч. 1 ст. 1173 ЦК України).

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.

Статті 1173, 1174 ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою. Втім, цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків.

Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 ЦК України.

Аналогічні правові висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.03.2019 у справі №920/715/17.

Суд також зазначає, що збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у не одержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником. Доведення факту наявності таких збитків та їх розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням і збитками покладено на позивача. Причинний зв`язок як обов`язковий елемент відповідальності за заподіяні збитки полягає в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, отже, доведенню підлягає факт того, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки.

Як зазначено судом вище, позивач стверджує, що внаслідок здійснення відповідачем-1 затримки в митному оформлені вантажу та прийняття неправомірного рішення про визначення коду товару, ТОВ «Страйп» понесло збитки, які складаються: із вартості тимчасового зберігання під митним контролем, із вартості зберігання на митному складі відкритого типу, із вартості користування контейнером, вартості вантажно-розвантажувальних робіт та вартості послуг з оформлення пакету документів у період з 18.07.2018 по 04.09.2020.

Відносини, пов`язані зі здійсненням митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України, законами України з питань оподаткування та іншими нормативно-правовими актами з питань державної митної справи, чинні на день прийняття митної декларації органом доходів і зборів України.

Здійснення державної митної справи базується на принципах, передбачених статтею 8 Митного Кодексу України, зокрема, принципів: законності та презумпції невинуватості; визнання рівності та правомірності інтересів усіх суб`єктів господарювання незалежно від форми власності; додержання прав та охоронюваних законом інтересів осіб; відповідальності всіх учасників відносин, що регулюються цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 ст. 4 Митного кодексу України (далі - МК України) митні органи - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, митниці та митні пости; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку; митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митна декларація - заява встановленої форми, в якій особою зазначено митну процедуру, що підлягає застосуванню до товарів, та передбачені законодавством відомості про товари, умови і способи їх переміщення через митний кордон України та щодо нарахування митних платежів, необхідних для застосування цієї процедури; митна процедура - зумовлені метою переміщення товарів через митний кордон України сукупність митних формальностей та порядок їх виконання.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії. Електронне декларування здійснюється з використанням електронної митної декларації, засвідченої електронним цифровим підписом, та інших електронних документів або їх реквізитів у встановлених законом випадках.

Частинами 1 - 4 ст. 318 МК України передбачено, що митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до цього Кодексу та інших законів України. Митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи. Митний контроль товарів, транспортних засобів у пунктах пропуску через державний кордон України здійснюється відповідно до типових технологічних схем митного контролю, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктами 1 та 2 частини 1 ст. 320 МК України форми та обсяги митного контролю обираються:

1) посадовими особами митних органів на підставі результатів застосування системи управління ризиками; та/або

2) автоматизованою системою управління ризиками.

Форми та обсяги митного контролю, визначені відповідно до пункту 2 частини першої цієї статті, є обов`язковими для виконання посадовими особами митних органів. Прийняття цими посадовими особами рішення щодо нездійснення митного контролю у зазначених формах та обсягах не допускається (ч. 4 ст. 320 МК України).

Судом встановлено, що до відділу митного оформлення №1 митного поста «Східний» Київської міської митниці ДФС позивач подав в електронному вигляді митну декларацію типу «ІМ/40/ДЕ», якій присвоєно реєстраційний номер UA/1000070/2018/232463, для здійснення митного оформлення товару: «Оксид цинку 72% технічний зі змістом основної речовини мін. 72%. CAS № 1314-13-2. Використовується у хімічній промисловості. Виробник EverZinс, торгова марка EverZinс, країна виробництва - Нідерланди». Також, позивачем було присвоєно імпортованому товару код за УКТЗЕД 0.

18.07.2018 у ході проведення митного оформлення товару відповідач-1 взяв проби (зразки) товару для проведення дослідження з метою визначення компонентів хімічного складу даного товару та однозначної класифікації відповідно до вимог УКТЗЕД, при цьому, вантаж поміщено на тимчасове зберігання Філії «ЦТС «Ліски» ПАТ «Укрзалізниця» під митним контролем на підставі Єдиного уніфікованого документу №S/0596/V/00 від 18.07.2018.

Так, отримавши висновок управління експертиз та досліджень хімічної та промислової продукції Департаменту податкових та митних експертиз ДФС від 17.08.2018 № 152, відповідач-1 прийняв рішення від 28.08.2018 про визначення коду товару №КТ-UA-2018, відповідно до якого імпортований позивачем товар класифіковано за кодом УКТЗЕД (товарна підкатегорія 2309 90 96 «інші» товарної категорії 2309 90 «інші» товарної позиції 2309 «Продукти, що використовуються для годiвлi тварин» групи 23 «Залишки і відходи харчової промисловості; готові корми для тварин») та на підставі цього рішення митним органом видана картка відмови в прийнятті митної, декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100070/2018/00139.

Відповідно до ч.1 ст. 24 МК України кожна особа має право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів доходів і зборів, їх посадових осіб та інших працівників, якщо вважає, що цими рішеннями, діями або бездіяльністю порушено її права, свободи чи інтереси. Як передбачено частиною другою вказаної статті рішення - окремі акти, якими органи доходів і зборів або їх посадові особи приймають рішення з питань, передбачених законодавством України з питань державної митної справи, а також задовольняють скарги, заяви, клопотання конкретних фізичних чи юридичних осіб або відмовляють у їх задоволенні.

Отже, судом встановлено, що Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 09.12.2019 у справі №640/21209/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2020, адміністративний позов ТОВ «Страйп» до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень задовольнив, зокрема: визнав протиправним та скасував рішення Київської міської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 28.08.2018 № КТ-UA-2018 та визнав протиправною та скасував картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100070/2018/00139.

В силу положень п. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені Окружним адміністративним судом міста Києва у рішенні від 09.12.2019, яке набрало законної сили 18.06.2020, у справі №640/21209/18 мають преюдиційне значення при розгляді цієї справи.

Зокрема, у рішенні від 09.12.2019 у справі №640/21209/18 судом встановлено, що імпортований позивачем товар є хімічною речовиною, основним компонентом якої є оксид цинку. Така продукція не містить ані тваринної, ані рослинної сировини, виготовляється промисловим хімічним шляхом, за цільовим призначенням використовується здебільшого у промисловості та додатково може застосовуватися в якості кормової домішки для тварин, а отже, такий товар як за основним компонентом, так і за способом виготовлення і основним цільовим призначенням найбільш повно відповідає коду УКТ ЗЕД , що й був визначений позивачем у митній декларації.

Як зазначено судом вище, за змістом приписів статей 1166 та 1173 ЦК України для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, заподіяних органом державної влади, необхідною є наявність трьох елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправності поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою і збитками; наявність вини необхідним елементом не є, оскільки відповідальність у такому разі настає незалежно від вини особи, що заподіяла шкоду.

Отже, суд виходить з того, що причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою полягає у тому, що наслідки у вигляді шкоди настають лише в результаті неправомірної поведінки відповідача-1, і є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Таким чином, з огляду на встановлені вище обставини, суд погоджується із доводами позивача, що внаслідок прийняття Митницею неправомірного рішення про визначення коду товару, що стало підставою для відмови у оформленні митної декларації, поданій позивачем, та як наслідок завдало позивачу збитки у зв`язку зі зберіганням товару під митним контролем на території Філії «ЦСТ «Ліски» ПАТ «Українська залізниця».

Разом із тим, на переконання суду, підлягають відшкодуванню збитки, які складаються із вартості тимчасового зберігання під митним контролем, із вартості зберігання на митному складі відкритого типу, із вартості користування контейнером, вартості вантажно-розвантажувальних робіт та вартості послуг з оформлення пакету документів, які понесені позивачем за період з 28.08.2018 (прийняття відповідачем рішення про визначення коду товару №КТ-UA-2018) по 18.06.2020 (набрання рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.12.2019 у справі №640/21209/18 законної сили), оскільки після 18.06.2020 позивач не був позбавлений можливості вчинити заходи по розмитненню товару та забрати його зі зберігання.

Зокрема, за розрахунком суду обґрунтованою до стягнення є сума збитків у розмірі 239 250,55 грн, розрахована виходячи із актів наданих послуг №6953 від 31.08.2018 (частково з 28.08.2018 по 31.08.2018 включно), №7901 від 30.09.2018, №8907 від 31.10.2018, №9159 від 07.11.2018, №9830 від 30.11.2018, №10812 від 31.12.2018, №755 від 31.01.2019, №1542 від 28.02.2019, №2527 від 31.03.2019, №3475 від 30.04.2019, №4237 від 31.05.2019, №5147 від 30.06.2019, №6205 від 31.07.2019, №7203 від 31.08.2019, №7937 від 30.09.2019, №8967 від 31.10.2019, №9727 від 30.11.2019, №10470 від 31.12.2019, №11020 від 31.01.2020, №11710 від 29.02.2020, №2064 від 26.03.2020, №13170 від 30.04.2020, №13587 від 31.05.2020 та №14381 від 30.06.2020 (частково з 01.06.2020 по 18.06.2020 включно).

Відповідно до ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Ураховуючи встановлені вище обставини, дослідивши матеріали справи та заслухавши у судовому засіданні представників позивача та відповідача-1, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Страйп» в частині стягнення з Державного бюджету України, понесених позивачем збитків у розмірі 239 250,55 грн, що має наслідком часткове задоволення позову.

За таких обставин, витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача-1 в частині задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Страйп» - задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Страйп» (02090 місто Київ, вулиця Алма-Атинська, будинок 8, офіс 303; ідентифікаційний код 41708035) 239 250 (двісті тридцять дев`ять тисяч двісті п`ятдесят) грн 55 коп. - збитків.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути з Київської митниці Державної митної служби України (03124, місто Київ, бульвар Вацлава Гавела, будинок 8А; ідентифікаційний код 43997555) до Державного бюджету України судовий збір у розмірі 2 871 (дві тисячі вісімсот сімдесят одну) грн 00 коп.

Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Повний текст рішення складено: 16.12.2025.

Суддя Віта БОНДАРЧУК