ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2025м. ДніпроСправа № 904/6618/25

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мілєвої І.В., розглянувши справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Комарова Вячеслава Вячеславовича, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промзапчасть», Дніпропетровська область, м. Дніпро

про стягнення 477 400,00 грн

Без виклику представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа-підприємець Комаров Вячеслав Вячеславович звернувся до господарського суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промзапчасть» про стягнення 477 400,00 грн, з яких: 387 000,00 грн кошти за сплачений товар, 13 000,00 грн витрати на перевезення товару, 77 400,00 грн штраф.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору № 06/25 від 25.06.2025.

Господарський суд Дніпропетровської області ухвалою від 24.11.2025 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

10.12.2025 відповідач подав до суду відзив, в якому зазначив, що позивач не повідомляв відповідача про необхідність прибуття до місця приймання товару, не забезпечив можливість огляду товару відповідачем з метою перевірки його якості, у зв`язку із чим відповідач був позбавлений можливості висунути будь-які заперечення щодо наявності недоліків товару. Акт про виявлені недоліки товару від 31.10.2025 складений особами, які не мають необхідної кваліфікації, а саме позивачем, який серед іншого є заінтересованою особою, та водієм Шептікою В.Л., Цей акт не містить фотофіксації товару, результатів випробувань тощо. Зазначений акт взагалі не надавався (не надсилався) відповідачу, про його наявність відповідач довідався з матеріалів справи. Отже, зі сторони відповідача відсутні порушення умов про якість товару, а їх наявність не підтверджена належними та допустимими доказами. У зв`язку із чим відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

11.12.2025 позивач подав до суду відповідь на відзив.

17.12.2025 відповідач подав до суду заперечення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

25.06.2025 між Фізичною особою-підприємцем Комаровим Вячеславом Вячеславовичем (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Промзапчасть» (постачальник) було укладено договір № 06/25 (далі - договір).

Постачальник зобов`язується поставити замовнику товар, що є основним засобом, відповідно ДК 021:2015 по коду 42410000-3 «Підіймально-транспортувальне обладнання», визначений за цінами (далі - товар), зазначений у специфікації (додаток № 1 до договору), що додається до договору про закупівлю і є його невід`ємною частиною, а замовник - прийняти і оплатити такий товар (п. 1.1. договору).

Якість поставленого товару повинна відповідати державним стандартам, технічним умовам узгодженими сторонами зразку та чинному законодавству щодо показників якості такого роду/виду товарів (п. 2.1. договору).

Оплата здійснюється замовником за товар згідно з рахунком-фактурою (п. 3.1. договору).

Розрахунки за поставлений товар здійснюються у безготівковій формі шляхом перерахуванням грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника, а саме: 50 % передплата протягом 10 робочих днів після підписання договору на підстіві рахунку - фактури; 50 % оплата протягом 10 робочих днів після повідомлення про готовність товару до відвантаження (п. 3.2. договору).

Місце передачі товару: м. Дніпро, вул. Валентина Радіонова 145 (п. 4.1. договору).

Загальна сума договору складає : 387 000,00 грн, в т.ч. ПДВ - 64 500,00 грн (п. 5.1. договору).

В ціну за одиницю вартості товару включається вартість податків і зборів, що сплачуються або мають бути сплачені. Ціна за одиницю товару повинна відображатися в гривнях, згідно специфікації, яка є невід`ємною частиною договору (п. 5.2. договору).

Товар вважається поставленим постачальником» та прийнятим замовником з моменту підписання ним видаткових накладних та акту приймання-передачі (п. 6.1. договору).

Приймання-передача товару проводиться по кількості та якості згідно товаросупроводжувальних документів (п. 6.2. договору).

При прийманні товару замовник зобов`язаний провести зовнішній огляд, перевірити кількість, якість і асортимент поставленого товару відповідно до товаросупроводжувальних документів та нормативно-технічної документації (п. 6.3. договору).

Планові (одноразові) звіряння взаєморозрахунків проводяться між постачальником та замовником на підставі видаткової накладної, наданої постачальником замовнику з підписами та печатками постачальника та замовника, у разі виникнення такої необхідності (п. 6.4. договору).

Претензії з приводу якості, кількості, а також наявності асортименту поставленого товару приймаються протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту підписання приймально-передатних документів, а саме видаткової накладної (п. 6.5. договору).

Замовник зобов`язаний прийняти поставлений відповідно до розділу 6 договору (п. 7.1.2. договору).

Постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товару, якість якого відповідає умовам, встановленим розділом II цього договору та чинного законодавства (п. 7.3.1. договору).

У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань, передбачених даним договором, сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством України (п. 8.1. договору).

За порушення умов зобов`язання щодо якості поставленого товару постачальник сплачує на користь замовника штраф у розмірі 20 % від вартості неякісного товару (п. 8.4. договору).

Штрафні санкції, зазначені в п.8.3. та п.8.4. даного договору сплачуються постачальником протягом 10 (десяти) робочих днів після отримання відповідної вимоги замовника (п. 8.5. договору).

Сплата штрафних санкцій не звільняє сторони від належного виконання ними своїх зобов`язань за даним договором (п. 8.6. договору).

Цей договір набирає чинності з моменту підписання сторонами і укладений на строк дії воєнного стану, але не пізніше 31.12.2025 (п. 11.1. договору).

Позивач зазначає, що замовлений у відповідача товар призначався для забезпечення потреб безпеки та оборони згідно договору про закупівлю № 272 від 01.07.2025, укладеного між позивачем та Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 ) (а.с. 31-35).

Відповідач виставив позивачу рахунок на оплату № 2446 від 25.06.2025 на суму 387 000,00 грн.

Позивач на підставі виставленого відповідачем рахунку сплатив відповідачу 387 000,00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями:

- № 15 від 25.06.2025 на суму 81 000,00 грн (а.с. 15);

- № 25 від 01.08.2025 на суму 50 000,00 грн (а.с. 16);

- № 27 від 04.08.2025 на суму 30 000,00 грн (а.с. 17);

- № 36 від 04.09.2025 на суму 70 000,00 грн (а.с. 18);

- № 55 від 17.10.2025 на суму 36 000,00 грн (а.с. 19);

- № 59 від 29.10.2025 на суму 120 000,00 грн (а.с. 20).

Позивач зазначає, що 29.10.2025 уклав з перевізником ФОП Шептікою В. Л. (перевізник) договір № 29/10/25 на перевезення товару автомобільним транспортом за маршрутом м. Дніпро - м. Одеса, тобто безпосередньо від відповідача до замовника за державним контрактом (військової частини) за адресою: АДРЕСА_1 . Вартість перевезення склала 13 000,00 грн. Відповідно до платіжної інструкції № 60 від 31.10.2025 позивач сплатив перевізнику 13 000,00 грн (а.с. 25). 29.10.2025 була складена товарно-транспортна накладна № Р43 (а.с. 22), на підставі якої відповідач за попередньою домовленістю з позивачем передав товар перевізнику для подальшої його доставки за адресою: АДРЕСА_1 . 31.10.2025 товар прибув в обумовлене сторонами місце призначення за адресою: АДРЕСА_1 , де був оглянутий позивачем в присутності водія перевізника Шептіки В.Л., в результаті чого було складено акт про виявлені недоліки товару від 31.10.2025 (а.с. 26).

Відповідно до вказаного акту покупцем ФОП Комаровим В. В. в присутності перевізника (водія) Шептіки Валерія Леонідовича здійснено огляд товару - самохідного ножичного підйомника з подовженою частиною SН-1500-5500 (товар), який було поставлено продавцем ТОВ «Промзапчасть» згідно договору № 06/25 від 25.06.2025, у результаті якого виявлено наступні істотні недоліки товару, через які він не може бути використаний за цільовим призначенням, а саме: відсутні загороджувальні поручні на верхній платформі; механізм повороту коліс в праву сторону - не працює; механізм підйому підйомника в гору - не працює; виявлені сліди підтікання гідравлічного мастила. Окрім вище викладеного, відсутня бірка з назвою та номером підйомника. У зв`язку з виявленими істотними недоліками товару покупець (замовник) ФОП Комаров В. В. відмовляється від договору та відповідно від прийняття товару, який повертає постачальнику ТОВ «Промзапчасть».

Як зазначає позивач, 31.10.2025 відповідно до товарно-транспортної накладної № 31/10 від 31.10.2025 (а.с. 27) товар був повернутий відповідачу за зворотною адресою за маршрутом м. Одеса, вул. М. Боровського, буд. 22 м. Дніпро, вул. В. Ларіонова, буд. №145.

03.11.2025 позивач направив відповідачу вимогу № 01/11 від 01.11.2025 (а.с. 28-29), в якій повідомив про розірвання в односторонньому порядку укладеного з відповідачем договору та просив повернути сплачені за товар кошти в розмірі 387 000,00 грн, а також 13 000,00 грн витрат на перевезення товару до місця знаходження замовника за державним контрактом, а всього 400 000,00 грн.

Позивач зазначає, що через виявлені істотні недоліки у товарі позивач товаросупровідних документів з відповідачем не підписав, товар не прийняв, у зв`язку з чим останній не вважається переданим на виконання умов договору. Таким чином, відповідач неналежним чином виконав умови договору, поставивши товар неналежної якості, який не може бути використаний за його цільовим призначенням, у зв`язку з чим товар позивачем не прийнято та повернуто відповідачу. Таким чином, позивач вважає, що відповідач повинен повернути позивачу сплачені за товар кошти в розмірі 387 000,00 грн. Окрім того, як зазначає позивач, відповідно до договору № 29/10/25 від 29.10.2025, укладеного з перевізником ФОП Шептікою В. Л., позивачем було сплачено 13000,00 грн за перевезення вантажу (товару) автомобільним транспортом за маршрутом м. Дніпро - м. Одеса, які внаслідок поставки товару неналежної якості підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача, який допустив порушення умов договору. Також в п. 8.4. договору передбачено, що за порушення умов зобов`язання щодо якості поставленого товару постачальник сплачує на користь замовника штраф у розмірі 20% від вартості неякісного товару. Враховуючи, що відповідач не виконав умови договору щодо поставки товару належної якості, позивач нарахував та просить стягнути з відповідача штраф у розмірі 20% від вартості неякісного товару, що складає 77 400,00 грн.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України)

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором:

1) пропорційного зменшення ціни;

2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк;

3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару (ч. 1 ст. 678 Цивільного кодексу України).

У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором:

1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми;

2) вимагати заміни товару (ч. 2 ст. 678 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 679 Цивільного кодексу України продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.

Постановою Держарбітражу при Раді міністрів СРСР від 25.04.1966 № П-7 затверджено "Інструкцію про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю" (далі - Інструкція).

Ця Інструкція застосовується у всіх випадках, коли стандартами, технічними умовами, Основними і Особливими умовами поставки або іншими обов`язковими для сторін правилами не встановлено інший порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю і комплектності, а також тари під продукцією чи товарами (п. 1. Інструкції).

Приймання продукції за якістю і комплектності проводиться на складі одержувача в такі строки при міжміських поставках - не пізніше 20 днів, а швидкопсувної продукції - не пізніше 24 год. після видачі продукції органом транспорту чи надходження її на склад одержувача при доставці продукції постачальником чи при вивезенні продукції одержувачем (пп. а п 6. Інструкції).

Одночасно з прийманням продукції за якістю проводиться перевірка комплектності продукції, а також відповідності тари, упаковки, маркування вимогам стандартів, технічних умов, Особливих умов, інших обов`язкових для сторін правил чи договору кресленнями, зразкам (еталонам) (п. 11. Інструкції).

При виявленні невідповідності якості, комплектності, маркування продукції, що надійшла, тари або упаковки вимогам стандартів, технічних умов, кресленням, зразкам (еталонам) договору або даним, зазначеним у маркуванні і супровідних документах, що засвідчують якість продукції (п. 14 цієї Інструкції), одержувач призупиняє подальшу прийомку продукції і складає акт, в якому вказує кількість оглянутої продукції і характер виявлених при прийманні дефектів. Одержувач зобов`язаний забезпечити зберігання продукції неналежної якості або некомплектної продукції в умовах, що запобігають погіршення її якості і змішання з іншого однорідної продукцією. При одномісцевій поставці виклик представника виготовлювача (відправника) і його явка для участі в перевірці якості і комплектності продукції і складання акта є обов`язковими (п. 16. Інструкції).

Згідно з п. 17. Інструкції у повідомленні про виклик, направленому виробника (відправника), має бути зазначено: найменування продукції, дата і номер рахунку-фактури або номер транспортного документа, якщо до моменту виклику рахунок не отримана; основні недоліки, виявлені в продукції; час, на який призначено приймання продукції за якістю або комплектності (в межах встановленого для приймання терміну); кількість продукції неналежної якості або некомплектної продукції.

Повідомлення про виклик представника виготовлювача (відправника) повинно бути направлено (передано) йому по телеграфу (телефону) не пізніше 24 годин, а в відношенні швидко псується негайно після виявлення невідповідності якості, комплектності, маркування продукції, тари або упаковки встановленим вимогам, якщо інші терміни не встановлені Основними і Особливими умовами поставки, іншими обов`язковими для сторін правилами чи договором (п. 18. Інструкції).

Представник іногороднього виготовлювача (відправника) зобов`язаний з`явитися не пізніше ніж у триденний термін після отримання виклику, не враховуючи часу, необхідного для проїзду, якщо інший термін не передбачено в Основних і Особливих умовах поставки, інших обов`язкових правилах або договорі. (п. 19. Інструкції).

Господарський суд зазначає, що жодних належних та достовірних доказів здійснення виклику представника відповідача для спільного приймання продукції позивачем до суду не надано.

Відповідно до п. 20. Інструкції при неявці представника виготовлювача (відправника) на виклик одержувача (покупця) в установлений термін і у випадках, коли виклик представника іногороднього виготовлювача (відправника) не є обов`язковим, перевірка якості продукції проводиться представником відповідної галузевої інспекції за якістю продукції, а перевірка якості товарів - експертом бюро товарних експертиз або представником відповідної інспекції за якістю.

При відсутності відповідної інспекції за якістю або бюро товарних експертиз в місці знаходження одержувача (покупця), при відмові їх виділити представника або неявці його за викликом одержувача (покупця) перевірка проводиться:

а) за участю компетентного представника іншого підприємства (організації), виділеного керівником або заступником керівника цього підприємства (організації), або

б) за участю компетентного представника громадськості підприємства-одержувача, призначеного керівником або заступником керівника підприємства з числа осіб, затверджених рішенням фабричного, заводського або місцевого комітету профспілки цього підприємства, або

в) односторонньо підприємством-одержувачем, якщо виготовлювач (відправник) дав згоду на односторонню приймання продукцій.

Згідно роз`яснення Вищого арбітражного суду України «Про деякі питання практики вирішення господарських спорів, пов`язаних з прийомкою продукції і товарів за кількістю та якістю» № 01-6/1106 від 12.10.1993, акт про неналежну якість продукції, складений за участю представників громадськості або іншого підприємства, вважається належним тільки у тих випадках, коли в місті знаходження одержувача така інспекція або бюро товарних експертиз відсутні або у разі їх відмови виділити експерта.

Господарський суд зазначає, що у місті Одеса (місце приймання товару) діє Одеська торгово-промислова палата.

Відповідно до п.5 абз.1 ч.1 ст.11 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислові палати мають право проводити на замовлення українських та іноземних підприємців експертизу, контроль якості, кількості, комплектності товарів (у тому числі експортних та імпортних) і визначати їх вартість.

З огляду на викладене, господарський суд дійшов висновку, що у разі неявки представника постачальника за викликом, приймання товару за якістю, а також складання актів, передбачених Інструкцією, повинно відбуватися за участю представника Одеської торгово-промислової палати.

В матеріалах справи відсутні оформлені належним чином, складені за участю представника постачальника чи представника Одеської торгово-промислової палати актів про фактичну якість і комплектність отриманої продукції.

Також господарський суд вважає за доцільне зазначити, що для встановлення факту невідповідності поставленого товару вимогам щодо його якості необхідні спеціальні знання, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Господарський суд зазначає, що позивачем не проводилось експертне дослідження спірного товару. У зв`язку із чим встановити факт того, що поставлена позивачу продукція не відповідає вимогам щодо якості неможливо.

Відповідно до п. 29. Інструкції за результатами приймання продукції за якістю і комплектності з участю представників, зазначених в пп. 19 і 20 цієї Інструкції, складається акт про фактичну якість і комплектність отриманої продукції.

Акт повинен бути складений в день закінчення приймання продукції за якістю і комплектності.

У цьому акті має бути зазначено:

а) найменування одержувача продукції і його адреса;

б) номер і дата акта, місце приймання продукції, час початку і закінчення приймання продукції; у випадках, коли приймання продукції за участю представників, зазначених в пп. 19 і 20 цієї Інструкції, проведена з порушенням встановлених термінів приймання, в акті повинні бути вказані причини затримки приймання, час їх виникнення і усунення;

в) прізвища, ініціали осіб, які брали участь у прийманні продукції за якістю і в складанні акта, місце їх роботи, займані ними посади, дата і номер документа про повноваження поставітеля на участь в перевірці продукції за якістю і комплектності, а також вказівку про те, що ці особи ознайомлені з правилами приймання продукції за якістю;

г) найменування та адреси виробника (відправника) і постачальника;

д) дата і номер телефонограми або телеграми про виклик представника виготовлювача (відправника) або відмітка про те, що виклик виготовлювача (відправника) Основними і Особливими умовами поставки, іншими обов`язковими правилами або договором не передбачений;

е) номери і дати договору на поставку продукції, рахунки-фактури, транспортної накладної (коносамента) і документа, що посвідчує якість продукції;

ж) дата прибуття продукції на станцію (пристань, порт) призначення, час видачі вантажу органом транспорту, час розтину вагона, контейнера, автофургона і інших опломбованих транспортних засобів, час доставки продукції на склад одержувача;

з) номер і дата комерційного акта (акта, виданого органом автомобільного транспорту), якщо такий акт був складений при отриманні продукції від органу транспорту;

і) умови зберігання продукції на складі одержувача до складання акта;

к) стан тари і упаковки в момент огляду продукції, зміст зовнішньої маркування тари та інші дані, на підставі яких можна зробити висновок про те, в чиїй упаковці пред`явлено продукція - виготовлювача або відправника, дата розтину тари і упаковки. Недоліки маркування, тари і упаковки, а також кількість продукції, до якого відноситься кожен з встановлених недоліків;

л) при вибірковій перевірці продукції - порядок відбору продукції для вибіркової перевірки із зазначенням підстави вибіркової перевірки (стандарт, технічні умови, Особливі умови поставки, інші обов`язкові правила і договір);

м) за чиїми пломбами (відправника або органу транспорту) відвантажена і отримана продукція, справність пломб, відбитки на них; транспортна отправительская маркування місць (за документами і фактично), наявність або відсутність пакувальних ярликів, пломб на окремих місцях;

н) кількість (вага), повне найменування та перерахування пред`явленої до огляду і фактично перевіреної продукції з виділенням продукції забракованої, що підлягає виправленню у виробника або на місці, в тому числі шляхом заміни окремих деталей, а також продукції, сорт якої не відповідає сорту, зазначеному в документі, що засвідчує її якість. Детальний опис виявлених недоліків та їх характер;

о) підстави, за якими продукція переводиться у нижчий сорт, з посиланням на стандарт, технічні умови, інші обов`язкові правила;

п) кількість некомплектної продукції і перелік відсутніх частин, вузлів і деталей і вартість їх;

р) номера стандартів, технічні умови, креслення, зразки (еталони), за якими проводилася перевірка якості продукції;

с) номер браковщіка підприємства-виробника продукції, якщо на продукції такий номер вказано;

т) проведений чи відбір зразків (проб) і куди вони спрямовані;

у) інші дані, по яких, на думку осіб, які беруть участь у прийманні, необхідно вказати в акті для підтвердження неналежної якості або некомплектності продукції;

ф) висновок про характер виявлених дефектів у продукції та причина їх виникнення.

Акт повинен бути підписаний всіма особами, які брали участь в перевірці якості і комплектності продукції. Особа, яка не згідне із змістом акта, зобов`язана підписати його із застереженням про свою незгоду і викласти свою думку. В акті перед підписом осіб, які брали участь у прийманні, повинно бути зазначено, що ці особи попереджені про те, що вони несуть відповідальність за підписання акта, що містить дані, що не відповідають дійсності (п. 30. Інструкції).

Акт, який встановлює неналежну якість або некомплектність продукції, складений за участю представників, зазначених в п. 20, подп. "А", "б" і "в", затверджується керівником підприємства-одержувача або його заступником не пізніше триденного терміну після складання акта (п. 32. Інструкції).

Господарський суд зазначає, що докази укладення двосторонніх актів про фактичну якість і комплектність отриманої продукції, складених за участю представника постачальника чи представника Одеської торгово-промислової палати в матеріалах справи відсутні.

Будь-яких підписаних сторонами актів, які б засвідчували, що поставлений товар має дефекти чи істотні недоліки, які виникли не з вини покупця сторонами до суду не надано.

Господарський суд зазначає, що наданий позивачем акт виявлених недоліків не може бути належним доказом передання позивачу товару неналежної якості, оскільки він складений за участі позивача та ФОП Щепітко В.Л., який, в свою чергу, є перевізником та не є експертом в галузі контролю якості, комплектності товарів. Господарський суд наголошує, що для встановлення факту невідповідності поставленого товару вимогам щодо його якості необхідні спеціальні знання, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Докази проведення Фізичною особою-підприємцем Комаровим Вячеславом Вячеславовичем експертизи щодо перевірки якості товару до суду не надано.

Враховуючи, що Фізичною особою-підприємцем Комаровим Вячеславом Вячеславовичем не дотримано зазначені вище вимоги Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю, затвердженої Постановою Держарбітражу при Раді міністрів СРСР від 25.04.1966 № П-7, а також те, що Фізичною особою-підприємцем Комаровим Вячеславом Вячеславовичем не проводилось експертне дослідження продукції щодо її відповідності заявленим вимогам якості, у господарського суду відсутня можливість підтвердити факт поставки відповідачем позивачу неякісної продукції.

Відповідність товару вимогам законодавства підтверджується способом та в порядку, встановленими законом та іншими нормативно-правовими актами (ст. 674 Цивільного кодексу України).

Продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту (ч.1 ст. 679 Цивільного кодексу України).

Тобто обов`язок доведення факту передання товару з недоліками відповідно до ч. 1 ст. 679 ЦК України покладено на позивача (покупця).

Враховуючи вищевикладене, оскільки Фізичною особою-підприємцем Комаровим Вячеславом Вячеславовичем належним та достовірними доказами не доведено факту постачання йому неякісного товару, господарський суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача 387 000,00 грн вартості неякісного товару необґрунтованими та недоведеними.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 387 000,00 грн коштів за сплачений товар задоволенню не підлягають.

Стосовно позовних вимог в частині стягнення з відповідача 13 000,00 грн витрат на перевезення товару господарський суд зазначає наступне.

За своєю правовою природою заявлені до стягнення 13 000,00 грн витрат на перевезення товару є збитками.

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України).

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ч. 3 ст. 22 Цивільного кодексу України).

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України).

Доведення факту наявності таких збитків та їх розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням і збитками покладено на позивача. Причинний зв`язок як обов`язковий елемент відповідальності за заподіяні збитки полягає в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, отже, доведенню підлягає факт того, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки.

Зважаючи на зазначені норми, для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

Протиправною вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи (така поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці - діях або бездіяльності). Під збитками розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага тощо. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяними збитками виражається в тому, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки. Вина заподіювача збитків є суб`єктивним елементом відповідальності і полягає в психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.

Отже, з урахуванням предмета позову для висновку щодо збитків предметом доказування у цій справі є обставини, пов`язані з наявністю в діях/бездіяльності відповідача повного складу господарського правопорушення, а саме: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

Верховний Суд у ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи.

Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

При цьому, саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками.

Тобто, твердження позивача щодо наявності підстав для стягнення збитків, зокрема в контексті наявності збитків та їх розміру, протиправності поведінки заподіювача збитків та існування причинного зв`язку такої поведінки із заподіяними збитками, ураховуючи принципи змагальності, диспозитивності, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, підлягає доведенню саме позивачем.

В той же час, позивачем належними та достовірними доказами не доведено протиправності поведінки відповідача, шкідливого результату такої поведінки, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками, а також вини особи, яка заподіяла шкоду.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача 13 000,00 грн витрат на перевезення товару є необґрунтованими, недоведеними, а тому задоволенню не підлягають.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача штраф у розмірі 20% від вартості неякісного товару у розмірі 77 400,00 грн.

Відповідно до п. 8.4. договору за порушення умов зобов`язання щодо якості поставленого товару постачальник сплачує на користь замовника штраф у розмірі 20 % від вартості неякісного товару.

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки (п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 Цивільного кодексу України).

Оскільки позивачем належними та достовірними доказами не доведено факту поставки відповідачем неякісного товару, то нарахування штрафу відповідно до п. 8.4. договору є необґрунтованим та безпідставним. За таких обставин позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафу у розмірі 77 400,00 грн задоволенню не підлягають.

За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2025 року становить 3028,00 грн.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Господарський суд зазначає, що позовна заява подана позивачем до суду в електронній формі.

При зверненні з позовом до суду позивач сплатив судовий збір в розмірі 7161,00 грн згідно з платіжною інструкцією № 66 від 20.11.2025, замість 5728,80 грн. Таким чином, при зверненні з позовом до суду позивач надмірно сплатив судовий збір в розмірі 1432,20 грн.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідне клопотання позивачем до суду подано не було. Тому суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що надмірно сплачений судовий збір в розмірі 1432,20 грн підлягає поверненню позивачу з державного бюджету України, для чого позивачу необхідно звернутися до суду з відповідним клопотанням.

Відповідачем визначено попередній (орієнтовний) розмір витрат на професійну правничу допомогу 20 000,00 грн.

Відповідно до п. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) Такі докази подаються до закінчення судових дебатів справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача у розмірі 5728,80 грн.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 17.12.2025.

Суддя І.В. Мілєва