ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" грудня 2025 р. м. Рівне Справа № 918/969/25

Господарський суд Рівненської області у складі судді О. Андрійчук, за участю секретаря судового засідання О. Гуменюк, розглянувши за правилами загального позовного провадження у судовому засіданні матеріали справи

за позовом заступника керівника Сарненської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Рівненської обласної військової адміністрації

до відповідача - 1 ОСОБА_1 ,

до відповідача - 2 Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Поліський лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України",

третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Рокитнівська селищна рада Сарненського району Рівненської області,

про розірвання договору, зобов`язання повернути лісову ділянку та стягнення 7 026,25 грн,

за участю представників:

від позивача: не з`явився,

від відповідача -1 : не з`явився,

від відповідача - 2: не з`явився,

від третьої особи: не з`явився,

від прокуратури: Ю.Ваколюк, посв. від 16.09.2025 № 082555,

УСТАНОВИВ:

У жовтні 2025 року заступник керівника Сарненської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Рівненської обласної військової адміністрації (Рівненської обласної державної адміністрації) звернувся до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до ОСОБА_1 (відповідач-1), Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Поліський лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (відповідач-2) про розірвання договору, зобов`язання повернути лісову ділянку та стягнення 7 026,25 грн.

Стислий виклад позиції прокуратури, позивача, заперечень відповідача пояснень третьої особи.

Згідно із позовною заявою, 18.05.2015 між відповідачами укладено договір № 2 довгострокового тимчасового користування лісами. Відповідач-1 своїх зобов`язань за вказаним договором щодо своєчасного та у повному обсязі внесення плати за користування лісовими ресурсами не виконував, внаслідок чого за ним з 01.09.2022 по 01.08.2025 утворилася заборгованість в розмірі 7 026,25 грн, яку прокурор просить стягнути у судовому порядку, а також розірвати вказаний договір та зобов`язати відповідача-1 повернути лісову ділянку.

У матеріально-правове обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на статті 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України Про прокуратуру, статті 1, 6, 7, 16, 18, 20, 23, 31, 65, 66, 77, 105 ЛК України, статті 170, 526, 629, 598, 651 ЦК України, статті 56, 84, 122 ЗК тощо.

Відповідачі та третя особа своїм правом на відзив та письмові пояснення відповідно не скористалися, відтак розгляд справи здійснюється за наявними матеріалами.

Процесуальні рішення, заяви і клопотання учасників, результат їх розгляду.

Ухвалою суду від 23.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначене на 01.12.2025 (з урахуванням ухвали суду про внесення виправлень від 29.10.2025), залучено до участі у справі в якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Рокитнівську селищну раду Сарненського району Рівненської області.

Ухвалою суду від 01.12.2025 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті на 15.12.2025.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв`язку, оцінивши подані докази, заслухавши пояснення присутніх представників учасників, суд установив таке.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Розпорядженням голови Рівненської обласної державної адміністрації від 14.05.2015 № 226 виділено відповідачу-1 у довгострокове тимчасове користування з метою використання корисних властивостей лісів лісову ділянку на території Державного підприємства «Рокитнівське лісове господарство» у 3 кварталі (виділ 42) Масевицького лісництва площею 0,5 га (V категорія) для використання в культурно-оздоровчих та рекреаційних цілях на строк 15 років (на цей час філія «Поліський лісовий офіс» ДСГП «Ліси України»).

На підставі вказаного розпорядження 18.05.2015 між ДП «Рокитнівське лісове господарство» (сторона 1) та відповідачем-1 (сторона 2) укладено договір № 2 довгострокового тимчасового користування лісами (договір) та підписано акт приймання-передачі земельної ділянки.

Вказаний договір зареєстровано у Рівненському обласному управлінні лісового та мисливського господарства, про що в книзі реєстрації договорів на право тимчасового довгострокового користування лісами зроблено запис від 28.05.2015 № 15.

Пунктами 1,2 договору обумовлено, що сторона-1 виділяє, а сторона-2 приймає у строкове платне довгострокове тимчасове користування лісову ділянку з метою використання корисних властивостей лісів для культурно-оздоровчих, рекреаційних цілей. У користування виділяється лісова ділянка площею 0,5 га, яка розташована в Масевицькому лісництві, квартал 3, виділ 42 на території Масевицької сільської ради в адміністративних межах Рокитнівського району Рівненської області згідно з планом-схемою.

Відповідно до пункту 18 договору за користування лісовою ділянкою сторона-2 сплачує збір за спеціальне використання лісових ресурсів, розмір якого встановлено відповідно до рішень Рівненської обласної ради від 22.04.2011 № 266 та зі змінами від 03.10.2014 № 1321 і становить 2 409,00 грн в рік.

У пункті 23 договору передбачено, що сторона-2 зобов`язана своєчасно вносити плату за користування лісовою ділянкою.

У період з моменту укладання договору і по цей час відповідач-1 не сплачував ренту плату за спеціальне використання лісових ресурсів.

Зокрема, згідно з листом Рокитнівської селищної ради від 29.07.2025 сума заборгованості відповідача-1 з 01.09.2022 по 01.08.2025 становить 7 026,25 грн.

Окрім того, відповідно до листа Головного управління ДПС у Рівненській області від 25.07.2025 за даними інформаційно-комунікаційної системи податкового органу відповідач-1 перебував на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у м. Києві, 26.01.2022 здійснено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою- підприємцем за її рішенням. Згідно з інтегрованих карток платника податку відповідача-1 за період з 01.01.2020 по дату надання інформації сплата рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів (код платежу 13010200) відсутня. За даними інформаційно-комунікаційної системи податкового органу станом на дату надання інформації за відповідачем-1 відсутня заборгованість з рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів (код платежу 13010200) та відсутня інформація щодо поданих відповідача-1 до Головного управління ДПС у Рівненській області за період з 01.01.2020 по дату надання інформації податкових декларацій з рентної плати.

Відповідно до інформації філії «Поліський лісовий офіс» ДСГП «Ліси України» від 06.08.2025 філія «Рокитнівське лісове господарство» ДП «Ліси України», як правонаступник прав та обов`язків ДП «Рокитнівське лісове господарство», протягом 2023-2024 років неодноразово зверталась до відповідача-1 з листами щодо укладання додаткових угод до договору довгострокового користування лісами № 2 від 18.05.2015, проте жодної відповіді від останнього отримано не було.

За результатами огляду вказаної лісової ділянки встановлено, що остання для культурно-оздоровчих та рекреаційних цілей не використовується, будівлі та споруди на ділянці відсутні. Також відсутні відомості про повернення лісової ділянки відповідачем-1 постійному лісокористувачу.

Згідно з розрахунком Рокитнівської селищної ради, наданого у додатку до листа від 17.10.2025 № 2511/03-18/25, у період з 01.11.2022 по 30.09.2025 відповідачем-1 не сплачено до бюджету 7 026,25 грн.

Пунктом 24 договору погоджено, що договір укладено строком на 15 років, що діє з 18.05.2015 по 18.05.2030.

Дія договору припиняється у випадку, зокрема систематичного невиконання стороною-2 обов`язків, що передбачені цим договором та законом (пункт 29 договору).

За пунктом 14 договору після припинення дії договору сторона-2 повертає лісову ділянку стороні-1 протягом 10 днів.

Окрім того, як установлено судом, на підставі наказу Державного агентства лісових ресурсів України від 04.11.2022 № 982 «Про припинення державного підприємства «Рокитнівське лісове господарство» та затвердження складу комісії» ДП «Рокитнівський лісгосп» шляхом реорганізації приєднано до ДГСП «Ліси України».

Відповідно до наказу ДСГП «Ліси України» від 18.10.2024 № 1846 прийнято рішення про припинення філії «Рокитнівське лісове господарство» ДСГП «Ліси України» шляхом її закриття. Строк припинення філії «Рокитнівське лісове господарство» ДСГП «Ліси України» визначено до 31.01.2025. У результаті реорганізації філії «Рокитнівське лісове господарство» ДСГП«Ліси України» усі майнові та немайнові права, інтереси та обов`язки перейшли до правонаступника - філії «Поліський лісовий офіс» ДСГП «Ліси України».

З урахуванням викладеного судом установлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини, пов`язані із неналежним виконанням умов договору довгострокового тимчасового користування лісами в частині сплати рентної плати за користування лісовими ресурсами, регулювання яких здійснюється нормами ЛК України, ЗК України, ЦК України тощо.

Щодо представництва прокурором інтересів держави суді.

Сарненською окружною прокуратурою на виконання вимог статті 23 Закону України «Про прокуратуру» листом від 15.08.2025 № 53/2-1184вих-25 повідомлено позивача про невиконання тимчасовим лісокористувачем умов договору.

Відповідно до листа позивача від 09.09.2025 адміністрацією заходи захисту інтересів держави не здійснювалися. Разом з тим, адміністрація не заперечує щодо вжиття прокуратурою заходів захисту інтересів держави шляхом представництва таких інтересів в суді відповідно до норм статті 23 Закону України «Про прокуратуру

Суд, з урахуванням позиції, викладеної, зокрема в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, установив, що прокурором дотримано вимоги статті 53 ГПК України та статті 23 Закону України "Про прокуратуру", а тому наявні підстави для представництва інтересів держави прокуратурою в суді.

Норми права, що підлягають до застосування, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів, наведених сторонами.

Ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави (частини друга, третя статті 1 ЛК України (у редакції, чинній на момент укладення договору)).

Лісова ділянка - це ділянка лісового фонду України з визначеними межами, виділена відповідно до цього Кодексу для ведення лісового господарства та використання лісових ресурсів без вилучення її у землекористувача або власника землі (частина четверта статті 1 ЛК України).

Частиною першою статті 2 ЛК України визначено, що лісові відносини - це суспільні відносини, які стосуються володіння, користування та розпоряджання лісами і спрямовуються на забезпечення охорони, відтворення та стале використання лісових ресурсів з урахуванням екологічних, економічних, соціальних та інших інтересів суспільства.

Лісові відносини в Україні регулюються Конституцією України, Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища», цим Кодексом, іншими законодавчими актами України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами (частина перша статті 3 ЛК України).

До земель лісогосподарського призначення належать лісові землі, на яких розташовані лісові ділянки, та нелісові землі, зайняті сільськогосподарськими угіддями, водами й болотами, спорудами, комунікаціями, малопродуктивними землями тощо, які надані в установленому порядку та використовуються для потреб лісового господарства (частина перша статті 5 ЛК України).

Відповідно до частини першої статті 55 ЗК України (у редакції, чинній на момент укладення договору) до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства.

Ліси можуть перебувати в державній, комунальній та приватній власності. Суб`єктами права власності на ліси є держава, територіальні громади, громадяни та юридичні особи (частини третя, четверта статті 7 ЛК України).

У державній власності перебувають усі ліси України, крім лісів, що перебувають у комунальній або приватній власності (частина перша статті 8 ЛК України).

Держава відповідно до статті 170 ЦК України (у редакції, чинній на момент укладення договору) набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Право державної власності на ліси набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій відповідно до закону (частина друга статті 8 ЛК України).

Згідно із частиною другою статті 84 ЗК України право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини п`ятої статті 122 ЗК України обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 31 ЛК України обласні державні адміністрації у сфері лісових відносин у межах своїх повноважень на їх території приймають рішення про виділення в установленому порядку для довгострокового тимчасового користування лісами лісових ділянок, що перебувають у державній власності, на відповідній території, а також у межах міст обласного та республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

Відповідно до частини першої статті 16 ЛК України право користування лісами здійснюється в порядку постійного та тимчасового користування лісами.

Статтею 17 ЛК України передбачено, що у постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи.

Об`єктом тимчасового користування можуть бути всі ліси, що перебувають у державній, комунальній або приватній власності (частина перша статті 18 ЛК України).

Тимчасове користування лісами може бути: довгостроковим - терміном від одного до п`ятдесяти років і короткостроковим - терміном до одного року (частина друга статті 18 ЛК України).

Довгострокове тимчасове користування лісами - засноване на договорі строкове платне використання лісових ділянок, які виділяються для потреб мисливського господарства, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних і освітньо-виховних цілей, проведення науково-дослідних робіт (частина третя статті 18 ЛК України).

Частиною четвертою статті 18 ЛК України визначено, що довгострокове тимчасове користування лісами державної та комунальної власності здійснюється: без вилучення земельних ділянок у постійних користувачів лісами; на підставі рішення відповідних органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, прийнятого в межах їх повноважень; за погодженням з постійними користувачами лісами та органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства.

Згідно із частиною восьмою статті 18 ЛК України суб`єктами правовідносин тимчасового користування лісами є: власники лісів або уповноважені ними особи; підприємства, установи, організації, громадяни України, іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи.

Пунктом 4 частини першої статті 67 ЛК України передбачено, в порядку спеціального використання може здійснюватися такий вид використання лісових ресурсів: використання корисних властивостей лісів для культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних і освітньо-виховних цілей, потреб мисливського господарства, проведення науково-дослідних робіт.

Лісова ділянка може бути виділена одному або кільком тимчасовим лісокористувачам для різних видів використання лісових ресурсів (частина друга статті 68 ЛК України).

Пунктом 1.5 Правил використання корисних властивостей лісів, затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 14.08.2012 № 502, передбачено, що використання корисних властивостей лісів на умовах довгострокового тимчасового користування здійснюється на підставі договору довгострокового тимчасового користування лісами, який укладається між постійним лісокористувачем або власником лісів, з одного боку, та тимчасовим лісокористувачем, з іншого боку, після прийняття рішення відповідними органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 07.09.2012 № 551 затверджено Примірний договір довгострокового тимчасового користування лісами, за умовами якого стороною, яка може передавати у довгострокове тимчасове користування лісову ділянку, є як постійний лісокористувач, так і власник лісів.

Системний аналіз наведеного законодавства дає підстави для висновку, що обласні державні адміністрації є органами, уповноваженим здійснювати від імені держави повноваження власника лісової ділянки, вчиняти дії щодо прийняття рішень про передачу лісової ділянки у постійне та тимчасове користування, а також є органами, уповноваженими на здійснення контролю за додержанням законодавства у сфері лісових відносин.

Тож обласні державні адміністрації є суб`єктами, які реалізують правомочності власника у правовідносинах тимчасового користування лісами, які перебувають у державній власності, в тому числі у правовідносинах, які виникають із договорів довгострокового тимчасового користування лісами.

Саме до повноважень обласних державних адміністрацій відноситься прийняття рішення про передачу лісової ділянки у користування, визначення інших умов, які є істотними, зокрема, строку, на який така ділянка передається у тимчасове користування, її розміру, а також ставки рентної плати за використання корисних властивостей лісів.

Водночас, постійний лісокористувач обсягом таких повноважень не наділений, і його повноваження у процесі виділення земельної ділянки у тимчасове користування зводяться до надання згоди на таке виділення, підписання договору довгострокового тимчасового користування на умовах, визначених розпорядником лісової ділянки, та її передачі тимчасовому лісокористувачу за актом приймання-передачі.

Як установлено судом, договір укладено на підставі розпорядження Рівненської ОДА від 14.05.2015 № 226, за пунктом 1 якого виділено лісові ділянки у довгострокове тимчасове користування з метою використання корисних властивостей лісів суб`єктам господарювання, зокрема відповідачу-2 у справі виділено лісову ділянку на території ДП "Рокитнівське лісове господарство" у 3 кварталі (виділ 42) Масевицького лісництва площею 0,5 га для використання в культурно-оздоровчих та рекреаційних цілях на термін 15 років.

Пунктом 2 зазначеного розпорядження зобов`язано суб`єктів підприємницької діяльності протягом одного місяця укласти договір з постійним лісокористувачем на право користування лісами на умовах довгострокового тимчасового користування та приступити до використання лісової ділянки після підписання договору і встановлення меж на місцевості.

Наведене свідчить про те, що передумовою виникнення правовідносин довгострокового користування лісовою ділянкою, які виникають із договору від 18.05.2015, є реалізація уповноваженим органом державної влади - Рівненською ОДА - своїх повноважень щодо передачі лісової ділянки тимчасовому лісокористувачу, і такі правовідносини зумовлені волевиявленням розпорядника лісової ділянки.

Діючи від імені держави як власника лісової ділянки, Рівненська ОДА видала розпорядження від 04.12.2019 № 934, яким доручила відповідачу-2 укласти договір довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою з відповідачем-1.

Відповідач-2 - спеціалізоване державне лісогосподарське підприємство, якому доручено підписати договір, є лише постійним користувачем лісів на землях державної власності, які передані йому для ведення лісового господарства без встановлення строку відповідно до статті 17 ЛК України, та не є суб`єктом, уповноваженим на розпорядження лісами державної власності.

Наведене дає підстави для висновку, що особливістю відносин з реалізації державою правомочностей власника лісових земельних ділянок є те, що держава реалізує своє право власності шляхом передання у постійне користування спеціалізованих державних лісогосподарських підприємств, а право розпорядження - наділення відповідних суб`єктів владних повноважень, які діють від імені держави, правом на розпорядження цими ділянками, шляхом прийняття розпорядчих актів.

Отже, Рівненська ОДА є суб`єктом правовідносин тимчасового користування лісами державної власності, у тому числі правовідносин, які виникли із договору від 18.05.2015, укладеного на виконання розпорядження від 14.05.2015 № 226, а також є органом, уповноваженим на здійснення контролю за додержанням законодавства у сфері лісових відносин, які виникли на підставі такого договору.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 68/2022 «Про утворення військових адміністрацій» на виконання Закону України «Про правовий режим воєнного стану» для здійснення керівництва у сфері забезпечення оборони, громадської безпеки і порядку постановлено утворити, зокрема, Вінницьку обласну військову адміністрацію.

У статті 1 зазначеного Указу постановлено, що у зв`язку з утворенням військових адміністрацій обласні, Київська міська державні адміністрації та голови цих адміністрацій набувають статусу відповідних військових адміністрацій та начальників цих військових адміністрацій.

Отже, Рівненська ОДА набула тимчасового спеціального статусу військової адміністрації, що здійснює свої повноваження з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про правовий режим воєнного стану».

На обласні державні (під час воєнного стану - військові) адміністрації покладено обов`язок здійснювати контроль за додержанням законодавства у сфері лісових відносин у межах своїх повноважень та на їх території.

Тож, у спірних правовідносинах держава є учасником правовідносин, оскільки саме вона є власником лісової ділянки, переданої у довгострокове тимчасове користування, і саме її повноваження як власника здійснювала Рівненська ОДА, видавши розпорядження про виділення спірної ділянки у користування відповідачу-1 та доручивши відповідачу-2 укласти договір довгострокового тимчасового користування лісами, фактично від імені держави (постанова Великої Палати Верховного Суду від 07.05.2025 у справі № 902/111/24).

Як установлено судом, предметом спору у цій справі є, зокрема, вимога про розірвання договору від 18.05.2015, укладеного між відповідачами.

Підставами заявленого позову визначено порушення відповідачем-1 умов договору від в частині своєчасного внесення у повному розмірі плати за користування лісовою ділянкою.

Приписами статті 77 ЛК України унормовано, що спеціальне використання лісових ресурсів, крім розміщення пасік, є платним. Рентна плата за спеціальне використання лісових ресурсів встановлюється Податковим кодексом України.

Так, згідно з умовами договору відповідачем-1 прийняло у довгострокове тимчасове користування лісову ділянку на умовах оплатності.

Як зазначалося, до обов`язків відповідача-1 віднесено своєчасно вносити плату за користування лісовою ділянкою.

За матеріалами справи відповідач плати за користування земельною ділянкою не вносив, внаслідок чого за ним за період з 01.11.2022 по 30.09.2025 утворилася заборгованість в розмірі 7 026,25 грн.

У пункті 29 договору сторони погодили, що його дія припиняється, зокрема, у випадку систематичного невиконання відповідачем-1 обов`язків, що передбачені цим договором.

Пунктом п`ятим частини другої статті 20 ЛК України передбачено, що тимчасові лісокористувачі на умовах довгострокового користування зобов`язані своєчасно вносити плату за використання лісових ресурсів.

Порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у невнесенні плати за використання лісових ресурсів у встановлені строки (частина перша, пункт 13 частини другої статті 105 ЛК України).

Згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України підставами припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Розірвання порушеного договору є способом захисту цивільних прав, що визначені статтею 16 ЦК України, оскільки вимога про розірвання договору спрямована на припинення правовідносин.

Пунктом 1 частини першої статті 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

За правилами частини першої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Підставою розірвання договору оренди землі згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України є саме систематична, тобто неодноразова (два та більше випадки), повна несплата орендної плати. Ця спеціальна правова норма в такому випадку є самостійною та достатньою, і звертатися до більш загальної норми частини другої статті 651 ЦК України немає потреби.

Як установлено судом із фактичних обставин справи, відповідачем-1 систематично та тривалий час не сплачувалася плата за користування лісовою ділянкою, відтак суд дійшов висновку про обґрунтованість вимоги прокуратури про розірвання договору у судовому порядку.

Згідно з умовами договору, після припинення дії договору відповідач-1 повертає відповідач-2 лісову ділянку протягом 10 днів із дати припинення.

Ураховуючи, що судом задоволено вимогу про припинення дії договору шляхом його розірвання, відтак наявні підстави для зобов`язання відповідача-1 повернути відповідач-2 спірну лісову ділянку.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача-2 заборгованості з рентної плати, то суд здійснивши перерахунок, установив, що розмір останньої становить 7 022,40 грн (за 2022 рік: 61*2 409,00 грн/365=402,60 грн; за 2023 рік 2 409,00 грн, за 2023 рік 2 409,00 грн; за 2025 рік: 273*2 409,00 грн/365=1 801,80 грн), відтак вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Висновки суду за результатами вирішення спору.

За результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами статей 75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про порушення майнових прав держави та про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Розподіл судових витрат.

Згідно з частиною першою статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (частина перша статті 124 ГПК України).

У позовній заяві прокурором зазначено попередній розрахунок судових витрат, що складаються із судового збору в розмірі 9 084,00 грн.

Відповідно до пунктом 2 частини першої статті 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приписами частини дев`ятої статті 129 ГПК України врегульовано, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача-1, зважаючи, що позов задоволено частково, відтак судовий збір в розмірі 9 079,46 грн покладається на відповідача-1, а решта на прокуратуру.

Керуючись ст.73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 130, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов керівника Сарненської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Рівненської обласної військової адміністрації (Рівненської обласної державної адміністрації) до ОСОБА_1 , Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Поліський лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" про розірвання договору, зобов`язання повернути лісову ділянку та стягнення 7 026,25 грн задовольнити частково.

Розірвати договір № 2 довгострокового тимчасового користування лісами від 18.05.2015, укладений між Державним підприємством «Рокитнівськелісове господарство» та фізичною особою підприємцем Петрівським Василем Броніславовичем.

Зобов`язати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) повернути лісову ділянку, яка розташована на території філії «Поліський лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» у З кварталі (виділ 42) Масевицького лісництва площею 0,5 гектара (V категорія) в межах Рокитнівської селищної ради Сарненського району, розпоряднику земельної ділянки - Рівненській обласній державній (військовій) адміністрації (майдан Просвіти, 1, Рівне, 33028, ідентифікаційний код 13986712).

Стягнути з Петрівського Василя Броніславовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Рокитнівської селищної ради Сарненського району (вул.. Незалежності, 15, селище Рокитне, Сарненський район, Рівненська область, 34200, ідентифікаційний код 04387421) плату за довгострокове тимчасове користування лісами в розмір 7 022,40 грн.

У задоволенні позовних вимог про стягнення 3,85 грн плати за довгострокове тимчасове користування лісами відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Рівненської обласної прокуратури (33028, м. Рівне, вул. 16 Липня, 52, ідентифікаційний код 02910077) судовий збір у розмірі 9 079,46 грн (р/р иА0015371-3 МФО 820172, ЗКПО 02910077, банк одержувача - Державна казначейська служба України, м. Київ, код класифікації видатків бюджету - 2800).

Позивач: Рівненська обласна державна (військова) адміністрація (майдан Просвіти, 1, Рівне, 33028, ідентифікаційний код 13986712).

Відповідач-1: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Відповідач-2: Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" в особі філії "Поліський лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (пр-т Волі, 30, м. Луцьк, Волинська область, 43010, ідентифікаційний код 45601597).

Стягувач за судовим збором: Рівненська обласна прокуратура (33028, м. Рівне, вул. 16 Липня, 52, ідентифікаційний код 02910077).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повне рішення складене та підписане 15.12.2025.

Суддя О.Андрійчук