УХВАЛА

18 грудня 2025 року

м. Київ

Справа № 916/4917/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Власова Ю.Л. - головуючого, Булгакової І.В., Малашенкової Т. М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіопласт»

на рішення Господарського суду Одеської області від 08 травня 2025 року (суддя Невінгловська Ю.М.)

та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 18 вересня 2025 року (колегія суддів у складі: головуючий суддя Богатир К.В., судді: Поліщук Л.В., Таран С.В.)

у справі №916/4917/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіопласт»

до Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

про скасування рішення,

та за позовом третьої особи із самостійними вимогами щодо предмета спору Товариства з обмеженою відповідальністю «Ерахім»

до Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 08 травня 2025 року у справі №916/4917/24, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18 вересня 2025 року, відмовлено у задоволенні позовів Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіопласт» (далі - ТОВ «Сіопласт», позивач) і Товариства з обмеженою відповідальністю «Ерахім» (далі - ТОВ «Ерахім», третя особа) про скасування рішення Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі - відділення АМК, відповідач) № 65/66-р/к від 01 серпня 2024 року про встановлення порушення ними законодавства про захист економічної конкуренції та накладання на них по 68 000,00 грн штрафу.

13 жовтня 2025 року ТОВ «Сіопласт» звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (далі - Верховний Суд, Суд) із касаційною скаргою на рішення Господарського суду Одеської області від 08 травня 2025 року та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 18 вересня 2025 року у справі №916/4917/24.

Ухвалою від 30 жовтня 2025 року Верховний Суд на підставі частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) залишив касаційну скаргу ТОВ «Сіопласт» без руху, надав строк для усунення її недоліків, а саме надання належного обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень у справі №916/4917/24, а також доказів сплати 9 689,60 грн судового збору за подання касаційної скарги.

02 грудня 2025 року Верховний Суд своєю ухвалою відмовив скаржнику у задоволенні клопотання про встановлення додаткового строку на усунення недоліків касаційної скарги на рішення Господарського суду Одеської області від 08 травня 2025 року та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 18 вересня 2025 року у справі №916/4917/24 та повернув скаргу скаржнику, який подав заяву про усунення недоліків поза межами строку, встановленого Судом.

15 грудня 2025 року ТОВ «Сіопласт» повторно звернулося через систему «Електронний суд» до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить поновити строк на подання касаційної скарги; скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 08 травня 2025 року та постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 18 вересня 2025 року у справі №916/4917/24, а справу направити на новий судовий розгляд; судові витрати покласти на відповідача. В системі «Електронний суд» документ сформований 12 грудня 2025 року.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 15 жовтня 2025 року для розгляду зазначеної касаційної скарги визначено колегію суддів у складі: Власов Ю. Л. - головуючий, Булгакова І. В., Малашенкова Т. М.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення касаційної скарги без руху з огляду на таке.

Зокрема, стосовно клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, Верховний Суд зазначає наступне.

Статтею 288 ГПК України встановлено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, що оскаржується, або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.

Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день (частина четверта статті 116 ГПК України).

Згідно з абзацом другим пункту 5 частини шостої статті 242 ГПК України якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Повний текст постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 18 вересня 2025 року у справі №916/4917/24 складений 22 вересня 2025 року, тобто останнім днем на її касаційне оскарження, зважаючи на частину четверту статті 116 ГПК України, є 13 жовтня 2025 року.

Відповідно до довідки з автоматизованої системи документообігу суду КП «ДСС» повний текст скаржник отримав 22 вересня 2025 року о 19:50, про що апеляційному господарському суду надійшло повідомлення 23 вересня 2025 року об 08:04. Тобто днем вручення оскаржуваної постанови скаржнику є 23 вересня 2025 року.

З первісною касаційною скаргою на рішення Господарського суду Одеської області від 08 травня 2025 року та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 18 вересня 2025 року у справі №916/4917/24 ТОВ «Сіопласт» звернулося 13 жовтня 2025 року, тобто в межах строку, встановленого статтею 288 ГПК України, однак з повторною - 12 грудня 2025 року, тобто з порушенням процесуального строку.

Заявляючи клопотання про поновлення строку на подання повторної касаційної скарги скаржник посилається на те, що порушив цей строк внаслідок того, що Верховний Суд відмовив у його клопотанні про поновлення строку на подання заяви про усунення недоліків, який він порушив на 1 день, а також внаслідок збільшення кількості повітряних тривог, пов`язаних з масовими атаками, зі сторони країни агресора на цивільні об`єкти регіону, а також планові та аварійні відключення електричної енергії.

Згідно з частиною першою статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

Наведені скаржником підстави пропуску строку на касаційне оскарження Верховний Суд поважними не визнає з огляду на таке.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на касаційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, в тому числі спрямовані на своєчасне одержання судових рішень, а також якісну підготовку касаційної скарги, яка за своїм змістом і формою буде відповідати усім вимогам процесуального закону.

Посилання на збільшення кількості повітряних тривог, пов`язаних з масовими атаками, зі сторони країни агресора на цивільні об`єкти регіону, а також планові та аварійні відключення електричної енергії Суд відхиляє зважаючи на те, що скаржник не надав доказів того, що протягом всього часу від початку перебігу строку на касаційне оскарження (з 23 вересня 2025 року по 13 жовтня 2025 року - зважаючи на 1 вихідний день - останній день цього строку) він був позбавлений можливості подати касаційну скаргу із дотриманням всіх вимог статей 287, 290 ГПК України.

Разом з тим, ухвалою від 02 грудня 2025 року Верховний Суд, крім іншого, розглянув заяву ТОВ «Сіопласт» про встановлення додаткового строку на подання заяви про усунення недоліків касаційної скарги на рішення Господарського суду Одеської області від 08 травня 2025 року та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 18 вересня 2025 року у справі №916/4917/24.

В цій ухвалі Суд зазначив, що можливості встановити «додатковий строк» на вчинення процесуальної дії, про що просить скаржник у заяві про усунення недоліків, нормами ГПК України не передбачено.

Розглянувши питання як продовження, так і поновлення пропущеного строку на подання заяви про усунення недоліків, Верховний Суд у задоволенні заяви скаржника відмовив з тих підстав, що:

- для усунення недоліків первісної касаційної скарги Суд надав скаржнику максимально допустимий строк, встановлений законом, а заяву про усунення недоліків скаржник подав вже поза його межами, тому відсутні підстави для його продовження;

- відсутні підстави для поновлення цього строку, оскільки скаржник не надав доказів на підтвердження існування зазначених ним обставин, через які, за його твердженням, він не міг усунути недоліки у встановлений судом строк.

Отже, наведені скаржником підстави пропуску строку на подання касаційної скарги Суд поважними не визнає.

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Згідно із частиною третьою статті 292 ГПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.

Також Суд звертає увагу ТОВ «Сіопласт» на те, що відповідно до пункту 2 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає касаційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Однак в касаційній скарзі не зазначено номера засобів зв`язку та адресу електронної пошти скаржника, тобто касаційна скарга оформлена також з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Отже, суд касаційної інстанції зазначає, що скаржнику необхідно усунути недоліки, а саме:

- зазначити інші підстави, за їх наявності, та надати докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження;

- зазначити номери засобів зв`язку скаржника та, за наявності, адресу електронної пошти.

З огляду на приписи частини четвертої статті 174 та абзацу другого частини третьої статті 292, пункту 4 частини першої статті 293 ГПК України, Суд також вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те, що у разі якщо він у встановлений строк не усуне зазначені недоліки касаційної скарги ця касаційна скарга буде вважатися неподаною та повернута скаржнику, а у разі неподання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших підстав для такого поновлення або наведені інші підстави для такого поновлення Суд визнає неповажними - у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Таким чином Суд дійшов висновку про необхідність залишення касаційної скарги ТОВ «Сіопласт» без руху на підставі частин другої і третьої статті 292 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 235, 288, 290, 292 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіопласт» на рішення Господарського суду Одеської області від 08 травня 2025 року та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 18 вересня 2025 року у справі №916/4917/24 залишити без руху.

2. Надати Товариству з обмеженою відповідальністю «Сіопласт» строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали. Повідомити скаржника про можливість подати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду документи про усунення недоліків через систему «Електронний суд» або поштою на адресу: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6.

3. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Сіопласт», що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде або повернуто на підставі частини п`ятої статті 292 ГПК України, або відмовлено у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 ГПК України у залежності від повноти усунення недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю. Л. Власов

Судді І. В. Булгакова

Т. М. Малашенкова