ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2025 Справа № 914/3085/25

Суддя Господарського суду Львівської області Король М.Р., за участі секретаря судового засідання Щерби О.Б., розглянувши справу

за позовом: Львівського обласного центру зайнятості

до відповідача: Сокальського міського комунального водопровідно-каналізаційного господарства

про: стягнення 85 083,59 грн.,

представники

позивача: Чорний І.Я.,

відповідача: Зджанська О.М.,

ВСТАНОВИВ

03.10.2025р. на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Львівського обласного центру зайнятості до відповідача: Сокальського міського комунального водопровідно-каналізаційного господарства про стягнення 85 083,59 грн.

Ухвалою суду від 08.10.2025р. позовну заву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін та без проведення судового засідання, встановлено сторонам строки для подання заяв по суті спору.

Ухвала про відкриття провадження у справі була надіслана учасниками справи в їх електронні кабінети, про отримання котрої матеріали справи містять відповідні довідки, підписані відповідальним працівником.

13.10.2025р. позивач через систему «Електронний суд» подав клопотання (вх.№27010/25), у якому просить розгляд справи проводити у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 15.10.2025 року у справі призначено судове засідання на 12.11.2025р.

Хід справи викладено в ухвалах суду та відображено в протоколах судових засідань.

29.10.2025р. від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (вх.№28742/25).

04.11.2025р. від позивача через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив (вх.№2937/25).

12.11.2025р. відповідач на електронну адресу суду подав клопотання про відкладення розгляду справи (вх.№30221/25).

26.11.2025р. від позивача через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про долучення доказів, а саме Відомості з персональної картки №00006 щодо отриманих даних в порядку обміну з ДПІ та ПФУ(вх.№31549/25).

Протокольною ухвалою від 26.11.2025р. суд ухвалив визнати причини пропуску строку на подання доказів поважними, поновити строк та долучити докази до матеріалів справи.

Суть спору та правова позиція учасників справи.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що виплачена гр. ОСОБА_1 допомога по безробіттю підлягає відшкодуванню відповідачем (роботодавцем) на підставі частини 4 статті 35 Закону №1533-III «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», як сума виплаченого забезпечення та вартість наданих соціальних послуг безробітному, у зв`язку з поновленням її на роботі за рішенням суду.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що умовою стягнення виплаченого забезпечення є умисне невиконання застрахованою особою ОСОБА_1 своїх обов`язків та зловживання ними, у зв`язку з чим, позивач повинен довести вину відповідача. Зокрема, у відзиві відповідач посилається на правові позиції Верховного Суду від 19.12.2018 року у справі №802/1206/17-а та від 24.04.2019 року у справі 757/1780/17-ц та положення статтей 1212 та 1215 ЦК України.

За результатами дослідження наданих доказів, пояснень учасників справи та матеріалів справи, суд встановив наступне.

Львівський обласний центр зайнятості є органом Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (надалі - Фонд), що діє від імені Фонду відповідно до Законів України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», «Про зайнятість населення».

З метою пошуку роботи 26.05.2020р. до Сокальського управління Червоноградської філії Львівського обласного центру зайнятості звернулась ОСОБА_1 , яка була звільнена з Сокальського міського комунального підприємства водопровідно каналізаційного господарства на підставі наказу «Про звільнення ОСОБА_1 » від 28.01.2020р. № 12-К із займаної посади бухгалтера з 02 лютого 2020 року згідно п.6. ст.36 (відмова від продовження роботи внаслідок зміни істотних умов праці) КЗпП України.

У зв`язку з відсутністю відповідної роботи, на підставі поданих ОСОБА_1 заяви про надання статусу безробітної та про призначення виплати допомоги по безробіттю від 26.05.2020р., Сокальським управлінням Червоноградської філії ЛОЦЗ 26.05.2020р. було надано ОСОБА_1 статус безробітної та призначено виплату допомоги по безробіттю відповідно до п.п. 1, 3, 4, ст. 22, та п. 1, ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», (Закон в редакції, чинний на час виникнення правовідносин), залежно від страхового стажу в розмірі 70% середньої заробітної плати (доходу). Допомога по безробіттю виплачувалась ОСОБА_1 з 26.05.2020р. по 21.05.2021р.

При опрацюванні даних інформаційного обміну по особах, котрі перебувають на обліку в службі зайнятості згідно Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, який проводиться відповідно Постанови правління Пенсійного фонду України від 20.11.2023р. № 49-1 «Про затвердження Порядку обміну інформацією між Державною податковою службою України, Пенсійним фондом України, Державним центром зайнятості та іншими органами виконавчої влади» та відповідно до Методики здійснення верифікації виплат по безробіттю затвердженої Закону України «Про верифікацію та моніторинг державних виплат», згідно з Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення, затвердженого Міністерством економіки, Міністерством фінансів, Міністерством внутрішніх справ України від 10.09.2024р. №23492/439/620 та Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», центром зайнятості було отримано інформацію від ПФУ про отримання середнього заробітку в період перебування ОСОБА_1 на обліку, як безробітної.

Зокрема, за результатами інформаційно-файлового обміну в Єдиній інформаційно- аналітичній системі Державної служби зайнятості, отримана інформація фіксується в персональній справі безробітного у розділі «ПФУ про період зайнятості особи», завантажується автоматично після надходження даних від страхувальника до Державної податкової служби чи Пенсійного фонду України та на підставі отриманих даних, шляхом обміну, в системі ЄІАС ДСЗ в розділі ПФУ «Дані про особу з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (ДРЗДСС)», зазначається кількість відпрацьованих днів особою в роботодавця та про розмір отриманого доходу (обмін даними про особу в ДРЗДСС здійснюються на основі Реєстраційного номеру облікової картки платника податків).

Загалом за даними обміну ДРЗДСС, які надійшли до центру зайнятості файловим обміном 07.07.2025р., було встановлено перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах з Сокальським міським комунальним підприємством водопровідно каналізаційного господарства та одержання доходу у період перебування на обліку в центрі зайнятості (26.05.2020р. - 21.05.2021р.), як найманий працівник.

При проведенні розслідування страхового випадку було встановлено, що за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , Постановою Львівського апеляційного суду від 15.07.2021р. (справа № 454/677/20) апеляційну скаргу задоволено частково, рішення Сокальського районного суду Львівської області від 09 грудня 2020 року частково скасовано та ухвалено нове рішення, яким визнано незаконним та скасовано наказ Сокальського міського комунального підприємства водопровідно- каналізаційного господарства №12-к від 28 січня 2020 року про звільнення бухгалтера по оплаті праці ІІ категорії ОСОБА_1 та поновлено ОСОБА_1 на посаді бухгалтера по оплаті праці ІІ категорії Сокальського міського комунального підприємства водонапірно-каналізаційного господарства з 03 лютого 2020 року.

На підставі Постанови Львівського апеляційного суду від 15.07.2021р., Сокальським міським комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства видано наказ «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 » від 16 липня 2021 року №125-К, яким поновлено ОСОБА_1 на посаді бухгалтера по оплаті праці ІІ категорії з 03.02.2020 року.

За період перебування на обліку в Сокальському управлінні Червоноградської філії Львівського обласного центру зайнятості ОСОБА_1 виплачено з 26.05.2020р. по 21.05.2021р. допомогу по безробіттю у сумі 85 083,59 грн., що підтверджується копією додатку до персональної картки (ПК) про прийняті рішення щодо нарахувань та платежів і копією розрахунку допомоги по безробіттю, долучених до матеріалів позовної заяви.

На підставі пп. 1 п. 15, 16 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення, затвердженого Міністерством економіки, Міністерством фінансів, Міністерством внутрішніх справ України від 10.09.2024р. №23492/439/620, заходи досудового врегулювання спору між сторонами вжито, а саме, Червоноградською філією ЛОЦЗ на підставі наказу від 21.07.2025р. №55, надіслано Сокальському міському комунальному підприємству водопровідно-каналізаційного господарства претензію про повернення коштів від 23.07.2025 року № 1309.06.02.515/25 протягом 30 календарних днів.

Станом на дату подання позовної заяви відповідачем у добровільному порядку кошти не відшкодовані.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (надалі - Закон).

Відповідно до частин 1, 2 статті 8 Закону, Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття створюється для управління страхуванням на випадок безробіття, акумуляції страхових внесків, контролю за використанням коштів, виплати забезпечення та надання соціальних послуг, здійснення інших функцій згідно із цим Законом і статутом Фонду. Фонд є цільовим централізованим страховим фондом, некомерційною самоврядною організацією. Держава є гарантом забезпечення застрахованих осіб та надання їм відповідних соціальних послуг Фондом.

Відповідно до пункту 1 статті 1 Закону, загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Пунктом 8 статті 1 Закону передбачено, що страховий випадок - це подія, через яку: застраховані особи втратили заробітну плату (грошове забезпечення) або інші передбачені законодавством України доходи внаслідок втрати роботи з незалежних від них обставин та зареєстровані в установленому порядку як безробітні, готові та здатні приступити до підходящої роботи і дійсно шукають роботу; застраховані особи опинилися в стані часткового безробіття.

Матеріалами справи підтверджується, що за період перебування на обліку в Сокальському управлінні Червоноградської філії Львівського обласного центру зайнятості ОСОБА_1 виплачено з 26.05.2020р. по 21.05.2021р. допомогу по безробіттю у сумі 85 083,59 грн.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 45 Закону України «Про зайнятість населення», реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі поновлення на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили.

Пунктом 2 частини 1 статті 31 Закону України «Про зайнятість населення» встановлено, що виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі поновлення безробітного на роботі за рішенням суду.

Матеріалами справи підтверджується, що на підставі Постанови Львівського апеляційного суду від 15.07.2021р., Сокальським міським комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства видано наказ «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 » від 16 липня 2021 року №125-К, яким поновлено ОСОБА_1 на посаді бухгалтера по оплаті праці ІІ категорії з 03.02.2020 року.

Відповідно до частини четвертої статті 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 1 статті 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування має право, зокрема, стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем Фонду про прийняття його на роботу.

Відповідно до частини 4 статті 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», із роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Таким чином, положеннями статей 34, 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено право Фонду стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду та обов`язок роботодавця відшкодувати суму виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» також визначено, що роботодавці - це підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Відповідач по відношенню до ОСОБА_1 є роботодавцем у розумінні частини 4 статті 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Центр зайнятості є органом Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, що діє від імені Фонду відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

З огляду на викладене, саме на відповідача покладено обов`язок з відшкодування Львівському обласному центру зайнятості суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг ОСОБА_1 , у зв`язку з поновленням її на роботі за рішенням суду.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 12.06.2018р. у справі №914/2087/17, від 06.07.2018р. у справі №921/220/17-г та від 09.07.2018р. у справі №914/1875/17.

Натомість, у відзиві, відповідач посилається на правові позиції Верховного Суду від 19.12.2018 року у справі № 802/1206/17-а та від 24.04.2019 року у справі 757/1780/17-ц та положення статтей 1212 та 1215 ЦК України.

Однак, вищенаведені норми передбачають стягнення з безробітного, а Львівський обласний центр зайнятості позивається до юридичної особи, а саме до Сокальського міського комунального підприємства водопровідно - каналізаційного господарства, котре прийняло незаконне рішення щодо звільнення ОСОБА_1 , що призвело до незаконної виплати допомоги по безробіттю службою зайнятості.

Незаконне рішення про звільнення, підтверджується Постановою Львівського апеляційного суду від 15.07.2021р. (справа № 454/677/20), якою скасовано наказ про звільнення та поновлено на роботі ОСОБА_1 .

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку, як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин є правомірними та підлягають задоволення позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 85 083,59 грн, виплачені, як допомога по безробіттю.

Стосовно інших доводів позивача і відповідача суд зазначає наступне.

Враховуючи положення ч.1 ст.9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006р. «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006р. та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 р. зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та, зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010р. (заява №4909/04), відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити, як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Судом були досліджені всі документи, які надані сторонами по справі, аргументи позивача і відповідача та надана їм правова оцінка. Решта доводів та заперечень позивача і відповідача судом до уваги не беруться, оскільки не спростовують наведених вище висновків.

Щодо розподілу судових витрат.

Сплачена позивачем сума судового збору за подання до суду позовної заяви підтверджується платіжною інструкцією №12180 від 19.09.2025р. на суму 2 422,40 грн.

Згідно п. 2 ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір у справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають до задоволення, тому витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.13, 73-74, 76-79, 86, 129, 236, 238, 240-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Сокальського міського комунального водопровідно-каналізаційного господарства (адреса: Україна, 80001, Львівська обл., Сокальський р-н, місто Сокаль, вулиця Героїв УПА, будинок 23; ідентифікаційний код 20845840) на користь Львівського обласного центру зайнятості (адреса: Україна, 79033, Львівська обл., місто Львів, вул.Бортнянського Д., будинок 11а; ідентифікаційний код 03491180) кошти в сумі 85 083,59 грн. та понесені витрати на сплату судового збору в сумі 2422,40 грн.

3.Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в порядку та строки, визначені главою 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Повний текст рішення складено 15.12.2025р.

Суддя Король М.Р.