РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.12.2025Справа № 910/12381/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження

позовну заяву

Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (01001, місто Київ, площа Івана Франка, будинок 5; ідентифікаційний код 40538421)

до

Малого приватного підприємства Фірми «Дукат» (03127, місто Київ, проспект 40-річчя Жовтня, будинок 118/1; ідентифікаційний код 19259686)

про стягнення 73 024,03 грн

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго» (далі - КП «Київтеплоенерго»/позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Малого приватного підприємства Фірми «Дукат» (далі - МПП Фірма «Дукат»/відповідач) про стягнення: 73 024,03 грн, у тому числі: 62 449,28 грн - основного боргу за послуги з постачання теплової енергії за період з липня 2024 року по травень 2025 року, 4 639,98 грн - інфляційних втрат, 1 140,76 грн - 3% річних, 4 043,95 грн - пені, 389,06 грн - заборгованості з оплати за абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії (ПАО ТЕ) та 361,00 грн - заборгованості з оплати за абонентське обслуговування послуги з постачання гарячої води (ПАО ГВ), у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за договором про надання послуги з постачання теплової енергії до нежитлових приміщень та/або службових квартир №90101 від 10.09.2024.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 08.10.2025 позовну заяву КП «Київтеплоенерго» залишив без руху, встановив позивачу спосіб та строк усунення її недоліків.

13.10.2025 до канцелярії суду від КП «Київтеплоенерго» надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 20.10.2025 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

МПП Фірма «Дукат» відзиву на позовну заяву не надало, при цьому, було належним чином повідомлене про відкриття провадження у справі, однак, 14.11.2025 до суду повернувся конверт з ухвалою суду від 20.10.2025 з відміткою АТ «Укрпошта»: «за закінченням терміну зберігання».

Отже, за висновком суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

З Витягу з Державного реєстру речових прав вбачається, що Малому приватному підприємству Фірма «Дукат» належить група нежилих приміщень з №1 по №7 (групи приміщень №49) в літері А, загальною площею 110,00 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Красилівська, буд. 2/3.

10.09.2024 МПП Фірма «Дукат» звернулося до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» із заявою-приєднання до індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії о/р НОМЕР_1 , відповідно до якої адреса приміщення споживача: м. Київ, вул. Красилівська, буд. 2/3, квартири (приміщення) 49, опалювальна площа приміщення споживача: 110,00 кв.м.; послуга надається за допомогою систем: індивідуального теплового пункту багатоквартирного будинку.

Так, 10.09.2024 між Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі - виконавець) та Малим приватним підприємством Фірми «Дукат» (далі - споживач) укладено договір про надання послуги з постачання теплової енергії до нежитлових приміщень та/або службових квартир №90101, відповідно до якого виконавець зобов`язався надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

За умовами п. 5 договору обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», та складається з: обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача безпосередньо; частини обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку; та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення. Обсяг теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення.

Згідно з п. 7 договору виконавець забезпечує постачання теплоносія з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період безперервно, крім часу перерв, визначених частиною першою статті 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Постачання теплової енергії на індивідуальні теплові пункти для потреб опалення та приготування гарячої води здійснюється безперервно, крім часу перерв, визначених частиною першою статті 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до п. 8 договору виконавець забезпечує постачання теплової енергії у відповідній кількості та якості згідно з вимогами пунктів 5 і 6 цього договору до межі зовнішніх інженерних мереж постачання послуги виконавця та внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку (індивідуального (садибного) будинку).

Обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів, спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 №315. Якщо будинок оснащено двома або більше вузлами комерційного обліку теплової енергії відповідно до вимог Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», обсяг спожитої послуги у будинку визначається як сума показань таких вузлів обліку. За рішенням співвласників багатоквартирного будинку розподіл обсягу спожитої теплової енергії здійснюється для кожної окремої частини будинку, обладнаної вузлом комерційного обліку послуги. Одиницею вимірювання обсягу спожитої послуги є гігакалорія (Гкал) (п. 11 договору).

Пунктом 20 договору передбачено, що у разі відсутності інформації про показання вузла (вузлів) комерційного обліку для зняття показань для визначення обсягу теплової енергії, спожитої в будинку, визначається середній обсяг споживання теплової енергії в будинку протягом попереднього опалювального періоду, а у разі відсутності такої інформації - за фактичний час споживання протягом поточного опалювального періоду, але не менше 30 днів. Після відновлення надання показань вузлів комерційного обліку виконавець зобов`язаний провести перерозподіл обсягу спожитої послуги в будинку та перерахунок із споживачем. Перерозподіл обсягу спожитої послуги у будинку та перерахунок із споживачем проводиться у тому розрахунковому періоді, у якому було отримано в установленому порядку інформацію про невідповідність обсягу, але не більш як за 12 розрахункових періодів.

У відповідності до умов п. 30 договору споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з:

- плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830, - в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 №1022, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання;

- плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця за вказаним посиланням.

У разі застосування двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії плата за послугу з постачання теплової енергії визначається як сума плати, розрахованої виходячи з умовно-змінної частини тарифу (протягом опалювального періоду), а також умовно-постійної частини тарифу (протягом року).

Згідно з п. 31 договору вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Розмір тарифу зазначається на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця. У разі зміни зазначеного тарифу протягом строку дії цього договору новий розмір тарифу застосовується з моменту його введення в дію без внесення сторонами додаткових змін до цього договору. Виконавець зобов`язаний забезпечити їх оприлюднення на своєму офіційному веб-сайті. У разі прийняття уповноваженим органом рішення про зміну ціни/тарифу на послугу виконавець у строк, що не перевищує 15 днів з дати введення їх у дію, повідомляє про це споживачу з посиланням на рішення відповідного органу.

За умовами п. 32 договору розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. У разі застосування двоставкових тарифів умовно-постійна частина тарифу нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.

Відповідно до п. 33 договору виконавець формує та надає рахунок на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу. Рахунок надається на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунок може надаватися в електронній формі, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів.

Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу (п. 34 договору).

У відповідності до п. 45 договору, у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, що настає за останнім днем граничного строку внесення плати за послугу. Пеня не нараховується за умови наявності заборгованості держави за надані населенню пільги та житлові субсидії та/або наявності у споживача заборгованості з оплати праці, підтвердженої належним чином.

Пунктом 52 договору передбачено, якщо за один місяць до закінчення дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.

Цей договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності. Відповідно до ч. 3 ст. 631 ЦК України сторони погодили, що умови договору застосовуються до відносин, які існували з 10.01.2024 (п. 51 договору).

З матеріалів справи вбачається, що позивач надав відповідачу послуги з постачання теплової енергії, про що складено акти надання послуг з постачання теплової енергії відповідачу у період з липня 2024 року по травень 2025 року на загальну суму 62 449,28 грн.

Крім того, позивач у період з липня 2024 року по травень 2025 року нарахував плату за абонентське обслуговування з постачання теплової енергії у загальному розмірі 389,06 грн та плату за абонентське обслуговування послуги з поставки гарячої води у загальному розмірі 361,00 грн, про що позивач склав акти наданих послуг та сформував відповідні рахунки на оплату.

Проте, відповідач за надані послуги не розрахувався, внаслідок чого утворилась заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії за вказаний період у розмірі 62 449,28 грн, а також заборгованість з оплати за абонентське обслуговування з постачання теплової енергії у загальному розмірі 389,06 грн та оплати за абонентське обслуговування послуги з поставки гарячої води у загальному розмірі 361,00 грн.

За вказаних обставин, КП «Київтеплоенерго» звернулося до суду з цим позовом про стягнення з МПП Фірма «Дукат» 62 449,28 грн - основного боргу за послуги з постачання теплової енергії за період з липня 2024 року по травень 2025 року, 389,06 грн - заборгованості з оплати за абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії (ПАО ТЕ) та 361,00 грн - заборгованості з оплати за абонентське обслуговування послуги з постачання гарячої води (ПАО ГВ), а також 4 639,98 грн - інфляційних втрат, 1 140,76 грн - 3% річних та 4 043,95 грн - пені.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Отже, судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір про надання послуги з постачання теплової енергії до нежитлових приміщень та/або службових квартир №90101 від 10.09.2024, відповідно до якого позивач зобов`язався надавати відповідачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а відповідач зобов`язався своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Разом із тим, МПП Фірма «Дукат» оплату із постачальником теплової енергії належним чином не здійснювало, внаслідок чого у період із липня 2024 року по травень 2025 року (включно) виникла заборгованість у розмірі 62 449,28 грн.

Крім того, відповідач за вказаний період також не здійснював оплату за абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії (ПАО ТЕ) та з постачання гарячої води (ПАО ГВ), у зв`язку із чим утворилась заборгованість у розмірі 389,06 грн з оплати за абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії (ПАО ТЕ) та у розмірі 361,00 грн з оплати за абонентське обслуговування послуги з постачання гарячої води (ПАО ГВ).

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

За змістом ст. 20 Закону України «Про теплопостачання» тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб`єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими.

Так, згідно із п. 31 договору вартість послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Розмір тарифу зазначається на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця. У разі зміни зазначеного тарифу протягом строку дії цього договору новий розмір тарифу застосовується з моменту його введення в дію без внесення сторонами додаткових змін до цього договору. Виконавець зобов`язаний забезпечити їх оприлюднення на своєму офіційному веб-сайті. У разі прийняття уповноваженим органом рішення про зміну ціни/тарифу на послугу виконавець у строк, що не перевищує 15 днів з дати введення їх у дію, повідомляє про це споживачу з посиланням на рішення відповідного органу.

Відповідно до п. 34 договору споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Судом встановлено, що МПП Фірма «Дукат» належним чином взяті на себе зобов`язання за договором про надання послуги з постачання теплової енергії до нежитлових приміщень та/або службових квартир №90101 від 10.09.2024 щодо своєчасного та повного розрахунку із постачальником теплової енергії не виконувало, внаслідок чого утворилась заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з липня 2024 року по травень 2025 року у розмірі 62 449,28 грн, а також заборгованість з оплати за абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії (ПАО ТЕ) у розмірі 389,06 грн та заборгованість з оплати за абонентське обслуговування послуги з постачання гарячої води (ПАО ГВ) у розмірі 361,00 грн, при цьому на підтвердження зворотного відповідачем не надано суду будь-яких інших доказів.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» основним обов`язком споживача теплової енергії є в тому числі додержання вимог договору та нормативно-правових актів.

Отже, згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст.ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Ураховуючи встановлене вище, суд дійшов висновку, що відповідач порушив умови договору про надання послуги з постачання теплової енергії до нежитлових приміщень та/або службових квартир №90101 від 10.09.2024 та положення ст. 526 ЦК України, що має наслідком задоволення позовних вимог КП «Київтеплоенерго» про стягнення з МПП Фірма «Дукат» заборгованості за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 62 449,28 грн, а також заборгованості з оплати за абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії (ПАО ТЕ) у розмірі 389,06 грн та заборгованості з оплати за абонентське обслуговування послуги з постачання гарячої води (ПАО ГВ) у розмірі 361,00 грн.

Крім того, позивач просить суд стягнути із відповідача 4 639,98 грн - інфляційних втрат, 1 140,76 грн - 3% річних та 4 043,95 грн - пені.

Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

Так, у відповідності до п. 4.5. договору, у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, що настає за останнім днем граничного строку внесення плати за послугу. Пеня не нараховується за умови наявності заборгованості держави за надані населенню пільги та житлові субсидії та/або наявності у споживача заборгованості з оплати праці, підтвердженої належним чином.

Водночас, згідно зі ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Так, розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань»).

Отже, за змістом статті 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Якщо в укладеному сторонами договорі зазначено вищий розмір пені, ніж передбачений у цій нормі, застосуванню підлягає пеня в розмірі згаданої подвійної облікової ставки і відповідно, якщо розмір пені, встановлений договором, є меншим від подвійної облікової ставки НБУ застосовується розмір пені встановлений договором.

Відтак, оскільки розмір пені, визначений у розмірі 0,01% від суми загального зобов`язання за кожен день, поглинається розміром пені, визначеним подвійною обліковою ставкою НБУ за кожен день прострочення, пеня підлягає нарахуванню тільки у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення.

Крім того, згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, суд перевірив наданий позивачем розрахунок сум пені, 3% річних та інфляційних втрат, і встановив, що позивач при обчисленні розрахунку пені допустив арифметичну помилку, разом із тим, оскільки її розмір не перевищує суми, обчисленої судом, відповідно ці позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» - задовольнити.

Стягнути із Малого приватного підприємства Фірми «Дукат» (03127, місто Київ, проспект 40-річчя Жовтня, будинок 118/1; ідентифікаційний код 19259686) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (01001, місто Київ, площа Івана Франка, будинок 5; ідентифікаційний код 40538421) 62 449 (шістдесят дві тисячі чотириста сорок дев`ять) грн 28 коп. - основного боргу за послуги з постачання теплової енергії, 4 639 (чотири тисячі шістсот тридцять дев`ять) грн 98 коп. - інфляційних втрат, 1 140 (одну тисячу сто сорок) грн 76 коп. - 3% річних, 4 043 (чотири тисячі сорок три) грн 95 коп. - пені, 389 (триста вісімдесят дев`ять) грн 06 коп. - заборгованості з оплати за абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії (ПАО ТЕ), 361 (триста шістдесят одну) грн 00 коп. - заборгованості з оплати за абонентське обслуговування послуги з постачання гарячої води (ПАО ГВ) та 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп. - судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Суддя Віта БОНДАРЧУК