РІШЕННЯ

17 листопада 2025 року м. ТернопільСправа № 921/445/25

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Гевка В.Л. розглянувши у порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1

до відповідача: Білівського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Чортківської міської ради Тернопільської області, 48514, Україна, Чортківський р-н, Тернопільська обл., село Біла, вулиця Буракова, будинок, 34

про стягнення заборгованості у сумі 97 101,38 грн., з яких: основний борг у сумі 82 769,44 грн.; пеню у сумі 9 764,52 грн.; три проценти річних у сумі 952,42 грн.; інфляційні втрати у сумі 3 615,00грн.

За участі учасників та їх представників:

Позивача: Кемінь Віталій Васильович, представник;

Відповідача: не з`явився.

1. Cуть та рух справи.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» звернувся до Господарського суду Тернопільської області з позовною заявою до відповідача Білівського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Чортківської міської ради Тернопільської області про стягнення заборгованості у сумі 97 101,38 грн., з яких: основний борг у сумі 82 769,44 грн.; пеню у сумі 9 764,52 грн.; три проценти річних у сумі 952,42 грн.; інфляційні втрати у сумі 3 615,00грн.

Ухвалою суду від 28.07.2025 судом прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання на 26.08.2025.

У судових засіданнях, порядку статті 183 ГПК України, судом неодноразово відкладалось підготовче засідання та продовжувалось підготовче провадження, про що постановлено ухвали, не виходячи до нарадчої кімнати та без постановлення окремого процесуального документу.

У судовому засіданні 21.10.2025 судом закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 04.11.2025, про що судом постановлено ухвалу, не виходячи до нарадчої кімнати та без постановлення окремого процесуального документу.

У судовому засіданні 04.11.2025 відкрито розгляд справи по суті, який, в порядку статті 216 ГПК України, відкладався на 17.11.2025.

Присутній у призначеному судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити, з підстав, зазначених у позовній заяві.

Відповідач участі повноваженого представника у судових засіданнях не забезпечив.

Частиною 1 статті 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи. Обов`язковість явки в судове засідання представника відповідача судом не визнавалась.

За таких обставин, беручи до уваги, що відповідач не скористався наданими йому процесуальними правами, а за висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Відсутність будь-яких заяв або клопотань відповідача, свідчить про незацікавленість відповідача у розгляді справи.

Враховуючи наведене, суд визнав за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 17.11.2025 судом ухвалено скорочену (вступну та резолютивну) частину рішення.

2. Аргументи сторін.

Правова позиція позивача.

У поданій позовній заяві №б/н від 24.07.2025 (вх. № 508 від 24.07.2025) позивач, обґрунтовуючи свою правову позицію, посилається на порушення відповідачем зобов`язання з оплати вартості спожитого природного газу відповідно до договору постачання природного газу постачальником, зокрема, зазначає, що на виконання умов договору №18-7482/24-БО-Т постачання природного газу, протягом листопада грудня 2024 року він поставив відповідачу природний газ в об`ємі 9,369 тис. куб. м. на загальну суму 155 093,37 грн.

Із урахуванням часткової сплати за спожитий природний газ, станом на момент звернення позивача до суду із позовом, основна заборгованість відповідача складає 82 769,44 грн.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів та є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

У зв`язку з порушенням виконання грошового зобов`язання, на підставі п. 7.2. договору та статті 625 ЦК України, позивачем нараховано та заявлено до стягнення 9 764,52 грн пені, 952,42 грн три проценти річних та 3 615,00 грн інфляційних втрат.

Правова позиція відповідача.

Відповідач правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, відзиву на позовну заяву не надав. Про місце, дату та час проведення судових засідань відповідач повідомлявся належним чином, відповідно до статей 120, 121 ГПК України.

3. Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши доводи представника позивача, судом встановлено таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (далі позивач, Постачальник, ТОВ "Нафтогаз Трейдинг") входить до Групи Нафтогаз та здійснює свою діяльність на підставі отриманої ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу (постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 04.09.2018 №962).

Білівський опорний заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Чортківської міської ради Тернопільської області, ЕІС-код 56XS0000OH6NN004 є юридичною особою, що створена та діє відповідно до законодавства України і є бюджетною установою/організацією.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (далі позивач, Постачальник, ТОВ «Нафтогаз Трейдинг») та Білівським опорним закладом загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Чортківської міської ради Тернопільської області (далі відповідач, Споживач), в особі директора Гнатуська Володимира Миколайовича, який діє на підставі Статуту укладено Договір постачання природного газу від 31.10.2024 № 18-7482/24-БО-Т з додатковою угодою від 27.12.2024 №1(далі Договір).

Згідно пункту 1.1. договору Постачальник зобов`язується поставити Споживачеві природний газ (далі - газ) за ДК 021:2015 код 09120000-6 "Газове паливо" (природний газ), а Споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього Договору.

Споживач підтверджує та гарантує, що на момент підписання цього Договору Споживача є в наявності укладений договір на розподіл природного газу між Споживачем та Оператором газорозподільної мережі (надалі Оператор ГРМ) та присвоєний Оператором ГРМ персональний ЕІС-код та/або укладений договір транспортування природного газу між Споживачем та Оператором газотранспортної системи (наділі Оператор ГТС) та присвоєний Оператором ГТС персональний ЕІС-код (якщо об`єкти Споживача безпосередньо приєднані до газотранспортної мережі). Відповідальність за достовірність інформації, зазначеної в цьому пункті, несе Споживач. (п.1.4.договору).

Постачальник передає Споживачу на умовах цього Договору замовлений Споживачем обсяг (об`єм) природного газу у період з листопада по 31 грудня 2024 року в кількості 8,50000 тис. куб. метрів, у тому числі по місяцях. (листопад 2024 року 4,0000 тис. куб. м ; грудень 2024 року 4,50000 тис. куб. м.). (п.2.1. договору).

Підписанням цього Договору Споживач дає згоду Постачальнику на включення його до Реєстру споживачів Постачальника (надалі Реєстр або Реєстр споживачів), розміщеного на інформаційній платформі Оператора ГТС відповідно до вимог Кодексу ГТС. (п.2.3. договору).

Згідно п.3.1. договору Постачальник передає Споживачу у загальному потоці природний газ у внутрішній точці виходу з газотранспортної системи. Право власності на природний газ переходить від Постачальника до Споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на природний газ Споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ.

Постачальник із застосуванням ресурсів Інформаційної платформи Оператора ГТС та Споживач здійснюють щоденний моніторинг фактично відібраного Споживачем обсягу природного газу. (п.3.4. договору).

Відповідно до пункту 4.1. договору, ціна та порядок зміни ціни на природний газ, який постачається за цим договором, встановлюється наступним чином : Ціна природного газу за 1000 куб. м газу без ПДВ 13 658,33 грн. Податок на додану вартість за ставкою 20%, Ціна природного газу за 1000 куб. м. з ПДВ - 16 390,00 грн; крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи 124,16 грн без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом 136,576 грн, крім того ПДВ 20% - 27,315 грн, всього з ПДВ - 163,89 грн за 1000 куб. м.

Всього ціна газу за 1000 куб. м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, становить 16 553,89 грн.

Пунктом 3.5.-3.5.4. договору визначено, що приймання-передача газу, переданого Постачальником Споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Споживач зобов`язується надати Постачальнику не пізніше 5-го (п`ятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, завірену належним чином копію відповідного акту надання послуг з розподілу /транспортування газу за такий період, що складений між Оператором(ами) ГРМ та/або Оператором ГТС та Споживачем, на підставі даних комерційного вузла обліку Споживача, відповідно до вимог Кодексу ТС/Кодексу ГРМ.

На підставі отриманих від Споживача даних та даних щодо остаточної алокації відборів Споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС Постачальник готує та надає Споживачу два примірники акту приймання-передачі за відповідний розрахунковий період (далі також - акт), підписані уповноваженим представником Постачальника.

Споживач протягом 2-х (двох) робочих днів з дати одержання акту зобов`язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акту, підписаний уповноваженим представником Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від його підписання.

У випадку неповернення Споживачем підписаного оригіналу акту до 15-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними Споживача та даними остаточної алокації відборів Споживача на інформаційній платформі Оператора ГТС, обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим (узгодженим) відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС та переданим у власність Споживачу, а вартість поставленого протягом відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, зазначених в розділі 4 цього Договору. (п.3.5.4. договору).

Отже, об`єм (обсяг) спожитого Споживачем природного газу передається Оператором ГРМ в інформаційну платформу Оператора ГТС та використовується Постачальником для розрахунку вартості спожитого природного газу.

Нарахування вартості спожитого Споживачем природного газу Постачальником здійснюється виключно на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/спожитого Споживачем природного газу, які отримує в процесі доступу до інформаційної платформи оператора ГТС. Вартість природного газу визначається шляхом множення об`ємів природного газу на ціну природного газу, визначену відповідно до встановленого тарифу.

27.12.2024 між Постачальником та Споживачем укладено Додаткову угоду №1 до Договору №18-7482/24-БО-Т від 31.10.2024 постачання природного газу, якою сторони погодили, що Постачальник передає Споживачу на умовах цього Договору замовлений Споживачем обсяг (об`єм) природного газу у період з листопада 2024 року по 31. Грудня 2024 року (включно), в кількості 8,50000 тис. куб. метрів, в тому числі по місяцях, а саме : листопад 2024 4,36900 тис. куб. м. та у грудні 2024 - 4,13100 тис. куб. м. ;

загальна вартість цього Договору становить - 117 256,73 грн, крім того ПДВ - 23 451,35 грн.

Судом встановлено, що на виконання умов зазначеного Договору №18-7482/24-БО-Т від 31.10.2024, позивач у період листопад грудень 2024 року передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 155 093,37 грн, що підтверджується відповідними актами прийманні-передачі природного газу : від 12.12.2024 на суму 72 323,93 грн та від 13.01.2025 на суму 82 769,44 грн.

Як встановлено судом, дані акти приймання-передачі підписані без претензій та зауважень відповідачем щодо кількості та вартості поставки природного газу.

Так, пунктом 5.1 Договору передбачено, що оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється Відповідачем виключно грошовими коштами в наступному порядку: - 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання передачі природний газ здійснюється до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому відповідач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період.

Проте, як підтверджено наявними у справі доказами, зокрема, банківською випискою та оборотно сальдовою відомістю, за поставлений газ відповідач, в порушення взятих на себе договірних зобов`язань, зокрема п. 5.1. договору, здійснив оплату лише частково на суму 72 323,93 грн.

Отже, як підтверджено наявними у справі доказами та не спростовано відповідачем, сума простроченого та несплаченого основного боргу Білівського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Чортківської міської ради Тернопільської області перед позивачем за Договором складає 82 769,44 грн.

4. Норми права, які застосовував суд.

Статтями 15, 16 Цивільного кодексу України (далі по тексту ЦК України) встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ч.1, п.1 ч.2 статті 11 ЦК України).

Згідно статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У відповідності до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). (стаття 610 ЦК України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (частина 1 статті 612 ЦК України).

Із змісту частини 1 статті 626 ЦК України випливає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно частини 1 статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд та за погодженням сторін, та умов, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 Цивільного кодексу України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтями 662, 663 ЦК України визначено, що Продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до статті 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Закон України "Про ринок природного газу" визначає правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу.

Статтею 1 Закону України "Про ринок природного газу" зазначено, що споживачем є фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини.

Згідно підпункту 19 пункту 1 статті 1 Закону України "Про ринок природного газу" оператор газотранспортної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників).

Відповідно до частин 1,3 статті 12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із нормативно-правовими актами.

Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним кодексом України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1378/27823, а також договором постачання природного газу.

5. Мотивована оцінка судом аргументів, наведених учасниками справи.

Спір між сторонами виник внаслідок неналежного виконання відповідачем, як Споживачем, своїх договірних зобов`язань в частині несвоєчасної оплати за спожитий природний газ.

Предметом спору є стягнення з Білівського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Чортківської міської ради Тернопільської області заборгованості за спожитий природний газ, в сумі 97 101,38 грн., з яких: основний борг у сумі 82 769,44 грн.; пеню у сумі 9 764,52 грн.; три проценти річних у сумі 952,42 грн.; інфляційні втрати у сумі 3 615,00грн.

Щодо стягнення суми основного боргу.

Згідно пункту 2 частини 2 статті 13 Закону України "Про ринок природного газу" Споживач зобов`язаний, зокрема: забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів.

Факт передачі позивачем та прийняття відповідачем у період листопад - грудень 2024 року природного газу на загальну суму 155 093,37 грн, його часткова оплата в сумі 72 323,93 грн підтверджені долученими до матеріалів справи копіями актів приймання-передачі природного газу та інформацією банку про надходження коштів на рахунки ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг".

Докази виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань в повному обсязі шляхом здійснення оплати вартості всього отриманого природного газу, в матеріалах справи відсутні.

Згідно приписів статті 530 ЦК України, основною умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Отже у відповідача виник обов`язок здійснити оплату вартості отриманого газу у встановлений договором строк.

При цьому, як свідчать матеріали справи, станом на час розгляду спору, доказів добровільної та повної оплати вартості поставленого позивачем у листопаді - грудні 2024 року природного газу на виконання умов Договору №18-7482/24-БО-Т від 31.10.2024 та додаткової угоди №1 від 27.12.2024, відповідачем не надано.

З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 82 769,44 грн обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

Стосовно позовних вимог в частині стягнення 3% річних у розмірі 952,42 грн, суд зазначає таке.

Пунктом 7.2. договору визначено, що у разі прострочення Споживачем строків остаточного розрахунку згідно пункту 5.1. та/або строків оплати за пунктом 8.4. цього договору, Споживач зобов`язується сплатити Постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Згідно статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, повинен на вимогу кредитора сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Так, матеріалами справи підтверджено порушення відповідачем строків оплати спожитого природного газу, у зв`язку з чим позивачем за неналежне виконання умов Договору нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 952,42 грн, нарахованих, відповідно до вимог статті 625 ЦК України, за період з 18.02.2025 по 07.07.2025.

Судом, перевірено розрахунок 3% річних та встановлено, що він виконаний правильно, а тому позовні вимоги щодо стягнення 3% річних у розмірі 952,42 грн є такими, що підлягають до задоволення, як правомірно заявлені.

Стосовно позовних вимог в частині стягнення інфляційних втрат у розмірі 3 615,00 грн, суд зазначає таке.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Згідно з положеннями статті 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Отже, зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен місяць щодо якого обчислюється відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція.

При цьому індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Якщо прострочення відповідачем виконання зобов`язання з оплати становить менше місяця, то в такому випадку виключається застосування до відповідача відповідальність передбачена частиною 2 статті 625 ЦК України - стягнення інфляційних втрат за такий місяць.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.04.2019 у справі № 910/5625/18, від 13.02.2019 у справі № 924/312/18, від 22.01.2019 у справі № 905/305/18, від 30.01.2019 у справі № 922/175/18.

У зв`язку з порушення строків оплати вартості за поставлений природний газ, позивачем нараховано інфляційні втрати у розмірі 3 615,00 грн.

Суд, перевіривши розрахунок інфляційних втрат та встановивши, що він виконаний правильно, а тому позовні вимоги щодо стягнення інфляційних втрат у розмірі 3 615,00 грн є такими, що підлягають до задоволення, як правомірно заявлені.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку статті 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Щодо позовних вимог в частині стягнення пені у розмірі 9 764,52 грн.

Вирішуючи правомірність нарахованої та заявленої до стягнення пені у сумі 9 764,52 грн, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, серед іншого, неустойкою.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Неустойка має безпосередню мету стимулювати боржника до виконання зобов`язання; за допомогою неустойки забезпечуються права кредитора шляхом створення таких умов, що підвищують рівень вірогідності виконання зобов`язання; неустойка стягується по факту невиконання чи неналежного виконання зобов`язання боржником, трансформуючись у такий спосіб у міру цивільно-правової відповідальності, неустойка стягується за період, який не може перевищувати шестимісячний строк з моменту невиконання зобов`язання (якщо інший строк не встановлений договором).

Статтею 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" визначено, що платник коштів сплачує на користь отримувача таких коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, установленому за угодою сторін (тобто в договорі). При цьому пеня обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в певний період (період прострочення).

Отже, в силу наведених положень законодавства, пеня може бути стягнута у передбачених в письмовому договорі випадках (встановлено за згодою сторін).

Пунктом 7.2. Договору сторони погодили, що у разі прострочення Споживачем строків остаточного розрахунку згідно з пунктом 5.1. та/або строків оплати за пунктом 8.4. цього Договору, Споживач зобов`язується сплатити Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язання щодо оплати вартості отриманого/спожитого природного газу у визначений договором строк, позивачем на підставі пункту 7.2. Договору нараховано пеню за прострочення виконання зобов`язання за увесь час прострочення за період з 18.02.2025 по 07.07.2025, в сумі 9 764 грн 52 коп.

Враховуючи наявність та доведеність прострочення відповідачем оплати за переданий йому природний газ, суд приходить до висновку, що нараховані у відповідності до пункту 7.2. договору вимоги про стягнення 9 764 грн 52 коп. є правомірними та такими, що підлягають до задоволення.

6. Судові витрати.

Відповідно до частин 1,2 статті 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем, при зверненні до суду, із урахуванням понижуючого коефіцієнту, сплачено судового збору 2 422 грн 40 коп. (платіжна інструкція № від 16.07.2025).

А тому, відповідно до вимог статті 129 ГПК України, судовий збір в розмірі 2 422 грн 40 коп. суд покладає на відповідача у справі та він підлягає стягненню в користь позивача.

Враховуючи зазначене вище, керуючись положеннями статей 2, 42, 86, 129, 233, 236, 238, 240, 241, з 253 по 259 у сукупності з іншими статтями Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Білівського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Чортківської міської ради Тернопільської області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" 82 769 (вісімдесят дві тисячі сімсот шістдесят дев`ять) грн 44 коп. - основного боргу, 9 764 (дев`ять тисяч сімсот шістдесят чотири) грн 52 коп. пені, 952 (дев`ятсот п`ятдесят дві) грн 42 коп. - 3% річних, 3 615 (три тисячі шістсот п`ятнадцять) 00 коп. - інфляційних втрат.

3. Судові витрати покласти на відповідача.

4. Стягнути з Білівського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Чортківської міської ради Тернопільської області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. судового збору.

5. Накази видати після набрання рішенням суду законної сили.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, ();

Відповідач: Білівський опорного заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Чортківської міської ради Тернопільської області, 48514, Україна, Чортківський р-н, Тернопільська обл., село Біла, вулиця Буракова, будинок, 34, ().

Рішення господарського суду набирає законної сили у порядку статті 241 ГПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у порядку, визначеному статтями з 253 по 259 ГПК України. Повне рішення, з урахуванням перебування судді у відпустці та тимчасовою непрацездатністю, складено 15.12.2025. Повний текст рішення надіслати учасникам справи до їх електронних кабінетів в електронній формі із застосуванням ЄСІТС в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про ЄСІТС.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб -порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Суддя В.Л. Гевко