ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року

м. Київ

cправа № 905/263/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Васьковський О. В. - головуючий, Жуков С. В., Погребняк В. Я.,

за участю секретаря судового засідання Аліференко Т. В.

розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Рікард"

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 25.09.2025

та ухвалу Господарського суду Донецької області від 01.07.2025

у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Рікард"

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Сансет-Карлайл Трейд Груп"

Учасники справи:

ТОВ "ФК "Рікард": Маленко О., Шпак В.;

ТОВ "Сансет-Карлайл Трейд Груп": Любаренко І., Любаренко Д.;

Арбітражний керуючий: не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст заявлених вимог

1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Рікард" (далі - ТОВ "ФК "Рікард") звернулось до Господарського суду Донецької області із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Сансет-Карлайл Трейд Груп".

1.2. Ухвалою від 02.04.2025 відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ "Сансет-Карлайл Трейд Груп".

1.3. ТОВ "ФК "Рікард" звернулося до суду із заявою з додатковими кредиторськими вимогами в сумі 72000 грн (1 черга), 28598,43 грн (4 черга), 13310722,80 грн (4 черга), 6056 грн (1 черга). Заява обґрунтована наступним:

- ТОВ "ФК "Рікард" було понесено витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство у господарському суді, а саме - авансування виплати грошової винагороди арбітражному керуючому в сумі 72000 грн, що підтверджується платіжною інструкцію №659 від 11.03.2025 та витрати зі сплати судового збору за подання заяви з додатковими кредиторськими вимогами в сумі 6056 грн, що підтверджується платіжною інструкцію №703 від 29.04.2025;

- рішенням Господарського суду міста Києва від 06.03.2024 у справі №910/17064/23 частково задоволено позовну заяву АТ "ОТП БАНК", стягнуто солідарно з боржників 15252497,11 грн заборгованості та 28598,43 грн судового збору. Відповідно, сума боргу в розмірі 28598,43 грн підлягає включенню до вимог 4 черги;

- згідно судового рішення безспірна сума боргу в розмірі 15252497,11 грн, з якої 14370953 грн погашено шляхом звернення стягнення на рухоме майно за договором застави, а залишок в розмірі 881544,11 грн включено до вимог 4 черги;

- загальний розмір невиконаного зобов`язання за договором про надання банківських послуг №CR 20-252/28-2 від 04.06.2020 ТОВ "ДАНІН ЦЕНТР" (наразі назва - ТОВ "Сансет-Карлайл Трейд Груп") перед ТОВ "ФК "Рікард" станом на 24.09.2024 становив 28563219,96 грн з яких: 14379469,26 грн основного боргу, 4788213,04 грн заборгованості за відсотками, 6494751,88 грн пені по основному боргу та 1219665,09 грн пені по відсоткам на підставі частини 6 статті 231 Господарського кодексу (далі - ГК) України, 1206854,85 грн збитків по основній сумі заборгованості та 254765,84 грн збитків по відсоткам на підставі статей 225, 229 ГК України, 219500 грн комісії.

- шляхом звернення стягнення на предмет застави було погашено комісію в розмірі 219500 грн, збитки по відсоткам в розмірі 254765,84 грн та збитки по основному боргу в розмірі 1206854,85 грн, пеню по відсоткам в розмірі 1219665,09 грн та пеню по основній сумі заборгованості в розмірі 6494751,88 грн, заборгованість за відсотками в розмірі 4788213,04 грн, основна сума заборгованості погашена частково в розмірі 187202,30 грн, всього погашено в розмірі 14370953 грн. Залишок невиконаних зобов`язань складає 14192266,96 грн по основній сумі заборгованості за договором про надання банківських послуг №CR 20-252/28-2 від 04.06.2020, з яких 881544,11 грн включено до вимог 4 черги.

У зв`язку з наведеним, сума в розмірі 13310722,80 грн (14192266,96 грн - 881544,11 грн) є непогашеною та підлягає внесенню до реєстру вимог кредиторів як вимога 4 черги.

2. Короткий зміст ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій рішень

2.1. Ухвалою Господарського суду Донецької області від 01.07.2025 за результатами попереднього засідання, яка залишена без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 25.09.2025, зокрема, визнано вимоги кредитора - ТОВ "ФК "Рікард" на суму 76844,80 грн, з яких: 4844,80 грн - вимоги зі сплати судового збору та 72000 грн - вимоги з авансування виплати грошової винагороди арбітражному керуючому. Відмовлено у визнанні вимог ТОВ "ФК "Рікард" в сумі 13310722,80 грн та в сумі 28598,43 грн.

2.2. Судові рішення в частині відхилених грошових вимог мотивовані наступним:

- вимоги на суму 13310722,80 грн фактично становили залишок заборгованості за кредитним договором, яка вже була предметом розгляду суду під час відкриття провадження у справі про банкрутство. Ухвалою від 02.04.2025, залишеною без змін апеляційним судом, було визнано лише 881544,11 грн, визначених на підставі рішення Господарського суду міста Києва та з урахуванням звернення стягнення на заставне майно. Повторне включення решти суми як додаткових вимог є недопустимим, адже суд не може змінювати правову природу вимог і фактично переглядати вже встановлені обставини;

- вимоги у розмірі 28598,43 грн стосувалися судового збору, присудженого попередньому кредитору - АТ "ОТП Банк". Договір відступлення права вимоги не передбачав переходу цього права до ТОВ "ФК "Рікард" і відповідно до усталеної практики Верховного Суду судовий збір не є грошовим зобов`язанням у розумінні статті 509 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України та не може бути предметом відступлення.

3. Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій

Щодо грошових вимог в сумі 13310722,80 грн

3.1. Господарським судом Донецької області у справі №905/263/25 за результатами підготовчого засіданні ухвалою від 02.04.2025 (залишеною без змін постановою Східного апеляційного Господарського суду від 02.06.2025) визнано розмір безспірних вимог ініціюючого кредитора ТОВ "ФК "Рікард" в розмірі 881544,11 грн, виходячи з таких обставин:

- наявність чинного судового рішення Господарського суду міста Києва від 06.03.2024 у справі №910/17064/23 про стягнення на користь АТ "ОТП Банк" (правопопередник ініціюючого кредитора) солідарно, у тому числі, з ТОВ "Сансет-Карлайл Трейд Груп" 15252497,11 грн;

- наявність чинної ухвали Господарського суду міста Київ від 04.12.2024 (залишеної без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2025) у справі №910/17064/23, якою замінено кредитора - стягувача АТ "ОТП Банк" на ТОВ "ФК "Рікард" у правовідносинах, у тому числі і з ТОВ "Сансет- Карлайла Трейд Груп" як боржником, за договорами про надання банківських послуг №CR20-252/28-2 від 04.06.2020, застави №PL22-440/28/2 від 20.01.2023, поруки №SR 20-289/28-2 від 04.06.2020, поруки №SR 20-290/28-2 від 04.06.2020 внаслідок укладених між попереднім кредитором та новим кредитором (ініціюючий кредитор) відповідних договорів про відступлення права вимоги;

- звернення стягнення ТОВ "ФК "Рікард" на заставне майно ТОВ "Сансет -Карлайл Трейд Груп" в рахунок погашення вимог в розмірі 14370953 грн.

3.2. Додаткові грошові вимоги ТОВ "ФК "Рікард", за твердженням останнього, становлять 13310722,85 грн, що є результатом арифметичного обчислення: із загального розміру заборгованості 28563219,96 грн віднято 14370953 грн (вартість заставного майна, на яке звернуто стягнення) та 881544,11 грн (сума, визнана судом у попередній ухвалі).

3.3. Разом з тим, у постанові Східного апеляційного господарського суду від 02.06.2025, яка набрала законної сили, вказано, що:

- сума грошових вимог, заявлена ТОВ "ФК "Рікард" у справі про банкрутство, не ґрунтується на заявленій загальній сумі 28563219,96 грн. Навпаки, суд підкреслив, що визнана сума зобов`язань виходить виключно з тих обставин, які були встановлені в іншій справі - №910/17064/23, де судом було визначено наявність боргу у розмірі 15252497,11 грн. Ця сума є єдиною, що має правову силу та обґрунтованість, оскільки встановлена чинним судовим рішенням, яке набрало законної сили;

- навіть ця сума підлягає зменшенню, оскільки частина зобов`язань вже була погашена шляхом звернення стягнення на предмет застави. Тобто, при визначенні розміру вимог, які могли б бути заявлені кредитором у справі про банкрутство, слід враховувати не лише обсяг встановленої заборгованості, а й ті суми, які вже фактично були стягнуті або отримані кредитором.

3.4. Таким чином, суд вказав у своїй постанові від 02.06.2025, що жодних правових підстав для включення до реєстру вимог кредиторів додаткових нарахувань у розмірі 13310722,85 грн (які є різницею між загальною сумою 28563219,96 грн та встановленою 15252497,11 грн) не існує, адже ці суми не визнавалися жодним судовим рішенням.

3.5. Проте, в заяві з додатковими кредиторськими вимогами заявник просить визнати додаткові вимоги, які визначені ним як залишок невиконаних зобов`язань по основній сумі заборгованості за договором про надання банківських послуг №CR 20-252/28-2 від 04.06.2020 в сумі 13310722,80 грн.

3.6. Однак, заявлені ТОВ "ФК "Рікард" додаткові кредиторські вимоги у розмірі 13310722,80 грн за своєю правовою природою є тими самими вимогами, які вже були предметом розгляду господарського суду (ухвала від 02.04.2025), і щодо яких судом вже надано належну правову оцінку.

3.7. Таким чином, заявлені ТОВ "ФК "Рікард" додаткові грошові вимоги у сумі 13310722,80 грн не є новими чи самостійними, а по своїй правовій природі тотожні тим вимогам, які вже були предметом судового розгляду у справі №905/263/25. Господарський суд першої інстанції у своїй ухвалі від 02.04.2025 року, залишеній без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 02.06.2025, вже надав відповідну правову оцінку цим вимогам, визнавши лише їх частину в межах 881544,11 грн, а в решті - відмовив. Зокрема, було встановлено, що загальна сума заборгованості за договором №CR 20-252/28-2 від 04.06.2020 становила 15252497,11 грн, з якої 14370953 грн було погашено шляхом звернення стягнення на предмет застави.

3.8. Заявник намагається повторно пред`явити вимоги, які вже були розглянуті та правомірно відхилені, обґрунтовуючи це арифметичним розрахунком залишку.

Щодо вимог зі сплати судового збору в сумі 28598,43 грн, стягнутого рішенням Господарського суду міста Києва від 06.03.2024 у справі №910/17064/23.

3.9. Згідно з пунктом 1 договору від 17.09.2024 про відступлення права вимоги за договором про надання банківських послуг № CR 20-252/28-2 від 04.06.2020 - в порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор (АТ "ОТП БАНК") передає у повному обсязі, а новий кредитор (ТОВ "ФК "Рікард") приймає на себе у повному обсязі право вимоги, що належить первісному кредитору за договором про надання банківських послуг №CR20-252/28-2 від 04.06.2020, укладений між первісним кредитором та ТОВ "Сучасна архітектура міст", ТОВ "Алюм-Холдинг", ТОВ "Фасадмакс" (назву змінено на ТОВ "Інвест-Тім Голд"), ТОВ "Київський завод стель", ТОВ "Севен Глас" (назву змінено на ТОВ "Саншайн-Трейд Юніті"), а саме первісний кредитор передає новому кредитору право вимоги виконання боржником боргових зобов`язань за кредитним договором в розмірі 18042691,67грн, яка складається з залишку заборгованості по основній сумі кредиту при цьому станом на дату підписання даного договору розмір заборгованості по основній сумі кредиту складає 13829469,26 грн, розмір залишку заборгованості по відсоткам за користування кредиту складає 4213222,41 грн, розмір штрафних санкцій визначається новим кредитором згідно з умов кредитного договору (далі - право вимоги), за ціну, встановлену в п.3 цього договору.

3.10. Відповідно до пункт 2 цього договору новий кредитор займає місце первісного кредитора в зобов`язаннях, що виникли з кредитного договору, в обсязі та на умовах, що існують на момент укладання цього договору.

3.11. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.12.2024 (залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2025 у справі №910/17064/23) задоволено заяву ТОВ "ФК "Рікард" про заміну сторони правонаступником у виконавчому провадженні по справі №910/17064/23. Здійснено на стадії виконання судового рішення у справі №910/17064/23 заміну сторони (стягувача) з АТ "ОТП Банк" його процесуальним правонаступником - ТОВ "ФК "Рікард".

3.12. Вказана ухвала не містить інформації про заборгованість боржника, а лише вказує на реквізити укладеного між сторонами справи кредитного договору та договорів відступлення.

3.13. Таким чином, ані ухвала Господарського суду міста Києва від 04.12.2024 у справі №910/17064/23, ані договір відступлення права вимоги від 17.09.2024 не містить положень, які б визначали передачу первісним кредитором новому кредиту прав вимоги зі сплати судового збору за рішенням Господарського суду міста Києва від 06.03.2024 у справі №910/17064/23.

3.14. Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постанові від 05.04.2018 у справі №923/607/16, сплата суми судового збору не є зобов`язанням в розумінні положень статті 509 ЦК України, тому вона не була і не могла бути предметом відступлення за договором про відступлення права вимоги за договором про надання банківських послуг.

3.15. У матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували перехід до ТОВ "ФК "Рікард" права вимоги щодо стягнення судового збору в розмірі 28598,43 грн на підставі рішення Господарського суду міста Києва від 06.03.2024 у справі №910/17064/23, у зв`язку з чим вимоги в цій частині не підлягають визнанню.

3.16. Доводи ініціюючого кредитора про необхідність визнання додаткових грошових вимог у розмірі 13310722,80 грн як залишку непогашених зобов`язань після звернення стягнення на предмет застави, є юридично необґрунтованими та суперечать встановленим обставинам справи.

3.18. На пояснення ініціюючого кредитора про часткове погашення заборгованості іншими зобов`язаними особами - зокрема, майновим поручителем ОСОБА_1 (900000 грн) та ТОВ "Алюм-Холдинг" (5000 грн), суд апеляційної інстанції зазначив наступне:

- часткове погашення заборгованості третіми особами жодним чином не підтверджує новизну або самостійний характер заявлених додаткових вимог. Усі ці вимоги, як уже встановлено ухвалою Господарського суду Донецької області від 02.04.2025 та підтверджено постановою Східного апеляційного господарського суду від 02.06.2025, є тотожними тим, які вже були предметом розгляду, отримали належну правову оцінку та визнані лише частково. Решта суми, в тому числі й нинішній залишок у 12405722,80 грн, не визнавались жодним судовим рішенням і не мають окремого юридичного обґрунтування;

- посилання на добровільні платежі від інших осіб у межах виконання судового рішення не впливає на правову кваліфікацію вимог до боржника у справі про банкрутство. Здійснення таких платежів не змінює правової природи вимог, які вже були відхилені судом через відсутність належного правового підґрунтя;

- твердження про "фактичне визнання боргу" з боку третіх осіб не свідчить про наявність або обґрунтованість додаткових вимог до боржника, адже боржник у справі про банкрутство є окремим суб`єктом. Акти часткового виконання рішення суду іншими зобов`язаними особами не створюють нових правових підстав для визнання відхилених вимог до самого боржника, тим більше у справі, де питання вже остаточно вирішене у межах судового акта, який набрав законної сили;

- суд апеляційної інстанції не вправі переглядати чи змінювати правову природу вимог, щодо яких уже було винесене рішення, яке не скасовано та не змінено у передбаченому законом порядку. Тому включення до реєстру будь-якої частини від раніше відхилених вимог, навіть з урахуванням часткового погашення третіми особами, є юридично неможливим та суперечить принципу остаточності судових рішень і правової визначеності.

4. Короткий зміст касаційної скарги

4.1. ТОВ "ФК "Рікард" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просило скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 25.09.2025 та ухвалу Господарського суду Донецької області від 01.07.2025, прийняти нове рішення, яким визнати додаткові кредиторські вимоги ТОВ "ФК "Рікард" до боржника на загальну суму 12434321,23 грн з віднесенням до четвертої черги задоволення вимог кредиторів.

5. Узагальнені доводи касаційної скарги

5.1. Суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про те, що додаткові вимоги скаржника на суму 13310722,80 грн уже розглядалися й отримали оцінку в ухвалі місцевого господарського суду від 02.04.2025 у цій справі, адже відповідне судове рішення щодо вказаних кредиторських вимог не приймалося.

5.2. Суд апеляційної інстанції зазначив про те, що заявлені скаржником додаткові вимоги на суму 13310722,80 грн є спробою повторного пред`явлення раніше відхилених вимог судовим рішенням у справі №910/17064/23. Однак ТОВ "ФК "Рікард", як і будь який інший кредитор, не обмежений безспірними вимогами, що підтверджуються судовим рішенням, тому зазначений висновок судів суперечить положенням частини першої, другої статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ).

5.3. Судовим рішенням у справі №910/17064/23 стягнуто на користь АТ "ОТП Банк" 28598,43 грн судового збору. Оскільки названий Банк відступив право вимоги ТОВ "ФК "Рікард", то останній має право на визнання цієї заборгованості та включення реєстру вимог кредиторів.

5.4. Судами при ухваленні оскаржуваних рішень допущено порушення норм процесуального права, у зв`язку з неповним з`ясуванням всіх обставин у справі та без урахування наданих скаржником доводів і доказів, а також не враховано висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 26.02.2019 у справі №908/710/18, від 15.10.2019 у справі №908/2189/17 щодо обов`язку суду здійснити перевірку та надати правову оцінку усім вимогам кредиторів до боржника, незалежно від факту їх визнання чи відхилення боржником.

6. Касаційне провадження

6.1. Ухвалою Верховного Суду від 04.11.2025 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "ФК "Рікард" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 25.09.2025 та ухвалу Господарського суду Донецької області від 01.07.2025 у цій справі, призначено її до розгляду в судовому засіданні на 25.11.2025 - 14:15.

6.2. 06.11.2025 до Верховного Суду від арбітражного керуючого Іванюка О. М. надійшло клопотання, в якому він просить Суд розглянути касаційну скаргу ТОВ "ФК "Рікард" за наявними в справі документами та провести судове засідання 25.11.2025 без участі арбітражного керуючого - розпорядника майна ТОВ "Сансет-Карлайл Трейд Груп".

6.3. Оскільки участь у судовому засіданні є процесуальним правом учасників справи, яким вони користуються на власний розсуд, колегія суддів вирішила задовольнити клопотання арбітражного керуючого.

6.4. 21.11.2025 до Верховного Суду від ТОВ "Сансет-Карлайл Трейд Груп" надійшов відзив на касаційну скаргу, за змістом якого товариство просило Суд залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін. Крім того, ТОВ "Сансет-Карлайл Трейд Груп" просило поновити строк на подання відзиву на касаційну скаргу.

6.5. 24.11.2025 на адресу Верховного Суду від ТОВ "ФК "Рікард" надійшло клопотання про залишення без розгляду поданого ТОВ "Сансет-Карлайл Трейд Груп" відзиву на касаційну скаргу у зв`язку з пропуском встановленого судом строку на його подання.

6.6. Суд вирішив задовольнити клопотання скаржника та залишити ТОВ "Сансет-Карлайл Трейд Груп" відзив на касаційну скаргу без розгляду в силу приписів частини другої статті 118 ГПК України, оскільки учасникам справи було надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу - протягом 15 днів від дати отримання ухвали про відкриття касаційного провадження. Вказану ухвалу отримано ТОВ "Сансет-Карлайл Трейд Груп" 05.11.2025, відповідно строк подачі відзиву сплинув 20.11.2025. Обґрунтування поважності причин пропуску строку відсутнє і клопотання заявлене ТОВ "Сансет-Карлайл Трейд Груп" після закінчення встановленого Судом строку.

6.7. В судовому засіданні 25.11.2025 представники ТОВ "ФК "Рікард" підтримали касаційну скаргу з викладених у ній підстав, просили Суд скаргу задовольнити. Представники ТОВ "Сансет-Карлайл Трейд Груп" заперечували проти касаційної скарги, просили Суд залишити скаргу без задоволення.

6.8. В судовому засіданні 25.11.2025 оголошено перерву до 02.12.2025 - 14:15.

6.9. 26.11.2025, 01.12.2025 та 02.12.2025 від представників ТОВ "Сансет-Карлайл Трейд Груп" та ТОВ "ФК "Рікард" на адресу Верховного Суду надійшли додаткові письмові пояснення по справі.

6.10. До Верховного Суду від арбітражного керуючого Іванюка О. М. надійшли:

- 01.12.2025 - клопотання, в якому він просить Суд розглянути касаційну скаргу ТОВ "ФК "Рікард" за наявними в справі документами та провести судове засідання 02.12.2025 без участі арбітражного керуючого - розпорядника майна ТОВ "Сансет-Карлайл Трейд Груп";

- 02.12.2025 - клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, яке обґрунтоване необхідністю подати відповіді на додаткові пояснення ТОВ "ФК "Рікард" від 01.12.2025.

6.11. 02.12.2025 до початку судового засідання на адресу Верховного Суду надійшла заява від представника ТОВ "ФК "Рікард" про відвід судді Жукова С. В. від розгляду справи № 905/263/25.

6.12. Ухвалою Верховного Суду від 02.12.2025 в задоволенні заяви ТОВ "ФК "Рікард" про відвід судді Жукова С. В. від розгляду справи № 905/263/25 відмовлено.

6.13. В судовому засіданні представник ТОВ "ФК "Рікард" підтримав клопотання арбітражного керуючого про відкладення розгляду справи, а також усно заявив власне клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату. Представник ТОВ "Сансет-Карлайл Трейд Груп" заперечував проти задоволення вказаних клопотань.

6.14. Суд частково задовольнив вищезгадані клопотання та оголосив в судовому засідання перерву до 09.12.2025 - 13:10.

6.15. 04.12.2025 до Верховного Суду від розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Іванюка О.М. надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

6.16. Ухвалою Верховного Суду від 04.12.2025 вказане клопотання було задоволено та вирішено проводити судові засідання у даній справі за участю розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Іванюка О. М. в режимі відеоконференції за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку.

6.17. До Верховного Суду від ТОВ "ФК "Рікард" надійшли:

- 08.12.2025 - додаткові пояснення по справі;

- 09.12.2025 - клопотання про передачу даної справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду для відступу від правової позиції, викладеної у постановах від 19.06.2019 у справі № 703/2718/16-ц та від 15.05.2018 у справі №902/492/17.

6.18. В судовому засіданні 09.12.2025 представники ТОВ "ФК "Рікард" підтримали подане клопотання та просили Суд його задовольнити. Представник ТОВ "Сансет-Карлайл Трейд Груп" заперечував проти клопотання, просив Суд відмовити у його задоволенні.

6.19. Розглянувши клопотання ТОВ "ФК "Рікард", колегія суддів не вбачає підстав для його задоволення, з огляду на наступне:

- згідно з частиною першою статті 303 ГПК України питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи;

- підстава для передачі касаційним судом справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду визначена у частині п`ятій статті 302 ГПК України та передбачає наявність виключної правової проблеми, яку містить ця справа, і вирішення такої проблеми необхідне для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики;

- подаючи клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, заявник мав обґрунтувати наявність виключної правової проблеми з врахуванням кількісного та якісного показників. Тобто, правова проблема наявна не в одній конкретній справі, а у невизначеній кількості справ, які або вже існують, або можуть виникнути з врахуванням правового питання, щодо якого постає проблема невизначеності; існують обставини, з яких вбачається, що відсутня стала судова практика у відповідних питаннях, поставлені правові питання не визначені на нормативному рівні, відсутні процесуальні механізми вирішення такого питання тощо; як вирішення цієї проблеми вплине на забезпечення сталого розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики;

- клопотання ТОВ "ФК "Рікард" не містить належного обґрунтування існування правової проблеми у цій справі саме у правозастосуванні відповідних норм права, не обґрунтована наявність виключної правової проблеми, тому підстави для задоволення такого клопотання відсутні.

6.20. Розпорядник майна ТОВ "Сансет-Карлайл Трейд Груп" арбітражний керуючий Іванюк О. М. не приєднався до відеоконференції з метою участі у судовому засіданні 09.12.2025.

6.21. Враховуючи, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні, з метою дотримання принципу розумності строків розгляду справи, суд касаційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутністю учасників, що не забезпечили явку своїх представників у судове засідання.

7. Позиція Верховного Суду

7.1. Предметом касаційного перегляду у цій справі є питання дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права під час відхилення додаткових грошових вимог ТОВ "ФК "Рікард" до боржника на загальну суму 13339321,23 грн.

7.2. Положення статті 1 КУзПБ визначають грошове зобов`язання (борг) як зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви.

7.3. Порядок звернення кредиторів із вимогами до боржника у справі про банкрутство (після відкриття провадження) та порядок розгляду судом відповідних заяв визначені, зокрема статтями 45, 46, 47 КУзПБ, за змістом яких під час розгляду заявлених до боржника кредиторських вимог, суд має з`ясовувати правову природу таких вимог, надати правову оцінку доказам, поданим заявником на підтвердження його вимог до боржника, аргументам та запереченням боржника чи інших кредиторів щодо задоволення таких вимог, перевірити дійсність заявлених вимог, з урахуванням чого встановити наявність підстав для їх визнання чи відхилення (повністю або частково).

7.4. Законодавцем у справах про банкрутство обов`язок доказування обґрунтованості вимог кредитора певними доказами покладено на заявника грошових вимог, а предметом спору в цьому випадку є вирішення питання про належне документальне підтвердження цих вимог кредитором-заявником; надані кредитором докази мають відповідати засадам належності (стаття 76 ГПК України), допустимості (стаття 77 ГПК України), достовірності (стаття 78 ГПК України) та вірогідності (стаття 79 ГПК України).

7.5. Водночас, покладення обов`язку доказування обґрунтованості відповідними доказами своїх вимог до боржника саме на кредитора не позбавляє його права на власний розсуд подавати суду ті чи інші докази, що дозволяє суду застосовувати принцип диспозитивності господарського судочинства та приймати рішення про визнання чи відмову у визнанні вимог кредитора, виходячи з тієї сукупності доказів, яка надана кредитором-заявником грошових вимог (подібний висновок наведено у постановах Верховного Суду від 27.08.2020 у справі №911/2498/18 та від 13.09.2022 у справі №904/6251/20).

7.6. Заявник сам визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги. Проте, обов`язок надання правового аналізу поданих грошових вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, який здійснює розгляд справи про банкрутство (відповідний висновок викладений Верховним Судом у постановах від 26.02.2019 у справі №908/710/18, від 25.06.2019 у справі №922/116/18, від 15.10.2019 у справі №908/2189/17).

7.7. Господарський суд зобов`язаний перевірити та надати правову оцінку усім вимогам кредиторів до боржника незалежно від факту їх визнання чи відхилення боржником.

7.8. Комплексне дослідження доказів на предмет їх відповідності законодавчо встановленим вимогам є сутністю суддівського розсуду на стадії встановлення обсягу кредиторських вимог у справі про банкрутство. У випадку ненадання заявником-кредитором сукупності необхідних документів на обґрунтування своїх вимог, суд у справі про банкрутство відмовляє у визнанні таких вимог та включенні їх до реєстру вимог кредиторів (подібні висновки наведені у постановах Верховного Суду від 27.08.2020 у справі №911/2498/18, від 01.03.2023 у справі №902/221/22).

7.9. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій:

- рішенням Господарського суду міста Києва від 06.03.2024 у справі №910/17064/23 частково задоволено позов АТ "ОТП Банк" та стягнуто солідарно з боржників, в тому числі з ТОВ "Сансет-Карлайл Трейд Груп", на користь банку заборгованість за договором про надання банківських послуг №CR20-252/28-2 від 04.06.2020 у сумі 15252497,11 грн та судовий збір у розмірі 28 598,43 грн;

- у вересні 2024 року між АТ "ОПТ Банк", як попереднім кредитором, та ТОВ "ФК "Рікард", як новим кредитором, було укладено низку договорів відступлення прав вимоги за договором про надання банківських послуг №CR20-252/28-2 від 04.06.2020, договорами поруки №SR 20-288/28-2 від 04.06.2020, №SR 20-289/28-2 від 04.06.2020, №SR 20-290/28-2 від 04.06.2020 та договором застави №PL22-440/28/2 від 20.01.2023;

- ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.12.2024, яка залишена без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2025, на стадії виконання судового рішення у справі у справі №910/17064/23 здійснено заміну сторони (стягувача) АТ "ОТП Банк" його процесуальним правонаступником - ТОВ "ФК "Рікард";

- у березні 2025 року ТОВ "ФК "Рікард" звернулося до Господарського суду Донецької області із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Сансет-Карлайл Трейд Груп" та визнання грошових вимог до боржника у розмірі 14192266,96 грн, що складає основну суму заборгованості за договором про надання банківських послуг №CR 20-252/28-2 від 04.06.2020, а також 30280 грн судового збору;

- в заяві про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "ФК "Рікард" зазначало про те, що загальний розмір невиконаного зобов`язання ТОВ "Сансет-Карлайл Трейд Груп" за договором про надання банківських послуг №CR20-252/28-2 від 04.06.2020 становить 28563219,96 грн та включає в себе основну суму заборгованості, заборгованість за відсотками, пеню по основній сумі заборгованості та по відсоткам, нараховану на підставі частини шостої статті 231 ГК України, збитки по основній сумі заборгованості та по відсоткам, розраховані на підставі статей 225, 229 ГК України, та комісію. Водночас, внаслідок звернення стягнення на предмет застави було погашено заборгованість на суму 14370953 грн, у зв`язку з чим залишок невиконаних зобов`язань ТОВ "Сансет-Карлайл Трейд Груп" становить 14192266,96 грн по основній сумі заборгованості за договором №CR 20-252/28-2 від 04.06.2020;

- ухвалою Господарського суду Донецької області від 02.04.2025 за результатами підготовчого засідання, яка залишена без змін постановою Східного апеляційного Господарського суду від 02.06.2025, серед іншого, вирішено відкрити провадження у справі № 905/263/25 про банкрутство ТОВ "Сансет-Карлайл Трейд Груп" та визнати розмір вимог ініціюючого кредитора - ТОВ "ФК "Рікард" у сумі 881544,11 грн (вимоги 4 черги), а також судового збору в сумі 30280 грн (вимоги 1 черги).

7.10. Визнаючи грошові вимоги ТОВ "ФК "Рікард" у розмірі 881544,11 грн, місцевий господарський суд врахував як наявність судового рішення у справі № 910/17064/23 про стягнення 15252497,11 грн та здійснення заміни сторони стягувача на ТОВ "ФК "Рікард", так і звернення стягнення ТОВ "ФК "Рікард" на заставне майно ТОВ "Сансет-Карлайл Трейд Груп" в рахунок погашення вимог в розмірі 14370953 грн. Тобто, визнаний судом розмір вимог складає різницю між стягнутою за рішенням суду у справі № 910/17064/23 сумою заборгованості (15252497,11 грн) та розміром вимог, погашених за рахунок звернення стягнення на заставне майно боржника (14370953 грн).

7.11. Окрім наведеного, місцевий господарський суд в ухвалі від 02.04.2025 зазначив про існування спору про право в частині здійснених кредитором нарахувань, які не охоплюються рішенням Господарського суду міста Києва від 06.03.2024 у справі №910/17064/23, оскільки між товариствами (тобто кредитором та боржником) існує неоднозначність у частині вирішення питань щодо суми зобов`язання 13310722,85 грн, строку його виконання та правомірності здійснення кредитором нарахувань.

7.12. В подальшому ТОВ "ФК "Рікард" подало до суду заяву з додатковими кредиторськими вимогами до боржника, які включають в себе: 72000 грн авансування виплати грошової винагороди арбітражному керуючому: 6056 грн судового збору за подання заяви з додатковими кредиторськими вимогами; 28598,43 грн судового збору, стягнутого за рішенням суду у справі №910/17064/23; 13310722,80 грн залишку невиконаних боржником зобов`язань по основній сумі заборгованості за договором про надання банківських послуг №CR 20-252/28-2 від 04.06.2020.

7.13. В частині заборгованості за договором про надання банківських послуг №CR 20-252/28-2 від 04.06.2020 додаткові кредиторські вимоги обґрунтовані наступним:

- загальний розмір невиконаного зобов`язання за договором про надання банківських послуг №CR 20-252/28-2 від 04.06.2020 ТОВ "Сансет-Карлайл Трейд Груп" перед ТОВ "ФК "Рікард" станом на 24.09.2024 становив 28563219,96 грн та включав в себе основну суму заборгованості, заборгованість за відсотками, пеню по основній сумі заборгованості та по відсоткам, нараховану на підставі частини шостої статті 231 ГК України, збитки по основній сумі заборгованості та по відсоткам, розраховані на підставі статей 225, 229 ГК України, комісію;

- шляхом звернення стягнення на предмет застави було погашено комісію, збитки по відсоткам та по основній сумі заборгованості, пеню по відсоткам та по основній сумі заборгованості, заборгованість за відсотками та основну суму заборгованості на загальну суму 14370953 грн;

- залишок невиконаних боржником зобов`язань складає 14192266,96 грн по основній сумі заборгованості за договором про надання банківських послуг №CR 20-252/28-2 від 04.06.2020, з яких 881544,11 грн включено судом до вимог 4 черги, а сума вимог у розмірі 13310722,80 грн (14192266,96 грн - 881544,11 грн) є непогашеною та підлягає внесенню до реєстру вимог кредиторів як вимога 4 черги.

7.14. Місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, відмовив у визнанні додаткових вимог ТОВ "ФК "Рікард" на суму 13310722,80 грн, зазначивши про те, що вказана сума за своєю правою природою є вимогами, які вже розглянуті господарським судом та яким надана відповідна правова оцінка в ухвалі від 02.04.2025 у цій справі, яка залишена без змін постановою Східного апеляційного Господарського суду від 02.06.2025. При цьому суд вказав, що визнані ухвалою суду від 02.04.2025 вимоги ініціюючого кредитора в сумі 881544,11 грн ґрунтуються не на додатково нарахованих вимогах в сумі 13310722,80 грн у складі визначеної ТОВ "ФК "Рікард" загальної суми вимог у розмірі 28563219,96 грн, а виключно на встановленій чинним судовим рішенням у справі №910/17064/23 заборгованості в сумі 15252497,11 грн, яку зменшено за рахунок погашення в результаті звернення стягнення на предмет застави на суму 14370953 грн.

7.15. За змістом наведеного у касаційній скарзі обґрунтування ТОВ "ФК "Рікард" заперечує наведений висновок судів першої та апеляційної інстанцій, наголошуючи на його помилковості, оскільки на переконання скаржника судове рішення щодо вищевказаних кредиторських вимог не приймалося.

7.16. З цього приводу колегія суддів враховує, що ТОВ "ФК "Рікард" визначає заявлені ним додаткові вимоги на суму 13310722,85 грн, виходячи з розрахунку, за яким із загального розміру заборгованості (28563219,96 грн) віднято вартість заставного майна боржника, на яке звернуто стягнення (14370953 грн), та суму кредиторських вимог, визнаних в ухвалі про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Сансет-Карлайл Трейд Груп" від 02.04.2025 (881544,11 грн).

7.17. Разом з цим, в заяві з додатковими вимогами скаржник вказує про те, що залишок невиконаних боржником зобов`язань по основній сумі заборгованості за договором про надання банківських послуг №CR 20-252/28-2 від 04.06.2020 складає 14192266,96 грн.

7.18. Колегія суддів звертає увагу на те, що за встановленими судами попередніх інстанцій обставинами та наявними у справі матеріалами вимоги ініціюючого кредитора в наведеній частині, тобто щодо визнання 14192266,96 грн невиконаних боржником зобов`язань по основній сумі заборгованості за договором про надання банківських послуг №CR 20-252/28-2 від 04.06.2020, були розглянуті в ухвалі суду першої інстанції від 02.04.2025 та визнані судом частково на суму 881544,11 грн. При цьому суд встановив як загальну сума заборгованості за договором №CR 20-252/28-2 від 04.06.2020, так і розмір погашення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави.

7.19. Таким чином, в заяві з додатковими грошовими вимогами ТОВ "ФК "Рікард" заявлено ту частину заборгованості за договором про надання банківських послуг №CR 20-252/28-2 від 04.06.2020, яка вже розглянута судом при відкритті провадження у даній справі.

7.20. Наведений скаржником у заяві з додатковими вимогами розрахунок залишку заборгованості з включенням до нього визнаних місцевим господарським судом вимог на суму 881544,11 грн, не змінює зазначеного скаржником обґрунтування та підстав для визнання заявленої суми вимог до боржника, які вже були предметом судового розгляду, і не спростовує висновків судів попередніх інстанцій з цього приводу.

7.21. Відтак, додаткові вимоги ТОВ "ФК "Рікард" до боржника у розмірі 13310722,80 грн є тією самою частиною від загальної суми вимог, які вже були розглянуті судом та яким надано належну правову оцінку, про що слушно зазначено в оскаржуваних ТОВ "ФК "Рікард" судових рішеннях.

7.22. Дійшовши вказаного висновку, колегія суддів відхиляє протилежні аргументи скаржника як такі, що не відповідають змісту оскаржуваних судових рішень на наявних у справі матеріалів.

7.23. Посилання в касаційній скарзі на те, що ТОВ "ФК "Рікард", як і будь який інший кредитор, не обмежений безспірними вимогами, що підтверджуються судовим рішенням, та неврахування судами положень частини першої та другої статті 45 КУзПБ відхиляються колегією суддів, оскільки у даному конкретному випадку не йдеться про обмеження скаржника у праві заявити додаткові кредиторські вимоги, позаяк за встановленими судами попередніх інстанцій обставинами, які не спростовані скаржником, останнім повторно пред`явлено вимоги до боржника, які вже були розглянуті та відхилені судом. У зв`язку з наведеним, правові підстави для висновку про неврахування або неправильне застосування судами попередніх інстанцій при ухваленні оскаржуваних у цій справі рішень положень статті 45 КУзПБ та відповідних правових позицій Верховного Суду щодо застосування наведеної норми відсутні.

7.24. Щодо додаткових кредиторських вимог на суму 28598,43 грн судового збору, стягнутого судовим рішенням у справі №910/17064/23 на користь АТ "ОТП Банк", колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту переходу до ТОВ "ФК "Рікард" вимоги зі сплати судового збору на зазначену суму.

7.25. Крім того, дослідивши умови договору договорі відступлення права вимоги від 17.09.2024, суди попередніх інстанцій встановили відсутність в ньому умов, які б визначали передачу первісним кредитором новому кредиту прав вимоги зі сплати судового збору за судовим рішенням у справі №910/17064/23.

7.26. Твердження скаржника про порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права у зв`язку з неповним з`ясуванням всіх обставин у справі, неврахування наданих скаржником доводів і доказів, по своїй суті зводиться до незгоди з наданою судами оцінкою доказам у справі та спрямовані на спонукання Верховного Суду здійснити переоцінку доказів і встановити інші обставини справи ніж ті, які вже встановлені судами в оскаржуваних рішеннях, що в силу положень статті 300 ГПК України виходить за межі компетенції суду касаційної інстанції.

7.27. Відносно посилання в касаційній скарзі на неврахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 26.02.2019 у справі №908/710/18, від 15.10.2019 у справі №908/2189/17 щодо обов`язку суду здійснити перевірку та надати правову оцінку усім вимогам кредиторів до боржника, незалежно від факту їх визнання чи відхилення боржником, колегія суддів зазначає наступне.

7.28. Неврахуванням висновку Верховного Суду є саме неврахування висновку щодо застосування норми права, а не будь-якого висновку, зробленого судом касаційної інстанції в обґрунтування мотивувальної частини постанови. Неврахування висновку Верховного Суду щодо застосування норми права, зокрема, має місце тоді, коли суд апеляційної інстанції, посилаючись на норму права, застосував її інакше (не так, в іншій спосіб витлумачив тощо), ніж це зробив Верховний Суд в іншій справі.

7.29. Правові висновки Верховного Суду не мають універсального характеру для всіх без винятку справ, а регулятивний вплив пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України, якою передбачено таку підставу касаційного оскарження як застосування судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку, поширюється саме на подібні (аналогічні) правовідносини.

7.30. При цьому, для спростування будь-якого висновку, наведеного у оскаржуваних судових рішеннях, скаржник має навести не особисті міркування щодо незаконності та необґрунтованості цих судових рішень, а довести, який саме висновок Верховного Суду щодо застосування конкретної норми права у подібних відносинах не врахували суди попередніх інстанцій з урахуванням встановлених ними обставин справи. Незгода скаржника з рішеннями судів попередніх інстанцій або з правовою оцінкою та правовими висновками, які містяться в рішеннях, не свідчить про їх незаконність.

7.31. Посилання на практику Верховного Суду (без аналізу та врахування обставин справи, за яких судом касаційної інстанції було зроблено відповідні висновки, без доведення подібності правовідносин у справах) щодо оцінки того чи іншого аргументу, які зроблені на підставі встановлених фактичних обставин конкретної справи і наявних в матеріалах справи доказів, не є свідченням застосування судами попередніх інстанцій у цій справі норм матеріального права без урахування висновків Верховного Суду щодо їх застосування.

7.32. Натомість скаржником виокремлені висновки Верховного Суду у згаданих ним в касаційній скарзі постановах із контексту судових рішень, без урахування предмету і підстав спору, досліджуваних судами у зазначених справах доказів та встановлених фактичних обставин, тому в цій частині доводи касаційної скарги відхиляються Судом як безпідставні.

7.33. Решта аргументів касаційної скарги, зокрема щодо часткового погашення заборгованості іншими зобов`язаними особами (майновими поручителями), не спростовують встановлених судами попередніх інстанцій обставин та не впливають на висновки в оскаржуваних судових рішеннях в частині відхилених додаткових вимог.

7.34. Аргументи, наведені в додаткових письмових поясненнях, які не зазначалися під час розгляду справи судами попередніх інстанцій, не можуть бути враховані з огляду на межі розгляду справи судом касаційної інстанції, визначені статтею 300 ГПК України.

7.35. Відхиляючи доводи скаржника, Суд враховує висновки в рішенні ЄСПЛ у справі "Проніна проти України" в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Лише той факт, що суд окремо та детально не відповів на кожний аргумент, представлений сторонами, не є свідченням несправедливості процесу (рішення ЄСПЛ у справі "Шевельов проти України").

7.36. З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення судів попередніх інстанцій в оскаржуваній частині ухвалені відповідно до норм чинного законодавства, на підставі встановлених судом обставин і оцінених доказів, що не спростовано викладеними у касаційній скарзі аргументами, у зв`язку касаційна скарга задоволенню не підлягає.

8. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

8.1. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

8.2. Відповідно до статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

8.3. Оскільки за результатами касаційного перегляду даної справи доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження, а також не встановлено порушення або неправильного застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального та/або матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а ухвалених судами попередніх інстанцій рішення в оскаржуваній частині - без змін.

8.4. У зв`язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Рікард" залишити без задоволення.

2. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 25.09.2025 та ухвалу Господарського суду Донецької області від 01.07.2025 у справі №905/263/25 в частині відмови у визнанні вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Рікард" залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. В. Васьковський

Судді С. В. Жуков

В. Я. Погребняк