ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року

м. Київ

cправа № 910/11880/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Чумака Ю. Я. - головуючого, Дроботової Т. Б., Багай Н. О.,

секретар судового засідання - Лелюх Є. П.,

за участю представників:

позивача - не з`явилися,

відповідача-1 - Денисюка О. І. (адвокат), Волкова А. С. (адвокат), Вакуленко Є. В. (адвокат),

відповідача-2 - не з`явилися,

відповідача-3 - Климено-Курячої Т. В. (у порядку самопредставництва),

розглянув касаційну скаргу Автогаражного кооперативу "Чайка"

на рішення Господарського суду міста Києва від 17.06.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.09.2025 у справі

за позовом Автогаражного кооперативу "Чайка"

до: 1) Приватного акціонерного товариства "Київський меблевий комбінат", 2) приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Разумовської Марини Анатоліївни, 3) Міністерства юстиції України,

про визнання протиправними та скасування рішень про державну реєстрацію.

Короткий зміст і підстави позовних вимог

1. У вересні 2024 року Автогаражний кооператив "Чайка" (далі - АК "Чайка") звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Київський меблевий комбінат" (далі - ПрАТ "Київський меблевий комбінат"), приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Разумовської Марини Анатоліївни, Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування рішень про державну реєстрацію.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за ПрАТ "Київський меблевий комбінат" згідно з оскаржуваними рішеннями зареєстровано майно (гаражі), проте позивач ніколи не видавав документи, що надані для проведення державної реєстрації та вчинення реєстраційних дій (індексні номери 44534547 від 11.12.2018, 44535 від 11.12.2018, 44535293 від 11.12.2018, 44534912 від 11.12.2018, 44534547 від 11.12.2018), у зв`язку з чим позивач вважає дії щодо реєстрації за відповідачем-1 права власності протиправними, а рішення такими, що підлягають скасуванню.

Короткий зміст судових рішень судів попередніх інстанцій

3. Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.06.2025 (суддя Удалова О. Г.), залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.09.2025 (судді: Хрипун О. О., Коробенко Г. П., Кравчук Г .А.), у задоволенні позову відмовлено повністю.

4. Судові рішення мотивовано тим, що позивач не довів порушення Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 (далі - Порядок), оскільки нотаріусу як особі у сфері державної реєстрації для проведення державної реєстрації права власності були надані документи (довідки та технічні паспорти), передбачені зазначеним Порядком, та, відповідно, у останньої не було підстав для відмови в проведенні державної реєстрації або зупинення розгляду заяв відповідача-1 про проведення державної реєстрації права власності.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. У касаційній скарзі АК "Чайка" просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 17.06.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.09.2025 повністю, ухвалити нове рішення, яким позов АК "Чайка" задовольнити у повному обсязі.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

6. Скаржник вважає, що висновки судів попередніх інстанцій не відповідають обставинам справи, суди неправильно застосували норми матеріального права, а саме: пункти 41, 81 Порядку та статтю 22 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", також не дослідили належним чином зібрані у справі докази.

В обґрунтування підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), скаржник посилається на частини 1, 3 статті 310 цього Кодексу, а саме пункти 1 та 4 частини 3 статті 310 ГПК України, та зазначає, що суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу; суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

Скаржник наголошує на тому, що:

1) довідки від 30.11.2018 № 21 та № 22, які видані на ім`я ПрАТ "Київський меблевий комбінат", є такими, що не породжують виникнення права власності на спірні гаражі (№ 82 літ. VII, № 82 літ. VI, № 82 літ. II, № 82 літ. Л', № 82 літ. К'), оскільки їх не було видано з боку АК "Чайка", а самі довідки не містять конкретної адреси розташування зазначених гаражів (зазначено лише назву вулиці без номеру), а також не містять підпису бухгалтера на підтвердження факту сплати пайового внеску;

2) відповідно до висновку експерта від 13.08.2024 № 1870/08-2024 встановлено, що досліджувані об`єкти, а саме гаражі № 82 літ. VII, № 82 літ. VI, № 82 літ. II, що розташовані на вул. Кирилівській, 82 у м. Києві, не є об`єктами нерухомого майна;

3) рішення про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень було прийнято за відсутності усіх передбачених пунктами 41, 81 Порядку документів, у зв`язку з чим підлягають скасуванню.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

7. ПрАТ "Київський меблевий комбінат" у відзиві на касаційну скаргу просить залишити її без задоволення з мотивів, викладених в оскаржуваних судових рішеннях.

Розгляд справи Верховним Судом

8. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.11.2025 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою АК "Чайка" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.06.2024 і постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.09.2025 у справі № 910/11880/24 та призначено розгляд справи у судовому засіданні на 09.12.2025.

Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій

9. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, відповідно до державного акта на право постійного користування землею від 10.06.1999 № 004126 у ПрАТ "Київський меблевий комбінат" перебуває в постійному користуванні земельна ділянка площею 1, 6700 га за адресою: м. Київ, вул. Фрунзе, 82.

10. 18.10.2002 між ПрАТ "Київський меблевий комбінат" та АК "Чайка" укладено угоду, відповідно до умов якої відповідач-1 зобов`язався звернутися до Київської міської ради з метою організації укладання договору оренди на земельні ділянки площею 1,2186 га (кадастровий номер :85:281:0026) та площею 0,4514 га (кадастровий номер :85:281:0016) за адресою: м. Київ, вул. Фрунзе (зараз Кирилівська) 82, які перебували в постійному землекористуванні ПрАТ "Київський меблевий комбінат", змінивши цільове призначення з земель промислового призначення на землі під будівництво гаражів та обслуговуючого сервісу для автогаражного кооперативу.

11. Новостворений АК "Чайка" за умовами угоди від 18.10.2002 зобов`язувався надати місця для будівництва 10 гаражних приміщень для працівників ПрАТ "Київський меблевий комбінат" на земельній ділянці площею 0,4514 га, кадастровий номер :85:281:0016.

12. У матеріалах справи наявний статут АК "Чайка" в редакції 2018 року, в пункті 3.5 якого передбачено, що відповідно до угоди від 18.10.2002 АК "Чайка" надає місця для будівництва 10 гаражних приміщень для працівників ПрАТ "Київський меблевий комбінат" на земельній ділянці, кадастровий номер :85:281:0016, у складі будівництва автосервісу.

13. Відповідно до рішення Київської міської ради від 25.09.2003 № 31/905 "Про надання і вилучення земельних ділянок та припинення права постійного користування" вирішено передати АК "Чайка", за умови виконання пункту 36.1 цього рішення, земельні ділянки загальною площею 1,67 га на вул. Фрунзе, 82 у Подільському районі міста Києва за рахунок земель, наданих відповідачем-1 відповідно до пункту 6 рішення Київської міської ради від 19.11.1998 № 51/152 "Про надання та вилучення земельних ділянок" та право користування якими посвідчено державним актом на право постійного користування землею від 10.06.1999 №85-4-00017.

14. 19.05.2004 між Київською міською радою (орендодавець) та АК "Чайка" (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого орендодавець на підставі пункту 36 рішення Київської міської ради від 25.09.2003 № 31/905 за актом приймання-передачі передає, а орендар приймає в оренду (строкове платне користування) земельну ділянку, визначену цим договором.

15. 30.11.2018 між АК "Чайка" (кооператив) та ПрАТ "Київський меблевий комбінат" (член кооперативу) було укладено договір б/н (далі - договір), за змістом якого:

- предметом договору є взаємне виконання зобов`язань, що викладені в угоді від 18.10.2002 та закріплені в пункті 3.5 статуту кооперативу (пункт 1);

- для практичної реалізації положень пункту 3.5 статуту кооперативу кооператив надає члену кооперативу повноваження та всю необхідну документацію для отримання дозволу на будівництво (пункт 2);

- член кооперативу повинен отримати дозвіл на будівництво на своє ім`я, власним коштом і на власний ризик здійснити будівництво об`єкта відповідно до проєктно-дозвільної документації (пункт 3);

- член кооперативу сплачує кооперативу щомісячну компенсацію у вигляді додаткового внеску в сумі 47 321,00 грн (без урахування щомісячної індексації) для оплати орендної плати за земельну ділянку (пункт 6);

- член кооперативу проводить реконструкцію та відновлення інженерних мереж і об`єктів, що належать члену кооперативу та кооперативу, і є об`єктом спільного використання члена кооперативу та кооперативу і розміщені на земельній ділянці, кадастровий номер :85:281:0016 (пункт 7);

- член кооперативу сплачує кооперативу щомісячно компенсацію у вигляді додаткового внеску в сумі 8 000, 00 грн за утримання охорони на земельній ділянці :85:281:0016 (пункт 8).

16. Відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ПрАТ "Київський меблевий комбінат" є власником об`єктів нерухомості за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська, 82 (АК "Чайка"), а саме:

- гараж № 82 літ. VI площею 11,0 м2 на вул. Кирилівській, 82, у м. Києві, від 11.12.2018 індексний номер 44535535 щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень об`єкта нерухомого майна;

- гараж № 82 літ. VIІ площею 11,0 м2 на вул. Кирилівській, 82, у м. Києві, від 11.12.2018 індексний номер 44535861 щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень об`єкта нерухомого майна;

- гараж № 82 літ. IІ площею 11,0 м2 на вул. Кирилівській, 82, у м. Києві, від 11.12.2018 індексний номер 44535293 щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень об`єкта нерухомого майна;

- гараж № 82 літ. К' площею 11,0 м2 на вул. Кирилівській, 82, у м. Києві, від 11.12.2018 індексний номер 44534547 щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень об`єкта нерухомого майна;

- гараж № 82 літ. Л' площею 6,4 м2 на вул. Кирилівській, 82, у м. Києві, від 11.12.2018 індексний номер 44534912 щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень об`єкта нерухомого майна.

17. Листом від 13.12.2024 № 074/07/1-4536 виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) Департамент з питань реєстрації надав копії реєстраційних справ № 000, № 000, № 0000, № 000 та № 000, з яких вбачається, що державну реєстрацію речових прав на зазначені об`єкти нерухомості було проведено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Разумовською (попереднє прізвище станом на час проведення державної реєстрації - Апатенко) Мариною Анатоліївною у грудні 2018 на підставі довідок від 30.11.2018 № 21 та № 22, виданих головою правління АК "Чайка" Асаулюком І. І., технічних паспортів, виготовлених Товариством з обмеженою відповідальністю "БТІ-ЄВРОФАСП" 27.11.2018, а також заяв керівника (на той час) ПрАТ "Київський меблевий комбінат".

18. Крім того з матеріалів справи вбачається, що спірні гаражні приміщення (гаражі) у кількості 5 шт. розташовані на земельній ділянці, кадастровий номер :85:281:0016, яка перебуває у власності територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради та орендується АК "Чайка" на підставі договору оренди земельної ділянки від 19.05.2004 згідно з рішенням Київської міської ради від 25.09.2003 № 31/905.

19. Позивач долучив до матеріалів справи висновок експерта за результатами проведення будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 13.08.2024 № 1870/08-2024, в якому зазначено про відсутність фундаментів у спірному майні (гаражах).

20. У свою чергу відповідач-1 надав до матеріалів справи рецензію № 12/Р/25 на висновок експерта за результатами проведення будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 13.08.2024 № 1870/08-2024, виконаного судовим експертом Свістуновим Ігорем Сергійовичем.

21. Отже, спір у цій справі, на думку позивача, виник у зв`язку з тим, що довідки від 30.11.2018 № 21 та № 22, надані для проведення державної реєстрації за відповідачем-1 права власності, не видавались відповідачу-1, оскільки, як вбачається із журналу реєстрації довідок для права власності АК "Чайка", довідку з порядковим номером 21 видано 21.12.2005 ОСОБА_1 , а довідку від 27.12.2005 № 22 - ОСОБА_2 . Позивач також вважає, що спірні об`єкти не мають ознак нерухомого майна, у зв`язку з чим у державній реєстрації таких об`єктів мало бути відмовлено.

Позиція Верховного Суду

22. Згідно з положеннями частини 1 статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

23. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд вважає, що підстав для задоволення касаційної скарги немає, з огляду на таке.

24. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, на підставі угоди від 18.10.2002 у позивача виникло зобов`язання надати відповідачу-1 місця на земельній ділянці площею 0,4514 га, кадастровий номер :85:281:0016 для будівництва 10 гаражних приміщень для працівників ПрАТ "Київський меблевий комбінат", а відповідач-1 у свою чергу отримав право на будівництво 10 гаражних приміщень та реєстрацію права власності на збудовані гаражі за собою.

25. Тобто право відповідача-1 на здійснення будівництва 10 гаражних приміщень на земельній ділянці, яка перебуває в оренді у позивача, та подальша реєстрація права власності на збудовані гаражі за собою виникло з чинних умов угоди від 18.10.2002 та договору від 30.11.2018.

26. Отже, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що дії відповідача-1 у вигляді будівництва гаражів на земельній ділянці, яка перебуває в оренді у позивача, та реєстрації права власності на них за собою обумовлені договорами, що виключає наявність порушення прав позивача у вигляді будівництва відповідачем-1 спірних гаражів та, відповідно, подальшої реєстрації за собою права власності на них.

27. Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Тобто тягар доказування лежить на сторонах.

28. На думку скаржника, суди попередніх інстанцій встановили обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів - довідок від 30.11.2018 № 21 та № 22, згідно з якими ПрАТ "Київський меблевий комбінат" є власником відповідних приміщень та сплачувало пайові внески.

Водночас, як обґрунтовано зазначили суди попередніх інстанцій, позивач не надав суду належних та допустимих доказів того, що довідки від 30.11.2018 № 21 та № 22 підписані не Асаулюком І. І., а відбиток печатки не відповідає автентичній печатці кооперативу.

Так, позивач не надав доказів непідписання таких документів (висновку експертизи, якою встановлено відсутність підпису ОСОБА_3 на довідках, приналежність підпису іншій особі; доказів звернення до правоохоронних органів щодо факту підробки документів та прийняття такими органами відповідних рішень, якими встановлено факти такої підробки тощо).

29. У той же час суди попередніх інстанцій правомірно зазначили, що відсутність реєстрації довідок від 30.11.2018 № 21 та № 22 у внутрішньому журналі позивача не є підставою для встановлення факту підробки таких документів або фальсифікації таких документів.

30. Крім того, суди попередніх інстанцій звернули увагу, що матеріали справи містять докази того, що ПрАТ "Київський меблевий комбінат" відповідно до пунктів 6 та 8 договору від 30.11.2018 на регулярній основі сплачував пайові внески до АК "Чайка", що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученням та реєстром платіжних доручень від 23.03.2025.

31. З огляду на викладене суди попередніх інстанцій обґрунтовано відхилили посилання позивача на те, що довідки від 30.11.2018 № 21 та № 22 ніколи не видавалися з підстав недоведення того, що такі довідки є підробленими.

32. При цьому суди попередніх інстанцій встановили, що в матеріалах справи наявні технічні паспорти на спірні гаражі, відповідно до яких гаражі будівництва 2018 року мають фундамент та стіни з матеріалу "метал".

33. Суди попередніх інстанцій також звернули увагу на те, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 № 406 зведення таких споруд як гаражі не потребує окремого дозволу на будівництво та актів введення в експлуатацію.

34. Водночас зі змісту висновку експерта від 13.08.2024 № 1870/08-2024 вбачається, що експертизу було проведено на підставі наданих експерту документів без участі відповідача-1 як власника майна, тобто у експерта не було повного доступу до об`єктів дослідження.

35. До того ж суди попередніх інстанцій звернули увагу, що в матеріалах справи наявна картка атестованого судового експерта ОСОБА_4 зі змісту якої вбачається, що рішенням дисциплінарної палати Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України від 19.07.2023 № 3 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності судового експерта ОСОБА_4 та застосовано дисциплінарне стягнення у виді тимчасового зупинення дії свідоцтва про присвоєння кваліфікації судового експерта № 1623 за експертною спеціальністю 10.6 строком на 1 (один) місяць. Наданий позивачем висновок експерта № 1870/08-2024 датовано 13.08.2024, тобто періодом, у який у судового експерта Свістунова Ігоря Сергійовича було зупинено дію свідоцтва про присвоєння кваліфікації судового експерта № 1623 за експертною спеціальністю 10.6.

36. Ввідповідач-1 у спростування викладених у висновку експертизи доводів надав до матеріалів справи дослідження щодо рецензування висновку експертизи від 13.08.2024 № 1870/08-2024.

37. Враховуючи висновки, наведені у дослідженні щодо рецензування висновку експерта від 14.03.2025, а також наявність у судового експерта Свістунова Ігоря Сергійовича застосованого дисциплінарного стягнення у виді тимчасового зупинення дії свідоцтва про присвоєння кваліфікації судового експерта № 1623 за експертною спеціальністю 10.6 строком на 1 (один) місяць із 19.07.2023, суди попередніх інстанцій обґрунтовано відхилили висновок експертизи від 13.08.2024 № 1870/08-2024.

38. З огляду на викладені обставини Верховний Суд погоджується із судами попередніх інстанцій, що позивач не довів порушення Порядку, оскільки нотаріусу як особі у сфері державної реєстрації для проведення державної реєстрації права власності були надані документи (довідки та технічні паспорти), передбачені зазначеним Порядком, та, відповідно, у останньої не було підстав для відмови у проведенні державної реєстрації або зупинення розгляду заяв відповідача-1 про проведення державної реєстрації права власності.

Щодо підстав касаційного оскарження, передбачених пунктом 4 частини 2 статті 287 ГПК України

39. Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судового рішення, зазначеними у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 1, 3 статті 310 ГПК України.

40. Водночас колегія суддів відхиляє посилання скаржника на неналежне дослідження судами зібраних у справі доказів, оскільки відповідно до пункту 1 частини 3 статті 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини 2 статті 287 цього Кодексу.

41. Таким чином, за змістом пункту 1 частини 3 статті 310 ГПК України достатньою підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є не саме по собі порушення норм процесуального права у виді недослідження судом зібраних у справі доказів, а зазначене процесуальне порушення у сукупності з належним обґрунтуванням скаржником заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини 2 статті 287 цього Кодексу.

42. Проте скаржник належним чином не обґрунтував у своїй касаційній скарзі наявність хоча би однієї із підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини 2 статті 287 ГПК України.

43. За таких обставин колегія суддів не бере до уваги доводи скаржника про неповне дослідження судами зібраних у справі доказів за умови відсутності підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини 2 статті 287 ГПК України.

44. Незгода скаржника з рішеннями судів попередніх інстанцій або з правовою оцінкою та правовими висновками, які містяться в судових рішеннях, не свідчить про їх незаконність.

45. Зважаючи на викладене, наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 4 частини 2 статті 287 ГПК України, не отримала підтвердження під час касаційного провадження.

46. Інші доводи скаржника фактично зводяться до незгоди з висновком судів стосовно оцінки доказів і встановлених на їх підставі обставин та спрямовані на доведення необхідності переоцінки доказів і встановленні інших обставин у тому контексті, який, на думку скаржника, свідчить про наявність підстав для скасування судових рішень та ухвалення рішення про задоволення позову.

47. Водночас Верховний Суд звертає увагу на те, що касаційна інстанція не вправі здійснювати переоцінку обставин, з яких виходили суди при вирішенні справи, а її повноваження обмежуються виключно перевіркою дотримання судами норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи та виключно в межах доводів касаційної скарги (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019 у справі № 925/698/16). Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційний суд не встановив, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанції, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (див. висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16-ц та Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 17.09.2020 у справі № 908/1795/19).

48. Таким чином, доводи касаційної скарги у своїй сукупності з урахуванням наведеного у цій постанові не знайшли свого підтвердження.

Висновки за результатами розгляду касаційних скарг

49. Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

50. За змістом пункту 1 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судове рішення суду апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

51. Відповідно до частини 1 статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

52. Оскільки наведені скаржником підстави касаційного оскарження не підтвердилися під час касаційного провадження, касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані судові рішення - залишенню без змін.

Розподіл судових витрат

53. Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК України покладається на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Автогаражного кооперативу "Чайка" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 17.06.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.09.2025 у справі № 910/11880/24 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю. Я. Чумак

Судді Т. Б. Дроботова

Н. О. Багай