ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2025 Справа № 917/1836/25

за позовною заявою Фізичної особи - підприємця Литовки Володимира Андрійовича (РНОКПП НОМЕР_1 , юридична адреса: АДРЕСА_1 )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОКОМПАНІЯ «ШЕРШНІВСЬКА» (, юридична адреса: 37573, Полтавська область, Лубенський райoн, с. Шершнівка, вул.Миру, будинок,1)

про стягнення 3 738 955,98 грн.

Суддя Киричук О.А.

Секретар судового засідання Тертична О.О.

Представники сторін: згідно протоколу

Фізична особа - підприємець Литовка Володимир Андрійович звернувся до Господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОКОМПАНІЯ «ШЕРШНІВСЬКА» про стягнення 3 738 955,98 грн. з яких: 2 310 173,00 грн - вартість сільськогосподарської продукції, яка не повернута за Договором про надання послуг з після урожайної обробки та зберігання сільськогосподарської продукції № 01-09- 2023 від 01 вересня 2023 року, 427 547,53 грн - інфляційне збільшення, 1 001 235,45 грн - штрафні санкції (подвійна облікова ставка НБУ).

Ухвалою від 07.10.25 суд постановив прийняти позовну заяву до розгляду і відкрити провадження у справі, справу розглядати в порядку загального позовного провадження, призначити підготовче засідання у справі на 04.11.2025, запропонувати, зокрема, відповідачу протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду надати суду відзив на позов.

Ухвалою від 04.11.25 суд постановив відкласти підготовче засідання на 02.12.2025 р.

Від відповідача відзив на позовну заяву не надходив.

Разом з тим, відповідач подав клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника. При цьому, у клопотанні він зазначив, що на рахунках товариства не має грошових коштів, котрі хоче стягнути Позивач, а саме: суми в розмірі 3 738 955,98 грн., та повідомив, що на рахунки та майно товариства накладені арешти по інших справах по стягненню заборгованості. Відповідач цілком усвідомлює свою заборгованість перед Позивачем, брати участь у справі «АГРОКОМПАНІЯ «ШЕРШНІВСЬКА» не має змоги у зв`язку з відсутністю коштів на правову допомогу.

02.12.25 від позивача надійшла заява з поясненнями по суті позову.

Інші заяви чи клопотання сторони на стадії підготовчого провадження не подавали.

У підготовчому засіданні, 02.12.2025р., судом здійснено дії та з`ясовані всі питання, передбачені ст.ст.177, 182 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою від 02.12.25 суд постановив закрити підготовче провадження у справі № 917/1836/25, призначити справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на 16.12.2025.

У судовому засіданні 16.12.2025 представник позивача пред`явлені вимоги підтримав повністю, надав усні пояснення по суті позову.

Відповідач явку представника не забезпечив.

Судом враховано, що згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

У судовому засіданні 16.12.2025 судом було з`ясовано обставини справи та досліджено докази.

У судовому засіданні 16.12.2025 суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення.

У судовому засіданні 16.12.2025 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено, що повне рішення суду буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

01 вересня 2023 року між Фізичною особою - підприємцем Литовкою Володимиром Андрійовичем - сільськогосподарським товаровиробником (Замовник), та Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОКОМПАНІЯ» ШЕРШНІВСЬКА» (Виконавець) укладено Договір про надання послуг з після урожайної обробки та зберігання сільськогосподарської продукції № 01-09-2023 (далі по тексту Договір).

За умовами цього Договору за завданням Замовника Виконавець надає Замовнику послуги з організації складського зберігання та післяурожайної обробки сільськогосподарської продукції (соя) в обсязі та на умовах, визначених Договором. Обсяг наданих послуг визначається відповідно до реєстру (-ів) накладних на прийняте зерно і визначенням якісних показників та актів виконаних робіт (наданих послуг) (п. 1.1., п. 1.2. Договору).

Пунктом 2.5. Договору визначено, що Виконавець зобов`язується повернути сільськогосподарську продукцію, яка є власністю Замовника в повному обсязі, згідно товарних накладних, а в разі невиконання п.2.5 Виконавець сплачує замовнику повну вартість сільськогосподарської продукції, яка визначається за поточними ринковими цінами (п.5.7).

Умовами Договору передбачено, що Виконавець зобов`язаний оплачувати надані Виконавцем послуги на умовах та в порядку, визначеному цим Договором, але не раніше здійснення Виконавцем взятих на себе зобов`язань, визначених п. 2.5. Договору, а саме повернення сільськогосподарської продукції Замовнику (п.3.4. Договору).

Сторонами Договору узгоджено ціну та порядок оплати послуг, а саме, вартість сушіння сільськогосподарської продукції 130.00 грн. в т.ч. ПДВ, за 1 тонно відсоток; вартість очищення сільськогосподарської продукції 40,00 грн, в т.ч. ПДВ, за 1 тонновідсоток, вартість навантаження сільськогосподарської продукції 50,00 грн, в т.ч. ПДВ, за 1 тонну (пункт 4.1, 4.2 Договору).

Акт про надані послуги складається першого робочого дня місяця, що слідує за місяцем, в якому надавалися послуги ( пункт 4.3. Договору).

Замовник зобов`язаний оплатити визначену в акті про надані послуги вартість послуг п`ятиденний строк з моменту отримання такого акта, за умови виконання п. 2.5. Договору. (п. 4.4. Договору).

Цей Договір набирає чинності з моменту підписання та діє до « 31» січня 2024 року (п. 6.3. Договору).

Позивач вказує (відповідач заперечень не надав), що:

- з 11.09.2023 року до 13.09.2023 року Замовник здійснив відвантаження відповідачу сільськогосподарської продукції сої на залікову вагу 153,339 тонн, що підтверджується Товарною накладною № 1-А від 20.09.2023 року.

- факт перевезення Позивачем зерна сої підтверджується товарно транспортними накладними, а саме: №18А/С/2023 від 11.09.2023 у загальній кількості 14 т. 580 кг (маса нетто 7 660 кг); №17/С/2023 від 11.09.2023 у загальній кількості 14 т. 500 кг (маса нетто 7 540 кг); №18/С/2023 від 11.09.2023 у загальній кількості 14 т. 460 кг (маса нетто 7 540 кг); №17Д/С/2023 від 11.09.2023 у загальній кількості 12 т. 320 кг (маса нетто 6 320 кг); №17В/С/2023 від 11.09.2023 у загальній кількості 12 т. 720 кг (маса нетто 6 720 кг); №17Б/С/2023 від 11.09.2023 у загальній кількості 11 т. 440 кг (маса нетто 5 420 кг); №19А/С/2023 від 12.09.2023 у загальній кількості 14 т. 600 кг (маса нетто 7 660 кг); №19Б/С/2023 від 12.09.2023 у загальній кількості 13 т. 360 кг (маса нетто 6 420 кг); №19В/С/2023 від 12.09.2023 у загальній кількості 14 т. 240 кг (маса нетто 7 300 кг); №19Г/С/2023 від 12.09.2023 у загальній кількості 14 т. 020 кг (мама нетто 7 080 кг); №20А/С/2023 від 12.09.2023 у загальній кількості 12 т. 340 кг (маса нетто 6 380кг); №20Б/С/2023 від 12.09.2023 у загальній кількості 12 т. 420 кг (маса нетто 6 440 кг); №20В/С/2023 від 12.09.2023 у загальній кількості 12 т. 100 кг (маса нетто 6 140 кг); №20Г/С/2023 від 12.09.2023 у загальній кількості 12 т. 180 кг (маса нетто 6 220 кг); №20Д/С/2023 від 12.09.2023 у загальній кількості 12 т. 260 кг (маса нетто 6 300 кг); №19Д/С/2023 від 13.09.2023 у загальній кількості 13 т. 460 кг (маса нетто 6 500 кг); №19Е/С/2023 від 13.09.2023 кількості 13 т. 800 кг (маса нетто 6 840 кг); №176599 від 13.09.2023 у загальній кількості 13 т. 900 кг (маса нетто 6 920 кг); №21А/С/2023 від 13.09.2023 у загальній кількості 14 т. 600 кг (маса нетто 7 620 кг); №21Б/С/2023 від 13.09.2023 у загальній кількості 11 т. 760 кг (маса нетто 5 780 кг); №21В/С/2023 від 13.09.2023 у загальній кількості 11 т. 580 кг (маса нетто 6 440 кг); №20В/С/2023 від 13.09.2023 у загальній кількості 12 т. 480 кг (маса нетто 6 490); №203/С/2023 від 13.09.2023 у загальній кількості 12 т. 660 кг (маса нетто 6 660 кг); №20К/С/2023 від 13.09.2023 у загальній кількості 9 т. 040 кг (маса нетто 3 040 кг);

- у строк, встановлений Договором (до 31 січня 2024 року) Відповідач не виконав свої зобов`язання за Договором про надання послуг з після урожайної обробки та зберігання сільськогосподарської продукції № 01-09-2023 від 01.09.2023 року, а саме: не надав послуги з організації складського зберігання та післяурожайної обробки сільськогосподарської продукції (сої) в обсязі, що був переданий позивачем відповідно до товарних накладних; не склав і не надав позивачу актів про надані послуги у строки, передбачені п. 4.4. Договору; не повернув позивачу передану на зберігання та післяурожайну обробку сільськогосподарську продукцію у порядку та строки, визначені п. 2.5 Договору; фактично не забезпечив виконання жодної з основних дій, передбачених п. 1.1. Договору, що свідчить про повне ненадання передбачених договором послуг.

- дії відповідача свідчать про порушення ним договірних зобов`язань, виражені у невиконанні основного обов`язку надання послуг та повернення переданої сільськогосподарської продукції, що є істотним порушенням умов Договору;

- Направлені відповідачу 10.03.2024 року та 18.02.2025 року претензії залишені останнім без задоволення;

- вказане стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Визначаючи суму основного боргу, позивач посилається на те, що на замовлення позивача ТОВ "Фактор-Експерт" проведено аналіз ринку зернових культур, зокрема, сої, для надання інформації стосовно орієнтовної вартості вищевказаного об"єкту згідно абз.4 ст.4 ЗУ "Про оцінку майна, майнових прав та оціночну діяльність у Україні". Оцінювачем зазначено, що порівняльний підхід оснований на аналізі цін пропозицій продажу подібних об"єктів, які в свою чергу максимально враховують всі чинники, які впливають на вартість об"єкту, тобто, максимально відповідає змісту поняття "ринкова вартість". Відповідач заперечень в цій частині також не надав.

Крім суми основного боргу - 2 310 173,00 грн, яка визначена позивачем на підставі інформаційної довідки з використанням порвіняльного підходу, позивач також просить стягнути з відповідача 427 547,53 грн інфляційного збільшення, 1 001 235,45 грн - штрафних санкцій (подвійна облікова ставка НБУ)

Оцінка аргументів учасників справи з посиланням на норми права, якими керувався суд:

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу положень статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з положеннями статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 628 ЦК України, сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Як було зазначено вище, позивач та відповідач уклали Договір, у зв`язку із чим набули взаємних прав і обов`язків. Цивільний кодекс України не виділяє окремо договори давальницької переробки, тож суд погоджується з позивачем у тому, що між сторонами даного спору існують господарські правовідносини, що виникли з договору підряду та з договору про надання послуг.

Таким чином, до відносин сторін, в частині яка стосується надання послуг, підлягають застосуванню положення Глави 63 ЦК України, а до відносин в частині виконання робіт, положення Глави 61 ЦК України.

Відповідно до положень ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частиною 1, 2 ст. 837 Цивільного кодексу України встановлено, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.840 Цивільного кодексу України, якщо робота виконується частково або в повному обсязі з матеріалу замовника, підрядник відповідає за неправильне використання цього матеріалу. Підрядник зобов`язаний надати замовникові звіт про використання матеріалу та повернути його залишок. Якщо робота виконується з матеріалу замовника, у договорі підряду мають бути встановлені норми витрат матеріалу, строки повернення його залишку та основних відходів, а також відповідальність підрядника за невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків.

За частинами першою-четвертою статті 849 цього Кодексу замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника; якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків; якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника; замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

При розгляді справи суд враховує, що Товарною накладною № 1-А від 20.09.2023 року підтверджено, що позивач здійснив відвантаження відповідачу сільськогосподарської продукції сої на залікову вагу 153,339 тонн. Факт перевезення Позивачем зерна сої підтверджується товарно транспортними накладними, перелік яких наведено вище.

При цьому, відповідач при розгляді справи не заперечив факт передачі позивачем сільськогосподарської продукції на виконання умов договору №01-09-2023 від 01.09.2023, не спростовував обсяги та вартість переданої йому сільськогосподарської продукції.

Пунктом 2.5. Договору визначено, що Виконавець зобов`язується повернути сільськогосподарську продукцію, яка є власністю Замовника в повному обсязі, згідно товарних накладних.

Пунктом 5.7 Договору передбачено, що у разі невиконання п. 2.5 Виконавець сплачує Замовнику повну вартість сільськогосподарської продукції, яка визначається за поточним ринковими цінами.

Як зазначав суд вище, позивач вказує, що про станом на день подання позовної заяви до суду, сільськогосподарська продукція, яка належить йому, зокрема соя вагою 153,339 т., що передана на зберігання на післяурожайну обробку відповідачу на підставі Договору №01-09-2023 від 01.09.2023 про надання послуг з післяурожайної обробки та зберігання сільськогосподарської продукції не повернуто позивачу.

Заявлені позивачем вимоги стосуються відшкодування вартості зерна, яка визначена за поточним ринковими цінами за порушення відповідачем зобов`язання з повернення отриманої на обробку та зберігання сільськогосподарської продукції. Крім того, позивач заявив до стягнення інфляційне збільшення та штрафні санкції (подвійна облікова ставка НБУ). У загальному позивачем заявлено до стягнення 3 738 955,98 грн.

Відповідач у клопотанні (вх. № 14063 від 04.11.25) зазначив, що на рахунках товариства не має грошових коштів, котрі хоче стягнути Позивач, а саме: суми в розмірі 3 738 955,98 грн., та повідомив, що на рахунки та майно товариства накладені арешти по інших справах по стягненню заборгованості. Відповідач цілком усвідомлює свою заборгованість перед Позивачем.

Як вбачається з письмової заяви відповідача, останній усвідомлює свою заборгованість перед Позивачем в повному обсязі. Суд дослідивши вказану заяву розцінює її, як визнання позову відповідачем.

Згідно ст.46 ГПК України, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу. Згідно ст.191 ГПК України, Позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

На підставі матеріалів справи суд дійшов до висновку, що визнання позову в цій справі не суперечить законодавству та не порушує будь-чиїх прав та інтересів, вчинено повноважною особою, тож приймає визнання позову відповідачем, що має наслідком постановлення рішення про задоволення позову.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість.

За даних обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при укладенні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача в належній до сплати сумі.

Керуючись статтями 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОКОМПАНІЯ «ШЕРШНІВСЬКА» (, юридична адреса: 37573, Полтавська область, Лубенський райoн, с. Шершнівка, вул.Миру, будинок,1) на користь Фізичної особи - підприємця Литовки Володимира Андрійовича (РНОКПП НОМЕР_1 , юридична адреса: АДРЕСА_1 ) 2310173 грн - вартість сільськогосподарської продукції, яка не повернута за Договором про надання послуг з після урожайної обробки та зберігання сільськогосподарської продукції № 01-09- 2023 від 01 вересня 2023 року, 427547,53 грн - інфляційних нарахувань, 1001235,45 грн - штрафних санкцій, 44867,47 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 18.12.25 р.

Суддя Киричук О.А.