РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2025Справа № 910/12477/25
Суддя Господарського суду міста Києва Чинчин О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАВРОС КОНСТРАКШН» (03038, місто Київ, вул.Амосова Миколи, будинок 9, Ідентифікаційний код юридичної особи 41438813)
до проТовариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦБУД ГРУП» (03083, місто Київ, ПРОСПЕКТ НАУКИ, будинок 96, кімната 11, ідентифікаційний код юридичної особи 39665129) стягнення заборгованості у розмірі 826 274 грн. 88 коп.
Представники: без повідомлення представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАВРОС КОНСТРАКШН» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦБУД ГРУП» (надалі також - «Відповідач») про стягнення заборгованості у розмірі 826 274 грн. 88 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем його зобов`язань за Договором підряду №ПО25 від 26 жовтня 2021 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.10.2025 року відкрито провадження у справі №910/12477/25, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України.

20.11.2025 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшов лист, в якому директор повідомив про нездійснення господарської діяльності підприємства, мобілізацію працівників та відсутність підстав для стягнення заборгованості.

24.11.2025 року через систему «Електронний суд» від Позивача надійшли додаткові пояснення.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

З метою повідомлення Сторін про розгляд справи Судом на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України ухвала суду про відкриття провадження у справі від 08.10.2025 року була направлена до електронного кабінету Позивача у порядку, визначеному законом, та рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу Відповідача, що підтверджується повідомленням про доставку електронного листа Позивачу та поверненням на адресу суду поштового конверту, у зв`язку з відсутністю адресата, надісланого на адресу Відповідача. Крім того, на адресу Відповідача була здійснена телефонограма з повідомленням про розгляд справи.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до інформації розміщеної на веб-сайті Міністерства юстиції України, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦБУД ГРУП» є 03083, місто Київ, ПРОСПЕКТ НАУКИ, будинок 96, кімната 11.

Суд зазначає, що Ухвала Господарського суду міста Києва у справі №910/12477/25 була направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦБУД ГРУП», зазначену на веб-сайті Міністерства юстиції України.

Відповідно до статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України Про доступ до судових рішень усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України Про доступ до судових рішень для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України Про доступ до судових рішень).

Враховуючи вищевикладене, Суд зазначає, що Відповідач має доступ до судових рішень та мав можливість ознайомитись з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

26.10.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАВРОС КОНСТРАКШН» (Генпідрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «СПЕЦБУД ГРУП» (Підрядник) було укладено Договір підряду №ПО25, відповідно до умов якого Генпідрядник доручає, а Підрядник приймає на себе зобов?язання на власний ризик, власними та/або залученими силами, засобами, матеріалами, у відповідності до умов Договору та робочої документації виконати та здати Генпідряднику за відповідними Актами приймання - передачі виконаних робіт підрядні роботи. (надалі - Роботи). об?єкту: «Будівництво житлового комплексу з об?єктами соціального і громадського призначення та підземним паркінгом в межах вулиць Фрунзе, Нижньоюрківської та пров. Мильного у Подільському районі м. Києва» (надалі - Об?єкт), а Генпідрядник зобов?язується прийняти Роботи та сплатити їх вартість, а також, при необхідності. вартість використаних Підрядником при виконанні Робіт матеріалів та комплектуючих виробів. (а.с.8-13)

Склад, вартість, об?єми Робіт та місце їх виконання, вартість та кількість матеріалів, необхідних для виконання Робіт згідно підписаних Сторонами кошторисів, порядок оплати, місце виконання окремих Робіт та інші додаткові умови визначаються цим Договором та Угодами до Договору (надалі - Угоди), які є невід?ємною частиною даного Договору. (п.1.2 Договору)

Відповідно до п.2.2 Договору порядок розрахунків:

- Розрахунки за виконані Роботи (по кожному етапу) проводяться щомісячно протягом 30 робочих днів з моменту підписання Сторонами Актів приймання - передачі виконаних робіт. Генпідрядник та Підрядник беруть на себе зобов?язання вести облік взаєморозрахунків за кожною Угодою до даного Договору з урахуванням умов п.7.1.7. та статті 9 даного Договору.

Термін виконання робіт визначається Сторонами в угодах до цього Договору. (п.3.1 Договору)

Згідно з п.5.1 Договору Підрядник щомісячно надає Генпідряднику Акти форми КБ-2в з підсумковою відомістю ресурсів та Довідки форми КБ-3 (Додатки 1.4. та 1.5. до Договору) (раніше за текстом та надалі разом - Акти приймання - передачі виконаних робіт). Підрядник зобов?язаний надати Акти приймання - передачі виконаних робіт для перевірки фактичних обсягів виконаних Робіт уповноваженому представнику організації, що здійснює технічний нагляд та Генпідряднику не пізніше 25-го числа звітного місяця. Звітний місяць, це поточний місяць, в якому виконувалися Роботи, що передаються Підрядником Генпідряднику. Разом із звітними документами Підрядник передає повний комплект виконавчої документації (акти на закриття прихованих робіт, виконавчі схеми, протоколи випробувань, паспорти та сертифікати якості на використані вироби і матеріали тощо) на зазначені в Актах КБ-2в та Довідках КБ-3 Роботи. Відсутність вищезазначеної супровідної документації, невідповідність наданих Актів приймання - передачі виконаних робіт Додаткам 1.4. та 1.5. до Договору, а також невідповідність якості робіт та використаних матеріалів нормативним вимогам та умовам цього Договору є достатніми підставами для відмови Генпідрядника від підписання Акту приймання передачі виконаних робіт та здійснення розрахунку.

Акти приймання - передачі виконаних робіт вважаються переданими Генпідряднику на розгляд, якщо на супровідному листі, до якого додано Акти приймання - передачі виконаних робіт, є підпис уповноваженої

Генпідрядником особи про їх отримання або є поштове повідомлення з відміткою про отримання листа (з описом вкладення) з Актами приймання - передачі виконаних робіт. Уповноважений представник організації, що здійснює технічний нагляд. та Генпідрядник в термін 10 (десять) робочих днів з дня отримання Актів приймання - передачі виконаних робіт, узгоджують надані Акти приймання - передачі виконаних робіт, або надають свої обгрунтовані заперечения в той же термін. Акти приймання передачі виконаних робіт вважаються узгодженими представником організації, що здійснює технічний нагляд за умови наявності його підпису та штампу «Обсяги, склад та якість робіт перевірено».

Підрядник надає Генпідряднику зазначені Акти приймання - передачі виконаних робіт в паперовому вигляді не нети ніж у 3 (трьох) примірниках, крім того, в електронному вигляді шляхом направлення на адресу, електронної пошти Генпідрядника.

Пунктом 9.2 Договору Сторони визначили, що за порушення Підрядником термінів виконання робіт більш, ніж на 15 календарних днів, Підрядник зобов`язаний виплатити Генпідряднику штраф у розмірі 20% від суми порушеного зобов`язання (невиконаних в строк робіт).

Згідно з п.9.3 Договору за прострочення Підрядником виконання робіт згідно умов, визначених в Договорі та в угодах до Договору, Підрядник сплачує Генпідряднику штраф у розмірі 0,1% від суми договору за кожний день прострочення. Однак, загальна сума штрафу по цьому пункту Договору не може перевищувати 20% вартості відповідної угоди до Договору.

Угодою №ПО2501 від 26.10.2021 року до Договору підряду №ПО25 від 26.10.2021 року Сторони узгодили, що Підрядник зобов`язується виконати комплекс робіт з влаштування підпірної стіни котловану, код за ДК016:2010-43.99 на об`єкті: «Будівництво житлового комплексу з об?єктами соціального і громадського призначення та підземним паркінгом в межах вулиць Фрунзе, Нижньоюрківської та пров. Мильного у Подільському районі м. Києва». (а.с.14)

Згідно з п.2.1 Договору загальна вартість робіт та матеріалів за даною Угодою становить 2 169 120,00 грн в т.ч. ПДВ 20% 361 520,00 грн, відповідно до Договірної ціни (Додаток №1 до даної Угоди).

У п.2.2 Угоди визначено, що авансування Робіт відбувається на підставі письмових запитів Підрядника. Сплата авансу здійснюється за умови попереднього погодження Генпідрядником суми авансу і не може перевищувати 60% загальної вартості Робіт та матеріалів за цією Угодою. Оплата виконаних робіт здійснюється за фактично виконані Підрядником та прийняті Генпідрядником Роботи протягом 30 робочих днів після підписання Сторонами Актів приймання виконаних будівельних робіт з урахуванням авансів, відповідно до умов цієї Угоди.

Підрядник зобов`язується виконати Роботи, визначені п.1.1. даної Угоди, у строк, визначений в Додатку №2 до цієї Угоди. (п.3.1 Угоди)

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору підряду №ПО25 від 26.10.2021 року Позивач перерахував на користь Відповідача попередню оплату у розмірі 1 300 000 грн. 00 коп., що підтверджується платіжними інструкціями №371 від 17.11.2021 року на суму 650 000 грн. 00 коп., №426 від 25.11.2021 року на суму 650 000 грн. 00 коп. (а.с.16-17)

Крім того, на виконання умов Договору підряду №ПО25 від 26.10.2021 року Відповідач виконав роботи на об`єкті: «Будівництво житлового комплексу з об?єктами соціального і громадського призначення та підземним паркінгом в межах вулиць Фрунзе, Нижньоюрківської та пров. Мильного у Подільському районі м. Києва», а Позивач в свою чергу прийняв вказані роботи, що підтверджується Актом приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2022 року від 31.10.2022 року на суму 972 957 грн. 60 коп., довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за жовтень 2022 року. (а.с.19-20)

21.08.2025 року Позивачем направлено на адресу Відповідача лист про розірвання Договору підряду №ПО25 від 26.10.2021 року з вимогою повернути попередню оплату за договором, що підтверджується копіями опису вкладення у цінний лист від 21.08.2025 р., фіскального чеку, накладної. (а.с.23-26)

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що Відповідач не здійснив виконання робіт у строк, визначений умовами Договору, та не повернув суму попередньої оплати. Таким чином, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦБУД ГРУП» перед Позивачем становить 327 042 грн. 40 коп. Крім того, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов Договору Позивач просить Суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦБУД ГРУП» штраф у розмірі 65 408 грн. 48 коп., пеню у розмірі 433 824 грн. 00 коп.

Заперечуючи проти позову, Відповідач зазначає, що підприємство не діє, директора та працівників мобілізовано, тому здійснювати господарську діяльність підприємство не може. В свою чергу Позивач відмовляється приймати матеріали та підписати акти.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАВРОС КОНСТРАКШН» підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору підряду №ПО25 від 26.10.2021 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Частиною 1 статті 853 Цивільного кодексу України передбачено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Як унормовано згідно з ч. 1 ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору підряду №ПО25 від 26.10.2021 року Позивач перерахував на користь Відповідача попередню оплату у розмірі 1 300 000 грн. 00 коп., що підтверджується платіжними інструкціями №371 від 17.11.2021 року на суму 650 000 грн. 00 коп., №426 від 25.11.2021 року на суму 650 000 грн. 00 коп. (а.с.16-17)

Відповідно до ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Угодою №ПО2501 від 26.10.2021 року до Договору підряду №ПО25 від 26.10.2021 року Сторони узгодили, що Підрядник зобов`язується виконати комплекс робіт з влаштування підпірної стіни котловану, код за ДК016:2010-43.99 на об`єкті: «Будівництво житлового комплексу з об?єктами соціального і громадського призначення та підземним паркінгом в межах вулиць Фрунзе, Нижньоюрківської та пров. Мильного у Подільському районі м. Києва». (а.с.14)

Згідно з п.2.1 Договору загальна вартість робіт та матеріалів за даною Угодою становить 2 169 120,00 грн в т.ч. ПДВ 20% 361 520,00 грн, відповідно до Договірної ціни (Додаток №1 до даної Угоди).

У п.2.2 Угоди визначено, що авансування Робіт відбувається на підставі письмових запитів Підрядника. Сплата авансу здійснюється за умови попереднього погодження Генпідрядником суми авансу і не може перевищувати 60% загальної вартості Робіт та матеріалів за цією Угодою. Оплата виконаних робіт здійснюється за фактично виконані Підрядником та прийняті Генпідрядником Роботи протягом 30 робочих днів після підписання Сторонами Актів приймання виконаних будівельних робіт з урахуванням авансів, відповідно до умов цієї Угоди.

Підрядник зобов`язується виконати Роботи, визначені п.1.1. даної Угоди, у строк, визначений в Додатку №2 до цієї Угоди. (п.3.1 Угоди)

Згідно з Додатком №2 до Угоди №ПО2501 від 26.10.2021 року до Договору підряду №ПО25 від 26.10.2021 року термін виконання робіт по 14.12.2021 року.

Таким чином, враховуючи умови Договору підряду №ПО25 від 26.10.2021 року з урахуванням Угоди №ПО2501 від 26.10.2021 року, граничний строк виконання робіт на загальну суму в розмірі 2 169 120 грн. 00 коп. Товариством з обмеженою відповідальністю «СПЕЦБУД ГРУП» 14.12.2021 року.

Згідно з п.5.1 Договору Підрядник щомісячно надає Генпідряднику Акти форми КБ-2в з підсумковою відомістю ресурсів та Довідки форми КБ-3 (Додатки 1.4. та 1.5. до Договору) (раніше за текстом та надалі разом - Акти приймання - передачі виконаних робіт). Підрядник зобов?язаний надати Акти приймання - передачі виконаних робіт для перевірки фактичних обсягів виконаних Робіт уповноваженому представнику організації, що здійснює технічний нагляд та Генпідряднику не пізніше 25-го числа звітного місяця. Звітний місяць, це поточний місяць, в якому виконувалися Роботи, що передаються Підрядником Генпідряднику. Разом із звітними документами Підрядник передає повний комплект виконавчої документації (акти на закриття прихованих робіт, виконавчі схеми, протоколи випробувань, паспорти та сертифікати якості на використані вироби і матеріали тощо) на зазначені в Актах КБ-2в та Довідках КБ-3 Роботи. Відсутність вищезазначеної супровідної документації, невідповідність наданих Актів приймання - передачі виконаних робіт Додаткам 1.4. та 1.5. до Договору, а також невідповідність якості робіт та використаних матеріалів нормативним вимогам та умовам цього Договору є достатніми підставами для відмови Генпідрядника від підписання Акту приймання передачі виконаних робіт та здійснення розрахунку.

Акти приймання - передачі виконаних робіт вважаються переданими Генпідряднику на розгляд, якщо на супровідному листі, до якого додано Акти приймання - передачі виконаних робіт, є підпис уповноваженої

Генпідрядником особи про їх отримання або є поштове повідомлення з відміткою про отримання листа (з описом вкладення) з Актами приймання - передачі виконаних робіт. Уповноважений представник організації, що здійснює технічний нагляд. та Генпідрядник в термін 10 (десять) робочих днів з дня отримання Актів приймання - передачі виконаних робіт, узгоджують надані Акти приймання - передачі виконаних робіт, або надають свої обгрунтовані заперечения в той же термін. Акти приймання передачі виконаних робіт вважаються узгодженими представником організації, що здійснює технічний нагляд за умови наявності його підпису та штампу «Обсяги, склад та якість робіт перевірено».

Підрядник надає Генпідряднику зазначені Акти приймання - передачі виконаних робіт в паперовому вигляді не нети ніж у 3 (трьох) примірниках, крім того, в електронному вигляді шляхом направлення на адресу, електронної пошти Генпідрядника.

Так, на виконання умов Договору підряду №ПО25 від 26.10.2021 року Відповідач виконав роботи на об`єкті: «Будівництво житлового комплексу з об?єктами соціального і громадського призначення та підземним паркінгом в межах вулиць Фрунзе, Нижньоюрківської та пров. Мильного у Подільському районі м. Києва», а Позивач в свою чергу прийняв вказані роботи, що підтверджується Актом приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2022 року від 31.10.2022 року на суму 972 957 грн. 60 коп., довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за жовтень 2022 року, які оформлені належним чином та підписані уповноваженими представниками сторін і скріплений печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку (а.с.19-20)

Проте, в порушення умов Договору підряду №ПО25 від 26.10.2021 року з урахуванням Угоди №ПО2501 від 26.10.2021 року, Відповідач не виконав роботи на загальну суму в розмірі 2 169 120 грн. 00 коп. у строк по 14.12.2021 року.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні, а Відповідачем в свою чергу не надано суду жодних належних, допустимих та достовірних доказів в розумінні ст.ст. 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження складання й підписання між сторонами Актів КБ-2в та Довідок КБ-3 на загальну суму в розмірі 2 169 120 грн. 00 коп.

Порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом, в тому числі, сплата неустойки. Приписами ст. 230 ГК України також встановлено, що у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання, він зобов`язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, пеня, штраф).

При цьому, за приписами частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Права замовника під час виконання роботи підрядником передбачені статтею 849 ЦК України, відповідно до якої:

- замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника (частина перша статті);

- якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків (частина друга статті);

- якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника (частина третя статті);

- замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору (частина четверта статті).

Правовий аналіз положень статті 849 ЦК України дозволяє дійти висновку про те, що вони встановлюють підстави для відмови замовника від договору підряду та, відповідні правові наслідки такої відмови. При цьому, положення частин другої та четвертої статті 849 ЦК України містять дві самостійні підстави відмови замовника від договору підряду та, відповідно, різні правові наслідки таких дій.

Так, у випадку відмови замовника від договору на підставі частини другої вказаної статті, у зв`язку з порушенням підрядником строків виконання робіт, замовник має право на відшкодування збитків. Тоді як, частина третя цієї статті надає можливість замовнику відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків, у зв`язку з неналежними виконанням робіт за договором.

Разом з цим, частина 4 вказаної статті передбачає окрему (самостійну) підставу для відмови замовника від договору, з можливістю виплати замовником підряднику плати за виконану роботу з відшкодуванням збитків підряднику, у зв`язку з розірванням договору.

З урахуванням наведеного та зважаючи на те, що спір у справі стосується саме повернення грошових коштів (попередньої оплати за договором підряду), у зв`язку з відмовою замовника від договору підряду, для правильного вирішення спору у справі пов`язаного з односторонньою відмовою замовника від договору підряду, необхідно достовірно з`ясовувати обставини, щодо підстав такої відмови, та з урахуванням положень статті 849 ЦК України, застосувати певні правові наслідки.

При цьому, при застосуванні положень вказаної статті слід також враховувати, що законність відмови замовника від договору підряду на підставі частин другої, третьої цієї статті у випадку недоведеності порушень умов договору підряду зі сторони підрядника не може "виправдовуватись" безумовним правом замовника відмовитися від договору підряду на підставі частини четвертої цієї статті.

Згідно з п.7.1.1. Договору Генпідрядник має право розірвати в односторонньому порядку Договір та вимагати відшкодування заподіяних Підрядником збитків, письмово попередивши про свої наміри Підрядника за 5 календарних днів до дати розірвання.

21.08.2025 року Позивачем направлено на адресу Відповідача лист про розірвання Договору підряду №ПО25 від 26.10.2021 року з вимогою повернути попередню оплату за договором, що підтверджується копіями опису вкладення у цінний лист від 21.08.2025 р., фіскального чеку, накладної, роздруківкою з офіційного вебсайту Акціонерного товариства «Укрпошта». (а.с.23-26)

Частинами 2, 3 статті 653 Цивільного кодексу України визначено, що у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

За таких обставин, Суд зазначає, що Позивачем вчинено односторонній правочин стосовно розірвання Договору, що є самостійною та достатньою підставою для припинення правовідносин сторін, а відтак станом на момент розгляду даної справи Договір підряду №ПО25 від 26.10.2021 року є розірваним.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Частиною 1 статті 1212 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Загальна умова частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення статті 1212 Цивільного кодексу України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Згідно із частиною першою, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої, другої статті 509 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов`язання повинне належно виконуватись відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичай ставляться.

Згідно з частиною першою статті 177 Цивільного кодексу України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші.

Частиною першою статті 202 Цивільного кодексу України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Системний аналіз положень частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 177, частини першої статті 202, частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).

Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 Цивільного кодексу України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору. (Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22 березня 2016 року у справі № 6-2978цс15 та від 3 червня 2016 року у справі № 6-100цс15).

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 06.02.2020 у справі № 910/13271/18, від 23.01.2020 у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 у справі № 904/2444/18.

Враховуючи припинення Договору підряду №ПО25 від 26.10.2021 року внаслідок його розірвання з урахуванням того, що Відповідачем не доведено виконання робіт по договору на сплачену Позивачем суму попередньої оплати у розмірі 1 300 000 грн. 00 коп., Суд зазначає, що Відповідач зберігає грошові кошти у розмірі 327 042 грн. 40 коп. без достатніх правових підстав.

Таким чином, враховуючи припинення дії такого Договору, Суд приходить до висновку про наявність правових підстав для повернення Відповідачем отриманої ним від Замовника попередньої оплати у розмірі 327 042 грн. 40 коп.

Проте, Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів відповідно до статей 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження повернення Відповідачем грошових коштів Товариству з обмеженою відповідальністю «ТАВРОС КОНСТРАКШН» в розмірі 327 042 грн. 40 коп.

Отже, Суд зазначає, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не здійснив виконання робіт за Договором та не повернув сплачені грошові кошти в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов`язання належним чином, а тому Суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення 327 042 грн. 40 коп. - суми основної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, при зверненні до суду з вказаним позовом Позивач просив стягнути з Відповідача на його користь пеню за загальний період прострочки з 15.12.2021 р. по 30.06.2023 р. у розмірі 433 824 грн. 00 коп. та штраф у розмірі 65 408 грн. 48 коп.

Згідно з ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 611 Цивільного кодексу України зазначено, що одним з наслідків порушення зобов`язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов`язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов`язання, зокрема у випадку прострочення виконання.

У відповідності до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин сторін), учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченому у Господарському кодексі України, іншими законами та договором.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з нормами ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

При цьому Суд зазначає, що розуміння господарських санкцій у Господарському кодексі України є дещо ширшим поняття цивільно-правової неустойки. Під штрафними санкціями тут розуміються також і грошові суми, які учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити в разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності. Неустойка в розумінні ст. 549 Цивільного кодексу України це спосіб забезпечення та санкція за порушення саме приватноправових (цивільно-правових) зобов`язань.

Такий вид забезпечення виконання зобов`язання як пеня та її розмір встановлено частиною 3 статті 549 ЦК України, частиною 6 статті 231 ГК України та статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", а право встановити у договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам частиною 4 статті 231 ГК України. Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено частиною 2 статті 231 ГК України. При цьому в інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі можливість одночасного стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, тобто коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Крім того, Суд звертає увагу, що одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 02.04.2019 у справі №917/194/18, від 09.02.2018 у справі №911/2813/17, від 22.03.2018 у справі №911/1351/17, від 25.05.2018 у справі №922/1720/17.

Пунктом 9.2 Договору Сторони визначили, що за порушення Підрядником термінів виконання робіт більш, ніж на 15 календарних днів, Підрядник зобов`язаний виплатити Генпідряднику штраф у розмірі 20% від суми порушеного зобов`язання (невиконаних в строк робіт).

Згідно з п.9.3 Договору за прострочення Підрядником виконання робіт згідно умов, визначених в Договорі та в угодах до Договору, Підрядник сплачує Генпідряднику штраф у розмірі 0,1% від суми договору за кожний день прострочення. Однак, загальна сума штрафу по цьому пункту Договору не може перевищувати 20% вартості відповідної угоди до Договору.

Суд зазначає, що розмір договірної штрафної санкції обраховано у відсотковому розмірі за кожну добу прострочення, що за визначенням статті 549 Цивільного кодексу України відповідає поняттю пеня.

Між тим для договірної практики та практики правозастосування сама лише назва тієї чи іншої санкції, вжита в тексті договору, практичного значення не має. У такому випадку слід виходити з мети встановлення у законі відповідальності за порушення зобов`язання у вигляді штрафної санкції забезпечення належного виконання зобов`язання.

Виходячи з системного аналізу вказаних вище норм, Суд приходить до висновку, що сторонами в п.9.3 Договору було передбачено стягнення пені за порушення строків виконання робіт.

Виходячи з того, що сторони умовами договору передбачили застосування у разі порушення терміну виконання робіт від суми несвоєчасно виконаних робіт; спірні правовідносини є господарськими, а відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України господарські санкції, зокрема, пеня, застосовуються за порушення будь-яких господарських зобов`язань, а не тільки за невиконання грошового зобов`язання, Суд вважає, що вимоги Позивача є обґрунтованими.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 16.12.2021 у справі № 925/1386/19, приписами частини 6 статті 232 Господарського кодексу України передбачено період часу, за який нараховується пеня, і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане. Водночас, хоча законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього строку, але такий строк, з урахуванням положень статей 251, 252 Цивільного кодексу України має бути визначений. При цьому перебіг вказаного строку починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок перебігу такого строку не може бути змінений за згодою сторін.

Однак, Суд враховує, що у період, за який позивач, в тому числі, нарахував відповідачу пеню на усій території України діяв карантин, встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" з 12 березня 2020 року. Відповідно до постанови від 9 грудня 2020 року № 1236 в редакції від 25 квітня 2023 року Кабінет Міністрів України, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 30 червня 2023 р. установив на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061), від 20 травня 2020 р. № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626) та від 22 липня 2020 р. № 641 Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 63, ст. 2029).

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 р. № 651 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р.

Згідно з п.7 розд. «Прикінцеві положення» Господарського кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Відтак, нарахування пені за порушення виконання грошового зобов`язання у даному випадку буде правомірним до 30.06.2023р.

Суд, перевіривши розрахунок пені, у зв`язку з неналежним виконанням умов Договору, за загальний період прострочки виконання Відповідачем його договірного зобов`язання з 15.12.2021 р. по 30.06.2023 р. у розмірі 433 824 грн. 00 коп. вважає, що ця частина позовних вимог підлягає задоволенню у повному обсязі.

Суд, перевіривши розрахунок штрафу на підставі п.9.2 Договору, у розмірі 65 408 грн. 48 коп., приходить до висновку, що вказана частина позовних вимог підлягає задоволенню у повному обсязі.

Таким чином, з Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦБУД ГРУП» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАВРОС КОНСТРАКШН» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 327 042 грн. 40 коп., пеня у розмірі 433 824 грн. 00 коп. та штраф у розмірі 65 408 грн. 48 коп.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 242, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАВРОС КОНСТРАКШН» - задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦБУД ГРУП» (03083, місто Київ, ПРОСПЕКТ НАУКИ, будинок 96, кімната 11, ідентифікаційний код юридичної особи 39665129) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАВРОС КОНСТРАКШН» (03038, місто Київ, вул.Амосова Миколи, будинок 9, Ідентифікаційний код юридичної особи 41438813) заборгованість у розмірі 327 042 (триста двадцять сім тисяч сорок дві) грн. 40 коп., пеню у розмірі 433 824 (чотириста тридцять три тисячі вісімсот двадцять чотири) грн. 00 коп., штраф у розмірі 65 408 (шістдесята п`ять тисяч чотириста вісім) грн. 48 коп. та судовий збір у розмірі 9 915 (дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятнадцять) грн. 30 коп.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 17 грудня 2025 року.

Суддя О.В. Чинчин