ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2025 р. Справа№ 910/9979/24 (910/10034/25)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Козир Т.П.

Пантелієнка В.О.

за участю секретаря судового засідання Сороки П.М.

та представників учасників провадження у даній справі відповідно до протоколу судового засідання від 16.12.2025,

розглянувши матеріали апеляційних скарг ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.08.2025

у справі №910/9979/24 (910/10034/25) (суддя Стасюк С.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Траєкторія"

до: 1. ОСОБА_4 ;

2. ОСОБА_5 ;

3. ОСОБА_2 ;

4. ОСОБА_6 ;

5. ОСОБА_7 ;

6. ОСОБА_8 ;

7. ОСОБА_9 ;

8. ОСОБА_3 ;

9. ОСОБА_1

про витребування майна з незаконного володіння

в межах справи №910/9979/24

за заявою Приватного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Траєкторія"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.08.2025 у справі №910/9979/24 (910/10034/25) заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Траєкторія" про забезпечення позову - задоволено. До набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 910/9979/24 (910/10034/25), вжито заходи забезпечення шляхом накладення арешту на земельні ділянки: - кадастрові номери:

:01:082:0064,

:01:082:0071,

:01:082:0070,

:01:082:0069,

:01:082:0068,

:01:082:0079,

:01:082:0076,

:01:082:0075,

:01:082:0085,

:01:082:0086,

:01:082:0089,

:01:082:0114,

:01:082:0113,

:01:082:0111,

:01:082:0401:01:082:0051,

:01:082:0052,

:01:082:0053,

:01:082:0054,

:01:082:0055, що належать ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 );

- кадастровий номер :01:082:0063, що належить ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 );

- кадастровий номер :01:082:0062, що належить ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_3 );

- кадастровий номер :01:082:0060, що належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 );

- кадастровий номер :01:082:0058, що належить ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_5 );

- кадастровий номер :01:082:0078, що належить ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_6 );

- кадастровий номер :01:082:0077, що належить ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_7 );

- кадастровий номер :01:082:0074, що належить ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_8 );

- кадастрові номери: :01:082:0116, :01:082:0115, що належать ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_9 );

роз`яснено, що стягувачем за даною ухвалою є: Товариство з обмеженою відповідальністю "Траєкторія" (03035, місто Київ, вулиця Митрополита Василя Липківського, будинок 41; ідентифікаційний код 32069278);

роз`яснено, що боржниками за даною ухвалою є: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) ОСОБА_5 ( АДРЕСА_3 ; ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) ОСОБА_10 ( АДРЕСА_4 ; ідентифікаційний код НОМЕР_4 ) ОСОБА_6 ( АДРЕСА_5 ; ідентифікаційний код НОМЕР_5 ) ОСОБА_7 ( АДРЕСА_6 ; ідентифікаційний код НОМЕР_6 ) ОСОБА_8 ( АДРЕСА_7 ; ідентифікаційний код НОМЕР_7 ) ОСОБА_9 ( АДРЕСА_8 ; ідентифікаційний код НОМЕР_8 ) ОСОБА_3 ( АДРЕСА_9 ; ідентифікаційний код НОМЕР_9 ).

Не погодившись з вищевказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.08.2025 у справі № 910/9979/24 (910/10034/25); ухвалите нове рішення, яким в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Траєкторія" про забезпечення позову відмовити; витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Траєкторія".

Не погодившись з вищевказаною ухвалою у відповідій частині, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали спільну апеляційну скаргу, в якій просять суд прийняти апеляційну скаргу до розгляду та відкрити апеляційне провадження у справі; ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.08.2024 у справі № 910/9979/24 - скасувати в частині накладення арешту на земельні ділянки з кадастровими номерами :01:082:0060, :01:082:0116 та :01:082:0115, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви про забезпечення позову в частині накладення арешту на земельні ділянки з кадастровими номерами :01:082:0060, :01:082:0116 та :01:082:0115 - відмовити; розгляд справи проводити з викликом сторін; судові витрати покласти на позивача.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.08.2025 апеляційні скарги передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Ткаченко Б.О., суддів - Гаврилюк О.М., Сулім В.В.

08.09.2025 суддями Північного апеляційного господарського суду Ткаченком Б.О., Гаврилюк О.М., Сулім В.В. було заявлено про самовідвід від розгляду справи №910/9979/24 (910/10034/25), обґрунтовуючи його тим, що під час автоматизованого розподілу справи №910/9979/24 (910/10034/25) не було враховано спеціалізацію суддів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.09.2025 заяву колегії суддів у складі: головуючого судді - Ткаченка Б.О., суддів Гаврилюк О.М., Сулім В.В., про самовідвід від розгляду справи №910/9979/24 (910/10034/25) - задоволено; матеріали справи №910/9979/24 (910/10034/25) передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою у відповідності до положень ст. 32 ГПК України.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.09.2025 апеляційні скаргі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 передано колегії суддів у складі: головуючий суддя - Доманська М.Л., судді: Козир Т.П., Пантелієнко В.О.

Ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2025 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/9979/24 (910/10034/25) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Траєкторія" до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про витребування майна з незаконного володіння.

16.10.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали оскарження справи №910/9979/24 (910/10034/25) у 1-му томі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.10.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.08.2025 у справі №910/9979/24 (910/10034/25); розгляд апеляційної скарги призначено на 19.11.2025; запропоновано учасникам справи у відповідності до статті 263 Господарського процесуального кодексу України надати відзиви на апеляційну скаргу із доказами надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи протягом десяти днів, з дня отримання даної ухвали, але не пізніше 05.11.2025; встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв, клопотань, пояснень в письмовій формі із доказами надсилання (надання) копій цих документів іншим учасникам справи протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 13.11.2025.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.10.2025 клопотання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 18.08.2025 у справі №910/9979/24 (910/10034/25) задоволено; поновлено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 18.08.2025 у справі №910/9979/24 (910/10034/25); відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.08.2025 у справі №910/9979/24 (910/10034/25); розгляд апеляційної скарги призначено на 19.11.2025; запропоновано учасникам справи у відповідності до статті 263 Господарського процесуального кодексу України надати відзиви на апеляційну скаргу із доказами надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи протягом десяти днів, з дня отримання даної ухвали, але не пізніше 05.11.2025; встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв, клопотань, пояснень в письмовій формі із доказами надсилання (надання) копій цих документів іншим учасникам справи протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 12.11.2025.

17.11.2025 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Траєкторія" надійшли додаткові пояснення у справі на апеляційній скарги на ухвалу Господарського суду від 18.08.2025 у справі №910/9979/24, в яких заявник просить прийняти дані письмові пояснення та врахувати такі при винесенні рішення; прийняти рішення, яким залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 та апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

У зв`язку з перебуванням судді Козир Т.П. з 17.11.2025 по 28.11.2025 у відпустці, судове засідання 19.11.2025 не відбулось.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.12.2025 об`єднано апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.08.2025 у справі №910/9979/24 (910/10034/25) в одне апеляційне провадження; ухвалено вказані апеляційні скарги розглядати спільно; розгляд апеляційних скарг ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.08.2025 у справі №910/9979/24 (910/10034/25) призначено на 10.12.2025.

10.12.2025 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Траєкторія" надійшла заява про відкладення судового засідання.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2025 розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.08.2025 у справі №910/9979/24 (910/10034/25) відкладено на 16.12.2025 о 12 год. 15 хв.

У судове засідання 16.12.2025 з`явились представники скаржників. Представники інших учасників справи не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені у встановленому законом порядку.

Колегія суддів вирішила здійснювати розгляд апеляційної скарги за відсутності представників учасників справи, які не з`явились у судове засідання, з огляду на наступне.

За положеннями статті 129 Конституції України та статті 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) зобов`язує сторін добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).

Наведена правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.03.2024 у справі № 916/1577/19, від 09.04.2024 у справі № 873/225/23.

Судовою колегією ставилось на обговорення питання щодо прийняття додаткових пояснень Товариства з обмеженою відповідальністю "Траєкторія", які надійшли до суду 17.11.2025.

Колегія суддів зауважує, що ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.11.2025, крім іншого, запропоновано учасникам справи у відповідності до статті 263 Господарського процесуального кодексу України надати відзиви на апеляційну скаргу із доказами надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи протягом десяти днів, з дня отримання даної ухвали, але не пізніше 13.11.2025. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв, клопотань, пояснень в письмовій формі із доказами надсилання (надання) копій цих документів іншим учасникам справи протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 19.11.2025.

Пунктом 5 резолютивної частини вказаної ухвали попереджено учасників справи, що заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, встановлених нормами ГПК України та судом, залишаються без розгляду у відповідності до ч. 2 ст. 207 ГПК України.

Додаткові пояснення Товариства з обмеженою відповідальністю "Траєкторія" подані через "Електронний Суд" - 17.11.2025, тобто, з пропуском встановленого судом строку. Клопотання про поновлення процесуального строку на подання вказаних пояснень відповідно до ст.ст. 118, 119 ГПК України не заявлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ст. 118 ГПК України).

Враховуючи викладене, судовою колегією залишено без розгляду додаткові пояснення Товариства з обмеженою відповідальністю "Траєкторія"

Представник ОСОБА_1 просив суд апеляційної інстанції задовольнити апеляційні скарги. Скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.08.2025 у справі №910/9979/24 (910/10034/25). Прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Траєкторія" про забезпечення позову відмовити.

Представник ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просив суд апеляційної інстанції задовольнити апеляційні скарги. Скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.08.2025 у справі №910/9979/24 (910/10034/25) в частині накладення арешту на земельні ділянки з кадастровими номерами :01:082:0060, :01:082:0116 та :01:082:0115, та прийняти нове судове рішення в цій частині, яким у задоволенні заяви про забезпечення позову в частині накладення арешту на земельні ділянки з кадастровими номерами :01:082:0060, :01:082:0116 та :01:082:0115 - відмовити.

Згідно із ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 мотивована порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначає, що заява про вжиття заходів забезпечення позову мотивована лише припущеннями позивача про можливість відчуження відповідачами земельних ділянок. На думку скаржника, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідачами вчиняються будь-які дії, направлені на відчуження їхніх земельних ділянок.

Апеляційна скарга ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мотивована порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Апелянти зазначають, що заява про забезпечення позову підписана директором ТОВ «Траєкторія» - ОСОБА_11 , яка не має повноважень це здійснювати з 07.11.2024 (дати, з якої відкрито провадження у справі про банкрутство), а тому Господарський суд міста Києва зобов`язаний був постановити ухвалу про залишення без розгляду заяву про забезпечення позову та повернути її заявнику. На думку скаржників, суд першої інстанції не перевірив відношення (пов`язаність) земельної ділянки з кадастровим номером :01:082:5060 до земельних ділянок з кадастровими номерами :01:082:0060, :01:082:0116 та :01:082:0115 та взагалі факту перебування земельної ділянки з кадастровим номером :01:082:5060 у власності ТОВ "Траєкторія". На думку апелянта, суд першої інстанції повинен був надати правову оцінку поведінці позивача: 16.03.2017 позивач, ТОВ "Траєкторія", протоколом загальних зборів товариства погодила вихід учасника товариства та актом від 21.03.2017 передала земельну ділянку у власність ТОВ «Геральдія», 13.08.2025 ТОВ "Траєкторія" звертається з позовною заявою про повернення земельної ділянки. Тобто, на думку скаржника, вбачається недобросовісність дій позивача та зловживання процесуальними правами. Крім того, як зазначають скаржники, накладення арешту на земельні ділянки є непропорційним втручанням у мирне володіння, відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції, враховуючи наявність згоди власника щодо вибуття спірного майна з його володіння та встановлення обставин добросовісного набуття права власності останнім набувачем.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, дослідивши докази у справі, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення; оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін, з огляду на наступне.

У провадженні Господарського суду міста Києва на стадії процедури розпорядження майном, введеної ухвалою суду від 07.11.2024 перебуває справа № 910/9979/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Траєкторія".

До Господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Траєкторія" з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 про витребування майна з незаконного володіння, саме, витребувати у:

1.1. відповідача-1 - ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) з незаконного володіння на користь позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Траєкторія" (ідентифікаційний код: 32069278) нерухоме майно - земельні ділянки, кадастрові номери: :01:082:0064, :01:082:0071, :01:082:0070, :01:082:0079, :01:082:0085, :01:082:0114, :01:082:0069, :01:082:0068, :01:082:0076, :01:082:0075, :01:082:0086, :01:082:0089, :01:082:0113, :01:082:0111, :01:082:0112, :01:082:0051, :01:082:0052, :01:082:0053, :01:082:0054, :01:082:0055.

1.2. Відповідача-2 - ОСОБА_4 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) з незаконного володіння на користь позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Траєкторія" (ідентифікаційний код: 32069278) нерухоме майно - земельну ділянку, кадастровий номер :01:082:0063.

1.3. Відповідача-3 - ОСОБА_5 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) з незаконного володіння на користь позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Траєкторія" (ідентифікаційний код: 32069278) нерухоме майно - земельну ділянку, кадастровий номер :01:082:0062.

1.4. Відповідача-4 - ОСОБА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 ) з незаконного володіння на користь позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Траєкторія" (ідентифікаційний код: 32069278) нерухоме майно - земельну ділянку, кадастровий номер :01:082:0060.

1.5. Відповідача-5 - ОСОБА_6 (ідентифікаційний код НОМЕР_5 ) з незаконного володіння на користь позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Траєкторія" (ідентифікаційний код: 32069278) нерухоме майно - земельну ділянку, кадастровий номер :01:082:0058.

1.6. Відповідача-6 - ОСОБА_7 (ідентифікаційний код НОМЕР_6 ) з незаконного володіння на користь позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Траєкторія" (ідентифікаційний код: 32069278) нерухоме майно - земельну ділянку, кадастровий номер :01:082:0078.

1.7. Відповідача-7 - ОСОБА_8 (ідентифікаційний код НОМЕР_7 ) з незаконного володіння на користь позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Траєкторія" (ідентифікаційний код: 32069278) нерухоме майно - земельну ділянку, кадастровий номер :01:082:0077.

1.8. Відповідача-8 - ОСОБА_9 (ідентифікаційний код НОМЕР_8 ) з незаконного володіння на користь позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Траєкторія" (ідентифікаційний код: 32069278) нерухоме майно - земельну ділянку, кадастровий номер :01:082:0074.

1.9. Відповідача-9 - ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_9 ) з незаконного володіння на користь позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Траєкторія" (ідентифікаційний код: 32069278) нерухоме майно - земельні ділянки, кадастрові номери: :01:082:0116, :01:082:0115.

Одночасно із позовом, до суду також надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Траєкторія" про забезпечення позову, в якій заявник просить суд вжити заходи забезпечення шляхом накладення арешту на земельні ділянки:

- кадастрові номери: :01:082:0064, :01:082:0071, :01:082:0070, :01:082:0069, :01:082:0068, :01:082:0079, :01:082:0076, :01:082:0075, :01:082:0085, :01:082:0086, :01:082:0089, :01:082:0114, :01:082:0113, :01:082:0111, :01:082:0112 та :01:082:0051, :01:082:0052, :01:082:0053, :01:082:0054, :01:082:0055, що належать ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 );

- кадастровий номер :01:082:0063, що належить ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 );

- кадастровий номер :01:082:0062, що належить ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_3 );

- кадастровий номер :01:082:0060, що належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 );

- кадастровий номер :01:082:0058, що належить ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_5 );

- кадастровий номер :01:082:0078, що належить ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_6 );

- кадастровий номер :01:082:0077, що належить ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_7 );

- кадастровий номер :01:082:0074, що належить ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_8 );

- кадастрові номери: :01:082:0116, :01:082:0115, що належать ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_9 ).

В обґрунтування необхідності забезпечення позову обраним заявником шляхом, останній вказує, що позивач звернувся з позовом до відповідачів про витребування майна з незаконного володіння вважаючи, що земельна ділянка :01:082:5060 протиправно вибула із власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Траєкторія". Подальше її відчуження на переконання заявника є також незаконним, з огляду, що первинна дія була вчинена всупереч земельного мораторію. Жодним чином подальші набувачі не можуть бути добросовісними. З 2017 по жовтень 2023, ТОВ "Геральдія" не вчиняла жодних дій щодо земельної ділянки :01:082:5060. Проте, як тільки ПП "Шум" подали скаргу до Мін`юсту, вони почали вчиняти юридичні дії по зміні власника, а ОСОБА_1 , у свою чергу, почав ділити, об`єднувати земельні ділянки, та відчужувати на користь інших осіб. Остання зміна власника була 29.05.2025, тобто, продовжується процес поділу/об`єднання та відчуження землі, що у свою чергу ускладнює процес ефективного захисту. Таким чином, заявник вказує, що подальше вчинення будь-яких правочинів щодо відчуження земельних ділянок, їх поділ чи об`єднання, який наразі продовжується, знівелює значення судового рішення у випадку задоволення позову, зробить спосіб захисту неефективним, призведе до порушення принципу процесуальної економії та викличе необхідність подальшого повторного звернення до суду або постійної зміни предмета позову, в тому числі ускладнить реалізацію принципу розумності строків розгляду спору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.08.2025 у справі №910/9979/24 (910/10034/25) заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Траєкторія" про забезпечення позову - задоволено. До набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 910/9979/24 (910/10034/25), вжито заходи забезпечення шляхом накладення арешту на земельні ділянки: - кадастрові номери:

:01:082:0064,

:01:082:0071,

:01:082:0070,

:01:082:0069,

:01:082:0068,

:01:082:0079,

:01:082:0076,

:01:082:0075,

:01:082:0085,

:01:082:0086,

:01:082:0089,

:01:082:0114,

:01:082:0113,

:01:082:0111,

:01:082:0401:01:082:0051,

:01:082:0052,

:01:082:0053,

:01:082:0054,

:01:082:0055, що належать ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 );

- кадастровий номер :01:082:0063, що належить ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 );

- кадастровий номер :01:082:0062, що належить ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_3 );

- кадастровий номер :01:082:0060, що належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 );

- кадастровий номер :01:082:0058, що належить ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_5 );

- кадастровий номер :01:082:0078, що належить ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_6 );

- кадастровий номер :01:082:0077, що належить ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_7 );

- кадастровий номер :01:082:0074, що належить ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_8 );

- кадастрові номери: :01:082:0116, :01:082:0115, що належать ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_9 );

роз`яснено, що стягувачем за даною ухвалою є: Товариство з обмеженою відповідальністю "Траєкторія" (03035, місто Київ, вулиця Митрополита Василя Липківського, будинок 41; ідентифікаційний код 32069278);

роз`яснено, що боржниками за даною ухвалою є: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) ОСОБА_5 ( АДРЕСА_3 ; ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) ОСОБА_10 ( АДРЕСА_4 ; ідентифікаційний код НОМЕР_4 ) ОСОБА_6 ( АДРЕСА_5 ; ідентифікаційний код НОМЕР_5 ) ОСОБА_7 ( АДРЕСА_6 ; ідентифікаційний код НОМЕР_6 ) ОСОБА_8 ( АДРЕСА_7 ; ідентифікаційний код НОМЕР_7 ) ОСОБА_9 ( АДРЕСА_8 ; ідентифікаційний код НОМЕР_8 ) ОСОБА_3 ( АДРЕСА_9 ; ідентифікаційний код НОМЕР_9 ).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, за положеннями статей 136, 137 ГПК України заходи забезпечення позову є одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 16.06.2011 № 5-рп/2011 у справі № 1-6/2011 судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.

Забезпечення позову за своєю правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є запобігання можливому порушенню в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому ґарантується виконання судових актів. Цим забезпечується можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову. Тобто, забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача (боржника) або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача або особи, яка звернулася з відповідними вимогами із позовом, що розглядається у межах справи про банкрутство.

Під час вирішення питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже, питання про обґрунтованість заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову (аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17.12.2018 у справі № 914/970/18, від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20).

У розгляді даної справи Суд звертається до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 24.04.2024 у № 754/5683/22, в якій суд констатує, що як характер спору (майновий або немайновий), так і те, чи підлягає судове рішення у конкретній справі примусовому виконанню, не мають вирішального значення при дослідженні судом питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та 4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

При цьому обґрунтування необхідності забезпечення позову покладається саме на особу, яка клопоче про таке забезпечення та полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам слід враховувати, що такими заходами не повинні застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків від заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Відповідні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18, у постанові Верховного Суду від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20.

Отже, у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Згідно з ч. 1 ст.137 ГПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Питання задоволення заяви про застосування заходів забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку окремо, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок про те, що невжиття таких заходів матиме наслідки, визначені у ч. 2 ст. 136 ГПК України.

Спір у даній справі по суті стосується нерухомого майна - земельної ділянки :01:082:5060, яка на переконання заявника протиправно вибула із власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Траєкторія" та, відповідно, подальше її відчуження, поділ/об`єднання, є також незаконним, з огляду на те, що первинна дія була вчинена всупереч земельного мораторію.

Так, в даному випадку поданий позивачем позов фактично зводиться до обґрунтувань порушеннями майнових прав Товариства з обмеженою відповідальністю "Траєкторія", з огляду на що позивач й звернувся до суду із позовом про витребування відповідного майна (земельних ділянок) з незаконного володіння відповідачів.

Як вірно зауважено судом першої інстанції, в контексті викладеного між сторонами існує спір з приводу вибуття із власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Траєкторія" нерухомого майна - земельної ділянки :01:082:5060, відповідно, правомірність подальшого процесу поділу/об`єднання та відчуження землі, за результатами розгляду якого, у відповідачів може виникнути обов`язок з повернення позивачу майна, внаслідок поновлення записів про право власності на нерухоме майно за позивачем.

Відтак, поновлення порушених прав Товариства з обмеженою відповідальністю "Траєкторія" в рамках поданого позову полягає у відновленні (поверненні) такого майна.

Судом першої інстанції вірно враховано, що виконання у майбутньому судового рішення, у разі задоволення позову, безпосередньо та прямо пов`язано з обставинами наявності у відповідачів майна для можливості його реєстрації на користь позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Траєкторія" на момент набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

В той же час, наявність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів про реєстрацію за відповідачами у справі права власності щодо об`єктів нерухомого майна , свідчить про те, що вказане майно, яке є предметом позову вільне від будь-яких обтяжень та відповідачі можуть вільно ним розпорядитися в будь-який момент, до розгляду справи та прийняття судом рішення.

Відтак, незаперечним є те, що у випадку задоволення позову, дане рішення суду буде підставою для скасування державної реєстрації права власності на нерухоме манно, та повернення його Товариству з обмеженою відповідальністю "Траєкторія".

Натомість, у разі, якщо майно буде реалізовано (продане) відповідачами у будь-який спосіб, то виконання даного рішення стане неможливим, та призведе до необхідності подання нового позову

Тобто, дії з відчуження (поділу, об`єднання) відповідачами майна, яке є предметом спору, не дозволить забезпечити ефективний захист прав та інтересів позивача в рамках одного даного позову, про що вірно зазначено судом першої інстанції.

Можливість відповідачів в будь-який момент розпорядитися майном, яке знаходиться у їх власності і є предметом позову, є беззаперечною, розпорядження спірним майном в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога подання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідачів в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчитиме про застосування завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін (подібний за змістом висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.03.2023 у справі № 905/448/22).

Тоді, як за своєю суттю арешт майна - це тимчасовий захід, який має наслідком накладання заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження та який триває до визначення подальшої долі відповідного майна. При вжитті такого заходу власник майна не обмежується у правах володіння та користування своїм майном, та не позбавляється їх. Отже, накладення арешту на майно не завдасть шкоди та збитків відповідачам, не позбавить їх конституційних прав на володіння та користування вказаним майном, здійснення господарської діяльності, отримання доходів, сплати податків тощо, а лише тимчасово обмежить права відповідачів реалізувати вказане майно третім особам, вчинити дії щодо поділу, об`єднання земельних ділянок.

Крім цього ЄСПЛ у низці своїх рішень нагадував, що вилучення власності в інтересах судочинства, яке не позбавляє власника його майна, а тільки тимчасово припиняє його можливості користуватися та розпоряджатися цим майном, зазвичай пов`язане із здійсненням контролю за використанням власності, що охоплюється сферою застосування другого абзацу ст. 1 Першого протоколу до Конвенції (рішення від 22.02.1994 у справі "Раймондо проти Італії", ухвала щодо прийнятності від 07.11.2006 у справі "Адамчик проти Польщі", рішення у справах "Карамітров та інші проти Болгарії" від 10.01.2008 та "Боржонов проти Росії" від 22.01.2009).

Отже, допускається накладення судами арешту або інших обмежень щодо розпорядження майном особи, за умови дотримання таких вищенаведених вимог, встановлених статтею 1 Першого протоколу до Конвенції як законність, пропорційність та загальний інтерес.

Відтак, накладення арешту, як спосіб забезпечення, не порушує права власності особи, в даному випадку відповідачів, як власників відчуженого за оспорюваними правочинами об`єкта, про що вірно встановлено судом першої інстанції.

Тобто, вжиття спірних заходів забезпечення позову спрямоване на запобігання імовірним порушенням прав позивача, забезпечуючи збалансованість інтересів сторін.

Співмірність та адекватність таких заходів із заявленими позивачем позовними вимогами полягає в тому, що по суті ініційовано спір про відновлення прав власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:082:5060, у зв`язку, з чим подальше (до вирішення спору судом) відчуження, поділ/об`єднання спірних земельних ділянок, може нівелювати можливість досягнення такої мети, навіть за рахунок нових позовів, адже, реєстрація прав власності на спірне майно за невизначеним колом фізичних і юридичних осіб, може унеможливити в цілому відновлення порушених прав позивача.

Крім того, суд першої інстанції вірно відзначив, що такі заходи направлені на збереження існуючого на сьогоднішній день кола суб`єктів спірних правовідносин, що в тому числі, направлено на попередження можливого порушення прав та інтересів інших осіб, потенційних покупців, що в подальшому у разі задоволення позову, може вплинути на реалізацію ними правомочностей власників такого майна.

Стосовно прав та інтересів інших учасників спору за поданим позовом, то слід констатувати, що вжиття зазначених заходів жодним чином не обмежить права та законні інтереси відповідачів, оскільки, такі заходи мають тимчасовий характер та не позбавляють останніх їх конституційних прав, а також, не перешкоджають займатись господарською діяльністю як такою взагалі, в той час, як їх вжиття цих заходів забезпечить збереження балансу інтересів сторін та узгоджується із критеріями розумності, обґрунтованості та адекватності.

Вжиття заходів забезпечення в сукупності свідчать про можливість позивача захистити свої права, за захистом яких він звернувся у цій справі, в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, якщо позов буде задоволено.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність зв`язку між заявленими заходами забезпечення позову і предметом спору, співмірність та адекватність заявлених заходів з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких позивач звертається до суду, а також, що вжиття заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав позивача станом на час вирішення спору в суді, виключить можливе порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача та прав та інтересів інших осіб, потенційних покупців, що в подальшому у разі задоволення позову, може вплинути на реалізацію ними правомочностей власників такого майна, а також, надасть можливість реального виконання рішення суду та уникнення труднощів при його виконанні у випадку задоволення даного позову.

За таких обставин, суд першої інстанції правомірно задовольнив заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Траєкторія" про забезпечення позову.

Колегія суддів відхиляє доводи скаржників відносно того, що заява про забезпечення позову підписана директором ТОВ «Траєкторія» - ОСОБА_11, яка не має повноважень це здійснювати з 07.11.2024, а тому Господарський суд міста Києва зобов`язаний був постановити ухвалу про залишення без розгляду заяву про забезпечення позову та повернути її заявнику, оскільки справа про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Траєкторія" перебуває на стадії розпорядження майном, подання заяви про забезпечення позову директором банкрута не є порушенням закону, підстав для повернення такої заяви без розгляду не доведено.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи скаржника відносно того, що суд першої інстанції не перевірив відношення (пов`язаність) земельної ділянки з кадастровим номером :01:082:5060 до земельних ділянок з кадастровими номерами :01:082:0060, :01:082:0116 та :01:082:0115 та взагалі факту перебування земельної ділянки з кадастровим номером :01:082:5060 у власності ТОВ «Траєкторія», оскільки матеріалами справи, а саме відомостями з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Листом Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області від 27.06.2025, спростовано відповідні доводи. До того ж дослідження цих питань стосується спору по суті, на даному етапі спір по суті не розглядається.

Крім того, колегія суддів звертає увагу скаржників, що з`ясування обставин добросовісного/недобросовісного набуття права власності останнім набувачем на земельні ділянки стосується вирішення спору по суті та не входить в предмет апеляційного перегляду судом апеляційної інстанції оскаржуваної ухвали за відповідними апеляційними скаргами.

Інших доводів скаржників по суті апеляційних скарг, які б спростували висновки суду, покладені в основу оскаржуваної ухвали та впливали на її правомірність, в апеляційних скаргах суду не наведено.

Місцевий господарський суд всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини справи, правильно надав оцінку поданій стороною заяві та вірно застосував норми процесуального права при ухваленні оскаржуваної ухвали, а тому колегія суддів доходить висновку про необхідність відмовити у задоволенні апеляційних скарг та залишити оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін.

Оцінюючи оскаржувану ухвалу суду першої інстанції через призму застосування принципів оцінки доказів та аргументації своїх висновків, викладених в Рішенні ЄСПЛ від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", судова колегія зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції не зобов`язує національні суди надавати детальну відповідь на кожен аргумент заявника (сторони у справі); суди зобов`язані давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент; межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення; питання чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає із статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки в світлі конкретних обставин справи (пункти 21, 23 Рішення).

У справах Руїс Торіха проти Іспанії, Суомінен проти Фінляндії, Гірвісаарі проти Фінляндії Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), №37801/97 від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99 від 27.09.2001).

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, зазначені рішення Європейського суду з прав людини суд апеляційної інстанції застосовує у цій справі як джерело права.

Враховуючи вищевикладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що ухвала Господарського суду міста Києва від 18.08.2025 у справі №910/9979/24 (910/10034/25) прийнята з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим оскаржувану ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - без задоволення.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційних скарг відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржників (за кожну з апеляційних скарг відповідно).

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, 275, 276, 283, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.08.2025 у справі №910/9979/24 (910/10034/25) залишити без змін.

Матеріали справи № 910/9979/24 (910/10034/25) повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок та строк оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду передбачений ст.ст. 288-291 ГПК України.

Повний текст складено 16.12.2025

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді Т.П. Козир

В.О. Пантелієнко