ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"16" грудня 2025 р. м. Рівне Справа № 918/822/23(918/646/24)

Господарський суд Рівненської області у складі судді Марач В.В., при секретарі Мельник В.Я. розглянувши у матеріалах справи

за позовом ОСОБА_1 (LOSAK VIKTOR) ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Традєкс" (35641, Рівненська обл., Дубенський район, с. Тараканів, вул. Колгоспна (Свободи), буд.42, )

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Дубенська аграрна компанія" (ідентифікаційний код: 40002972; адреса Рівненська область, Дубенський район, с.Тараканів, вул.Свободи (Колгоспна), буд.42, 35641), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_2 ; адреса електронної пошти), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ; адреса: АДРЕСА_3 ) .

про визнання неправомірними рішення загальних зборів учасників ТОВ "Традєкс", скасування державної реєстрації змін в реєстрі юридичних осіб та застосування наслідків недійсності таких рішень

Заяву ОСОБА_1 про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню

В судовому засіданні приймали участь:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

від третіх осіб: від СТОВ "ДАК" та ОСОБА_2 - адвокат Берковський Є.О.; від ОСОБА_3 :- не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Традєкс" в якому просив:

- визнати недійсними рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАДЄКС" (ідентифікаційний код 37083061), що оформлені Протоколом від 15 травня 2019 року, Протоколом №12-21 від 28.12.2021, Протоколом №2-22 від 21.01.2022, Протоколом №4-22 від 23.02.2022, Протоколом №6-22 від 28 лютого 2022 року;

- застосувати наслідки недійсності рішень загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАДЄКС" (ідентифікаційний код 37083061), що оформлені Протоколом від 15 травня 2019 року, Протоколом №12-21 від 28.12.2021, Протоколом №2-22 від 21.01.2022, Протоколом №4-22 від 23.02.2022, Протоколом №6- 2022 від 28 лютого 2022 року шляхом визнання недійсними Договору поставки № від 28.12.2021 р. від 28 грудня 2021 року із специфікаціями №1 та №2; Договору про надання поворотної фінансової допомоги №21-01-22 від 21 січня 2022 року; Додаткової угоди до договору №21-01-22 про надання поворотної фінансової допомоги від 23 лютого 2022 року; Додаткової угоди до договору №21-01-22 про надання поворотної фінансової допомоги від 28 лютого 2022 року; Договору №21-01-22 про надання позики (новаційний договір) від 28 лютого 2022 року;

- скасувати записи: про державну реєстрацію №9000609, проведену 18.05.2019 (11:55:06) в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань державним реєстратором (приватним нотаріусом Піддубною Л.П.) щодо зміни керівника юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Традєкс" (ідентифікаційний код 37083061) та про виправлення помилок №0000609, проведену 20.05.2019 (18:07:10) в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань державним реєстратором (приватним нотаріусом Піддубною Л.П.) щодо юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Традєкс" (ідентифікаційний код 37083061).

Ухвалою суду від 04.07.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Дубенська аграрна компанія", ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 07.10.2024 року, яке набрало законної сили 22.01.2025 року, відмовлено ОСОБА_5 у задоволенні позову.

Також Додатковим рішенням Господарського суду Рівненської області від 07.11.2024 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

На виконання додаткового рішення судом видано накази від 21.02.2025 року. 10.12.2025 року через систему "Електронний суд" ОСОБА_4 подав Заяву в якій просить визнати наказ Господарського суду Рівненської області від 21.02.2025 року про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що він добровільно його виконав, на підтвердження чого надає транскордонне платіжне доручення №VM160 (переклад з англійської та естонської мов на українську) датоване 07.05.2025 на суму 1 765,00 Євро.

Ухвалою суду від 10.12.2025 року Заяву ОСОБА_1 призначено до розгляду у судовому засіданні на 16 грудня 2025 року.

Суд зазначає, що ні відповідач, ні треті особи відзиву на заяву ОСОБА_1 до суду не подали. При цьому представник Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дубенська аграрна компанія" та ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення заяви заперечив пославшись на те, що у платіжному документі не зазначено, що платіж здійснюється на сплату витрат на правничу допомогу.

Заявник, ОСОБА_3 чи їх представники в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином, зокрема, в їх електронні кабінети.

Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками справи, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, з`ясувавши обставини на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, безпосередньо дослідивши докази у справі, господарський суд прийшов до висновку, що Заява ОСОБА_1 про визнання наказ суду таким, що не підлягає виконанню підлягає задоволенню. При цьому господарський суд керувався наступним.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012).

Статтею 18 ГПК України, яка кореспондується зі статтею 326 цього кодексу, передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Розділом V Господарського процесуального кодексу України врегульовано процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у господарських справах.

Згідно частин 1, 3 статті 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

Відповідно ж до частин 1,2 статті 328 ГПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

В постанові Верховного Суду від 16.01.2018 по справі №55/15479/15-ц було наголошено, що підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи:

матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання);

процесуально-правові (видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню), коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню, видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа, помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання, пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконанню).

Враховуючи імперативні приписи статті 129-1 Конституції України, статей 18, 326 ГПК України щодо обов`язковості виконання судового рішення, що набрало законної сили, положення статті 328 ГПК України визначає можливість визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню, лише за наявності для цього безумовних і безспірних підстав, тобто є процедурною нормою, що врегульовує правовідносини між боржником і стягувачем на стадії виконання рішення.

Отже, дослідженню, в даному випадку, підлягають обставини наявності визначених процесуальним законодавством підстав визнання наказів суду такими, що не підлягають виконанню.

Так, ОСОБА_4 зазначає, що добровільно сплатив на користь ОСОБА_3 суми грошових коштів зі сплати витрат на професійну правничу допомогу за Додатковим рішенням суду від 07.11.2024, на підтвердження чого надає транскордонне платіжне доручення №VM160 (переклад з англійської та естонської мов на українську) датоване 07.05.2025 на суму 1675,00 Євро.

Судом встановлено, що у вищевказаному платіжному документі, як призначення платежу вказано оплата судового збору за видачу рішень у справах №918/822/23(918/646/24), 918/822/23(918/797/24) для покриття витрат судового провадження.

В той же час суд зазначає, що у справі №918/822/23(918/646/24) судом ухвалювалося рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 тільки 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу. При цьому судом у даній справі не ухвалювалося рішень про будь-які інші стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 .

Відтак, з огляду на те, що у вищевказаному платіжному документі, як призначення платежу вказано "для покриття витрат судового провадження", а відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи, то з більшою вірогідністю можна вважати, що вказана сума перерахована стягувачу, як відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у даній справі, зокрема, на виконання додаткового рішення суду від 07.11.2024 року.

Також слід відмітити, що ОСОБА_3 не надав суду доказів того, що він повернув ОСОБА_5 грошові кошти сплачені останнім по транскордонному платіжному дорученню №VM160 від 07.05.2025 в сумі 1675,00 Євро не дивлячись на те, що з дати валютування пройшло майже сім місяців. Крім того ОСОБА_3 , як стягувач за наказом суду від 21.02.2025, не надав суду будь-яких спростувань щодо неможливості зарахування грошових коштів, сплачених ОСОБА_6 по транскордонному платіжному дорученню №VM160 від 07.05.2025, на виконання додаткового рішення Господарського суду Рівненської області від 07.11.2024 року, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Станом на момент здійснення переказу коштів по транскордонному платіжному дорученню №VM160 від 07.05.2025 за курсом Національного банку України 1 Євро = 46,9637 грн..

Отже у переводі до грошової одиниці України сума по транскордонному платіжному дорученню №VM160 від 07.05.2025 складала 78 664 грн. 20коп..

Відтак переказавши кошти ОСОБА_3 по транскордонному платіжному дорученню №VM160 від 07.05.2025 в сумі 1675,00 Євро ОСОБА_4 добровільно виконав наказ Господарського суду Рівненської області від 21.02.2025 року про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

За приписами ч.2 статті 328 ГПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до ч.4 вказаної статті про виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу.

З огляду на вищезазначене суд доходить висновку, що Заява ОСОБА_1 про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 232-235, 328 Господарського процесуального кодексу України,

суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню задоволити. 2. Визнати наказ Господарського суду Рівненської області від 21.02.2025 року №918/822/23(918/646/24) про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з його добровільним виконанням боржником.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали підписано 17 грудня 2025 року.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Марач В.В.