ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2025 р. Справа№ 910/5375/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Остапенка О.М.

Сотнікова С.В.

Секретар судового засідання: Басараба К.Ю.

За участю представників учасників справи:

від ТОВ «Регіональні Ресурси» : Варес М.О.- за ордером серії АО №1172124 від 29.05.25.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент» арбітражного керуючого Реверука Петра Костянтиновича на рішення Господарського суду міста Києва від 14.07.2021 у справі № 910/5375/21 (суддя Літвінова М.Є., повний текст рішення складено та підписано - 09.08.2021)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси»

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент»

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Кілментон»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - 1 - Товариство з обмеженою відповідальністю «Арагон»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - 2 - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Віртуоз»

про визнання недійсними правочинів, витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.07.2021 у справі № 910/5375/21 (суддя Літвінова М.Є., повний текст рішення складено та підписано - 09.08.2021) позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси» задоволено частково; визнано недійсним договір іпотеки, укладений 14.02.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., зареєстрований в реєстрі за № 14; визнано протиправним та скасовано:

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 51153436 від 15.02.2020 00:55:25, приватний нотаріус Золотих Олександр Олександрович, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ та внесений на його підставі запис про право власності № 35503156; дата, час державної реєстрації - 15.02.2020 00:51:12; державний реєстратор - приватний нотаріус Золотих Олександр Олександрович, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ; підстава виникнення права власності - договір іпотеки, серія та номер 14, виданий 14.02.2020, видавник - Золотих О.О., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу щодо об`єкта нерухомого майна - нежитлової будівлі, загальною площею 106 кв. м, яка знаходиться за адресою: м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, буд. 4 В, РН ОНМ 391;

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 51153434 від 15.02.2020 00:22:06, приватний нотаріус Золотих Олександр Олександрович, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ та внесений на його підставі запис про право власності номер 35503154; дата, час державної реєстрації - 15.02.2020 00:13:03; державний реєстратор - приватний нотаріус Золотих Олександр Олександрович, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ; підстава виникнення права власності - договір іпотеки, серія та номер 14, виданий 14.02.2020, видавник - Золотих О.О., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу щодо об`єкта нерухомого майна - нежитлової будівлі - флігеля (адмін. будинок) 2-пов. (літ. Б), загальною площею 409 кв. м, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, буд. 25, РН ОНМ 000;

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 51153435 від 15.02.2020 00:39:04, приватний нотаріус Золотих Олександр Олександрович, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ та внесений на його підставі запис про право власності № 35503155; дата, час державної реєстрації - 15.02.2020 00:32:58; державний реєстратор - приватний нотаріус Золотих Олександр Олександрович, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ; підстава виникнення права власності - договір іпотеки, серія та номер: 14, виданий 14.02.2020, видавник Золотих О.О., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу щодо об`єкта нерухомого майна - нежитлового приміщення, група приміщень № 27 (в літері А), загальною площею 91 кв. м, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, буд. 25, приміщення № 27, РН ОНМ 000;

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 51153433 від 14.02.2020 23:46:03, приватний нотаріус Золотих Олександр Олександрович, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ та внесений на його підставі запис про право власності № 35503153; Дата, час державної реєстрації - 14.02.2020 23:40:37; державний реєстратор - приватний нотаріус Золотих Олександр Олександрович, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ; підстава виникнення права власності - договір іпотеки, серія та номер: 14, виданий 14.02.2020, видавник Золотих О.О., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу щодо об`єкта нерухомого майна - нежитлового будинку (літера А), загальною площею 3041, 5 кв.м, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, буд. 27 РН ОНМ 00;

витребувано від Товариства з обмеженою відповідальністю «Кілментон» (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 21 А, оф. 107; ідентифікаційний код 42389825) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси» (07501, Київська область, Баришівський р-н, смт. Баришівка, вул. Софіївська 34, буд. 1; ідентифікаційний код 33960377) об`єкти нерухомого майна, а саме:

- нежитлову будівлю, загальною площею 106 кв. м, яка знаходиться за адресою: м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, буд. 4В, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 391;

- нежитлову будівлю - флігель (адмін. будинок) 2-пов. (літ. Б), загальною площею 409 кв. м, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, буд. 25, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000;

- нежитлове приміщення, група приміщень № 27 (в літері А), загальною площею 91 кв. м, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, буд. 25, приміщення № 27, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000;

- нежитловий будинок (літера А), загальною площею 3041, 5 кв. м, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, буд. 27, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00;

в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням, розпорядник майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент» арбітражний керуючий Реверук Петро Костянтинович звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить, визнати поважними причини пропуску строку апеляційного оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 14.07.2021 у справі № 910/5375/21 та поновити його; звільнити від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 14.07.2021 у справі № 910/5375/21; скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 14.07.2021 у справі № 910/5375/21, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позову повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення ухвалено судом першої інстанції без з`ясування обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Так, у своїй скарзі зазначено наступне, що арбітражному керуючому як розпоряднику майна з матеріалів справи про банкрутство ТОВ «УКРБУД ДЕВЕЛОПМЕНТ» №910/14968/22, дійсні обставини забезпечення виконання зобов`язань ТОВ «Регіональні Ресурси» перед ТОВ «УКРБУД ДЕВЕЛОПМЕНТ» за Договором про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги №88 від 12.04.2017 полягають у наступному.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРБУД ДЕВЕЛОПМЕНТ» (Стороні-1) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Регіональні Ресурси» (Сторона-2) було укладено Договір про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги №88 від 12.04.2017, за умовами якого ТОВ «УКРБУД ДЕВЕЛОПМЕНТ» надає ТОВ «Регіональні Ресурси» безвідсоткову фінансову допомогу у сумі 52 660 000, а Сторона-2 зобов`язалась повернути її Стороні-1 в повному обсязі у визначений договором строк.

Пунктом 3.1. Договору №88 з врахуванням Додаткової угоди №2 від 30.06.2017 до договору про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги №88 від 12.04.2017 визначено, що строк фінансової допомоги надається до 30 червня 2022 року.

Як зазначає скаржник, ТОВ «УКРБУД ДЕВЕЛОПМЕНТ» перерахувало повну суму фінансової допомоги ТОВ «РЕГІОНАЛЬНІ РЕСУРСИ», але станом на дату звернення із цією апеляційною скаргою у Товариства з обмежено відповідальністю «РЕГІОНАЛЬНІ РЕСУРСИ» наявна непогашена заборгованість в розмірі 52 660 000 грн за Договором про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги №88 від 12.04.2017.

Також, 14.02.2020 було укладено договір іпотеки між Товариством з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. і зареєстрований в реєстрі за № 14, був укладений в забезпечення вимог Іпотекодержателя до Іпотекодавця, що випливають з Договору про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 88 від 12.04.2017 та Додаткової угоди № 1 до Договору від 19.04.2017 (п. 1.1 Договору іпотеки).

При цьому, як вказує скаржник, на момент укладення оспорюваного Договору іпотеки від 14.02.2020 у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «Регіональні Ресурси» містилася інформація про те, що єдиним учасником та директором вказаного товариства є ОСОБА_1 .

Отже, визнавши недійсним договір іпотеки від 14.02.2020 між Позивачем як іпотекодавцем та ТОВ «УКРБУД ДЕВЕЛОПМЕНТ» як іпотекодержателем, Господарський суд м. Києва фактично своїм рішенням позбавив ТОВ «УКРБУД ДЕВЕЛОПМЕНТ» можливості Відповідача-1 задовольнити свої вимоги до ТОВ «Регіональні Ресурси» як боржника за Договором про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 88 від 12.04.2017 за рахунок переданого в іпотеку майна, та позбавив Відповідача-1 законного забезпечення виконання взятих перед ним зобов`язань, що призвело в подальшому до завдання Відповідачу-1 майнової шкоди з боку ТОВ «Регіональні Ресурси» у розмірі 52 660 000,00 грн.

У свою чергу в момент укладення спірного Договору іпотеки ТОВ «УКРБУД ДЕВЕЛОПМЕНТ», зважаючи на наявну інформацію з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «Регіональні Ресурси» станом на 14.02.2020, не знало і не могло знати про те, що ОСОБА_1 не мав права вчиняти від імені Позивача будь-які правочини, в тому числі підписувати спірний Договір іпотеки від 14.02.2020, проте як вважає скаржник цього судом при вирішенні даного спору враховано не було.

Разом з цим, в апеляційній скарзі зазначає про те, що посилання Господарського суду м. Києва на певні докази, отримані Позивачем з матеріалів кримінального провадження №0000600 від 17.02.2020, та надані Господарському суду м. Києва, є безпідставними і передчасними, та на думку скаржника відповідні докази не могли бути належним чином оцінені судом і покладені в обґрунтування оскаржуваного рішення посилаючись на положення ст. ст. 75, 77, 86 ГПК України.

Так, скаржник вважає, що суд першої інстанції фактично прийняв рішення у справі без безпосереднього дослідження прямих доказів cудом, зокрема показань свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_1 . Натомість оскаржуване рішення в частині визнання договору іпотеки недійсним обґрунтоване виключно непрямими доказами, а саме двома протоколами допиту свідків, які не досліджувалися жодним судом безпосередньо і не могли братися до уваги взагалі.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

24.09.2025 через підсистему Електронний суд до Північного апеляційного господарського суду від ТОВ «Регіональні Ресурси» надійшов відзив, в якому просить на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальність «Укрбуд Девелопмент» залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.05.2025 апеляційну скаргу у справі № 910/5375/21 передано для розгляду колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Сибіга О.М., судді: Гончаров О.В., Тищенко О.В.

29.05.2025 через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси» надійшли заперечення на відкриття апеляційного провадження.

06.06.2025 суддями Сибігою О.М., Гончаровим С.А., та Тишенко О.В. заявлено про самовідвід у справі № 910/5375/21, обґрунтовуючи його тим, що під час автоматизованого розподілу справи № 910/5375/21 не було враховано спеціалізацію суддів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.06.2025 у справі № 910/5375/21 заяву суддів Сибіги О.М., Гончарова С.А. та Тищенко О.В. про самовідвід у справі № 910/5375/21 задоволено; матеріали апеляційної скарги арбітражного керуючого Реверука Петра Костянтиновича, який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальність «Укрбуд Девелопмент» на рішення Господарського суду міста Києва від 14.07.2021 у справі № 910/5375/21 передано для визначення складу судової колегії автоматизованою системою у відповідності до положень ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-07/292/25 від 12.06.2025 у зв`язку із задоволенням заяви колегії суддів Сибіги О.М., Гончарова С.А., Тищенко О.В. про самовідвід, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/5375/21.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.06.2025 апеляційну скаргу у справі № 910/5375/21 передано для розгляду колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Сотніков С.В., Остапенко О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.06.2025 у справі № 910/5375/21 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/5375/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси» до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент», 2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Кілментон», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - 1 - Товариство з обмеженою відповідальністю «Арагон», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - 2 - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Віртуоз» про визнання недійсними правочинів, витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності; відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент» арбітражного керуючого Реверука Петра Костянтиновича на рішення Господарського суду міста Києва від 14.07.2021 у справі № 910/5375/21 до надходження матеріалів даної справи до Північного апеляційного господарського суду.

23.06.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/5375/21.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2025 у справі № 910/5375/21, поміж іншого, у клопотанні розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент» арбітражного керуючого Реверука Петра Костянтиновича про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 14.07.2021 у справі № 910/5375/21 - відмовлено; апеляційну скаргу розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент» арбітражного керуючого Реверука Петра Костянтиновича на рішення Господарського суду міста Києва від 14.07.2021 у справі № 910/5375/21- залишено без руху.

08.07.2025 через систему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент» арбітражного керуючого Реверука Петра Костянтиновича надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги.

09.07.2025 через систему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент» арбітражного керуючого Реверука Петра Костянтиновича надійшло клопотання про долучення доказів.

10.07.2025 через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси» надійшли заперечення на відкриття апеляційного провадження.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.07.2025 у справі № 910/5375/21, зокрема, задоволено клопотання розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент» арбітражного керуючого Реверука Петра Костянтиновича, та поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 14.07.2021 у справі № 910/5375/21; відкрито апеляційне провадження у справі № 910/5375/21; розгляд апеляційної скарги розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент» арбітражного керуючого Реверука Петра Костянтиновича на рішення Господарського суду міста Києва від 14.07.2021 у справі № 910/5375/21 призначено на 24.09.2025.

24.09.2025 через систему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси» надійшла заява із зазначенням, що викладені в апеляційній скарзі доводи не відповідають дійсним обставинам, встановленим у рішеннях суду, які набрали законної сили.

24.09.2025 через систему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

24.09.2025 через систему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент» арбітражного керуючого Реверука Петра Костянтиновича надійшло клопотання, у відповідності до якого останній просить суд, відкласти судове засідання на іншу дату.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.09.2025 у справі № 910/5375/21 розгляд апеляційної скарги розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент» арбітражного керуючого Реверука Петра Костянтиновича на рішення Господарського суду міста Києва від 14.07.2021 у справі № 910/5375/21 відкладено на 22.10.2025.

22.10.2025 через систему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент» арбітражного керуючого Реверука Петра Костянтиновича надійшло клопотання про відкладення розгляду справи № 910/5375/21.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2025 у справі № 910/5375/21 задоволено клопотання розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент» арбітражного керуючого Реверука Петра Костянтиновича про відкладення розгляду справи № 910/5375/21; розгляд апеляційної розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент» арбітражного керуючого Реверука Петра Костянтиновича на рішення Господарського суду міста Києва від 14.07.2021 у справі № 910/5375/21 відкладено на 19.11.2025.

Однак, 19.11.2025 судове засідання не відбудеться у зв`язку із перебуванням суддів Сотнікова С.В. та Остапенка О.М. на навчанні у Національній школі суддів в період з 17.11.2025 по 21.11.2025, та перебуванням головуючого судді Отрюха Б.В. у відпустці у такий же період.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.11.2025 у справі № 910/5375/21 розгляд апеляційної скарги розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент» арбітражного керуючого Реверука Петра Костянтиновича на рішення Господарського суду міста Києва від 14.07.2021 у справі № 910/5375/21 призначити на 03.12.2025.

Клопотання/заяви учасників справи

02.12.2025 через систему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент» арбітражного керуючого Реверука Петра Костянтиновича надійшло клопотання про відкладення розгляду даної справи у зв`язку з неможливістю з`явитися у судове засідання, призначене на 03.12.2025 о 10-45, та зацікавленості у його безпосередній участі у даній справі.

02.12.2025 через систему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент» Теплюка В.С., оскільки останній не має можливості бути присутнім у даних судових засіданнях 03.12.2025 при розгляді зазначених апеляційних скарг у зв`язку із його участю як адвоката двох посадових осіб ТОВ «ФОРСАЖ ЕНЕРДЖІ КОМПАНІ» (, 76006, Івано-Франківська обл., Івано-Франківський р-н, місто Івано-Франківськ, вул. Симоненка Василя, будинок 30А, офіс 1), зокрема його директора ОСОБА_3 та головного бухгалтера Делитканич Жанни Миколаївни, як свідків при проведенні невідкладних слідчих дій 03.12.2025 у Головному слідчому управлінні Національної поліції України у кримінальному провадженні №0001573, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ГПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених ч. 2 ст. 202 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 202 ГПК України передбачено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:

1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання;

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;

3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;

4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Разом з тим, всупереч ст. ст. 76, 77 ГПК України, розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент» арбітражним керуючим Реверуком П.К. та представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент» не надано належних та допустимих доказів на підтвердження викладених у клопотаннях обставин, а також щодо неможливості направити інших представників в судове засідання, яке призначене на 03.12.2025, оскільки останніх про час, місце та дату судового засідання було попереджено заздалегідь, отже, було достатньо часу для того, щоб забезпечити явку уповноважених представників у судове засідання саме 03.12.2025, при цьому слід зазначити, що розгляд даної справи неодноразово відкладався.

Положеннями ст. 129 Конституції України, ст. 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно з ст. 273 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

А тому, беручи до уваги те, що заявникам в повній мірі було надано можливість скористатися своїми процесуальними права шляхом подання апеляційної скарги, інших заяв та клопотань, крім того, дана справа вже була відкладена неодноразово, тому з метою дотримання розумних строків розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотань про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Явка представників учасників справи

У судове засідання 03.12.2025 з`явились представник ТОВ «Регіональні Ресурси».

Згідно з ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків, має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Розумність строків розгляду справи повинна визначатися з огляду на конкретні обставини справи з урахуванням критеріїв, сформованих у практиці Суду, зокрема складності справи, поведінки сторін та відповідних державних органів (рішення Європейського суду з прав людини від 29.05.2008 «Якименко проти України»; рішення Європейського суду з прав людини від 21.12.2006 «Мороз та інші проти України» та інші).

Таким чином, враховуючи наявність у матеріалах справи доказів повідомлення учасників справи про час, місце та дату судового засідання, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за участі представника ТОВ «Регіональні Ресурси».

Позиції учасників справи

У судовому засіданні 03.12.2025 представник ТОВ «Регіональні Ресурси» просила подану апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вбачається із матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси», згідно договорів купівлі-продажу у 2017 - 2018 роках набуло у власність об`єкти нерухомого майна:

- нежитлову будівлю, загальною площею 106 кв. м, яка знаходиться за адресою: м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, буд. 4В, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 391;

- нежитлову будівлю - флігель (адмін. будинок) 2-пов. (літ. Б), загальною площею 409 кв. м, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, буд. 25, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000;

- нежитлове приміщення, група приміщень № 27 (в літері А), загальною площею 91 кв. м, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, буд. 25, приміщення № 27, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000;

- нежитловий будинок (літера А), загальною площею 3041, 5 кв. м, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, буд. 27, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00.

Відомості про право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси» на вказані об`єкти було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що підтверджується договорами купівлі-продажу та інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

14.02.2020 щодо вказаного вище нерухомого майна між Товариством з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси», від імені якого діяв ОСОБА_1 як керівник, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент», укладений договір іпотеки посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., зареєстрований в реєстрі за № 14.

Договір забезпечує вимоги Іпотекодержателя до Іпотекодавця, що випливають з Договору про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 88 від 12.04.2017 та Додаткової угоди № 1 до Договору від 19.04.2017 (п. 1.1 Договору іпотеки).

Відповідно до умов Договору про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 88 від 12.04.2017 ТОВ «Укрбуд Девелопмент» надавало ТОВ «Регіональні ресурси» безвідсоткову поворотну фінансову допомогу.

Розмір поворотної фінансової допомоги визначено п. 2.1. Договору.

Відповідно до вказаного пункту договору в редакції згідно додаткової угоди № 1 від 19.04.2017 сума фінансової допомоги за цим договором становить 52 660 000,00 грн.

Строк, до якого надається фінансова допомога визначається п. 3.1. вказаного договору від 12.04.2017.

Відповідно до п. 3.2. договору від 12.04.2017, строк, вказаний у п. 3.1. цього договору, може бути пролонгований за взаємною згодою сторін, що оформлюється відповідною додатковою угодою до даного договору.

Відповідно до п. 5.1. договору від 12.04.2017, повернення фінансової допомоги здійснюється у безготівковому порядку шляхом перерахування на поточний рахунок в обсязі, визначеному п. 2.1. цього договору в строки, визначені п. 3.1. цього договору.

Додатковою угодою № 2 від 30.06.2017 змінено п. 3.1. розділу 3 Договору від 12.04.207 та викладено його в наступній редакції :

« Фінансова допомога надається строком до 30.06.2022 року».

Згідно п. 4.1. договору іпотеки від 14.02.2020 іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізацію на задоволення своїх вимог у випадках:

п. 4.1.1 якщо у момент настання строку виконання позичальником зобов`язань за договором позики вони не будуть виконані повністю, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлені відповідно до п. 4 вказаного договору строки суми позики;

п. 4.1.2 незалежно від настання строку виконання позичальником будь - яких зобов`язань за договором позики - при порушенні відносно іпотекодержателя або іпотекодавця кримінальної справи. Копії договору іпотеки, договору про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги надані позивачем знаходяться в матеріалах справи;

В подальшому 14.02.2020 та 15.02.2020 на підставі договору іпотеки від 14.02.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем прийняті рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - про реєстрацію за Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент» права власності на предмет іпотеки.

19.02.2020 нерухоме майно було передано ТОВ «Укрбуд Девелопмент» як іпотекодавцем в іпотеку ТОВ «Фінансова компанія «Арагон» згідно договору іпотеки від 19.02.2020, посвідченого приватним нотаріусом Золотих О.О., про що цим нотаріусом внесено відповідні записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Копія договору іпотеки надана позивачем знаходиться в матеріалах справи.

Як вбачається з відомостей Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем 25.02.2020 внесено записи до Державного реєстру прав на нерухоме майно про обтяження - арешт нерухомого майна на підставі ухвал Печерського районного суду міста Києва від 13.02.2020, якими накладено арешт на об`єкти нерухомого майна, належні позивачеві: по вул. Пушкінській, 25 (справа № 757/6773/20-к); по вул. Пушкінській, 27 (справа № 757/6723/20-к); по б-ру Шевченка, 4-В (справа № 757/6725/20-к).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.04.2020 у справі № 910/4771/20 вжито заходи забезпечення позову за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси», зокрема заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Арагон» (03062, м. Київ, просп. Перемоги, 90-А, ) вчиняти дії, спрямовані на звернення стягнення на наступні об`єкти нерухомого майна: нежитлову будівлю, загальною площею 106 кв. м, яка знаходиться за адресою: м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, буд. 4В, PH ОНМ 391; нежитлову будівлю - флігель (адмін. будинок) 2-пов. (літ. Б), загальною площею 409 кв. м, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, буд. 25, РН ОНМ 000; нежитлове приміщення, група приміщень № 27 (в літері А), загальною площею 91 кв. м, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, буд. 25, приміщення № 27, РН ОНМ 000; нежитловий будинок (літера А), загальною площею 3041,5 кв. м, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, буд. 27 , РН ОНМ 00, а також вчиняти правочини щодо нерухомого майна, включаючи його продаж або відчуження іншим чином, вчиняти інші дії на підставі договору іпотеки, що укладений 19.02.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент» (код 32920218) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Арагон» (код 42014911), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., зареєстрований в реєстрі за № 34.

Ухвала Господарського суду міста Києва від 10.04.2020 вступила в законну силу та не була оскаржена, вжиті нею заходи не скасовувались.

29.09.2020 між ТОВ «Фінансова компанія «Арагон» (первісний кредитор) та ТОВ «Фінансова компанія «Віртуоз» (новий кредитор) укладено договір відступлення прав вимоги № 29/09.20 від 29.09.2020, відповідно до п. 1.1 якого ТОВ «Фінансова компанія «Арагон» відступила ТОВ «Фінансова компанія «Віртуоз» права вимоги та права іпотекодержателя за договором іпотеки від 19.02.2020.

29.09.2020 між ТОВ «Фінансова компанія «Віртуоз» (продавець) та ТОВ «Кілментон» (покупець) укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Віртуоз», діючи як іпотекодержатель продало ТОВ «Кілментон» нерухоме майно.

В даному випадку, ТОВ «Регіональні ресурси» звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просило визнати недійсним договір іпотеки від 14.02.2020, укладений від його імені ОСОБА_1 як такий, що укладений без належного волевиявлення позивача, вказуючи, що ОСОБА_1 не призначався учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси» на посаду керівника та не мав повноважень 14.02.2020 на вчинення правочинів від імені Товариства.

За наслідками розгляду вищевказаної заяви, місцевим господарським судом постановлено судове рішення, яке наразі оскаржується в апеляційному порядку.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини даної господарської справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при постановленні оскаржуваної судової ухвали, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент» арбітражного керуючого Реверука Петра Костянтиновича не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що як вбачається з інформації Єдиного державного реєстру, єдиним учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси» був ОСОБА_2 , керівником Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси» - ОСОБА_5.

14.02.2020 від імені Зосіка Миколи Миколайовича , як представника ОСОБА_2 на підставі довіреності виданої 10.02.2020 підписано акт приймання-передачі частки в розмірі 100 % статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси» на користь ОСОБА_1 .

В подальшому, 14.02.2020 від імені ОСОБА_1 як учасника товариства підписано рішення № 1 одноособового учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси» про звільнення з посади керівника ОСОБА_5 та призначення на цю посаду ОСОБА_1 з 14.02.2020.

Судом було встановлено, що ОСОБА_2 не уповноважував Зосіка М.М. на представництво своїх інтересів та на відчуження частки в статутному капіталі, з огляду на наступне.

Так, як вбачається із матеріалів справи 17.02.2020 ОСОБА_2 звернувся до Подільського управління поліції Головного управління національної поліції у місті Києві з заявою про вчинення кримінального правопорушення, в якій вказав, що не уповноважував Зосіка М.М. на представництво та не знайомий з ним, не вчиняв дій і не мав намірів на відчуження частки в статутному капіталі, зміну керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси» та наступні дії, за цією заявою 17.02.2020 розпочато кримінальне провадження № 0000600.

До матеріалів даної справи надано копію протоколу допиту потерпілого ОСОБА_2 від 17.02.2020 в кримінальному провадженні № 0000600.

Разом з тим, матеріали справи містять копію протоколу допиту свідка ОСОБА_1 від 09.08.2020 в кримінальному провадженні № 0000600, відповідно до якого ОСОБА_1 пояснив, що йому невідомо про Товариство з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси», з його учасниками він не знайомий, в 2019 ОСОБА_1 загубив паспорт і звернувся з цього приводу до поліції.

Із матеріалів справи видно, що представнику ТОВ «Регіональні ресурси» Дячку І.О. надано дозвіл на розголошення відомостей досудового розслідування та доручення копій матеріалів досудового розслідування, а саме протоколу допиту ОСОБА_2 від 17.02.2020 та протоколу допиту ОСОБА_1 від 09.08.2020 під час розгляду у суді господарських справ, це підтверджується наданою позивачем копією листа Київської місцевої прокуратури №7.

Наказом Міністра юстиції України від 02.03.2020 № 738/5 на підставі Висновку Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів у сфері державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 25.02.2020 задоволено скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси», скасовано реєстраційну дію в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 14.02.2020 - внесення змін до відомостей про юридичну особу - про зміну складу учасників та керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси».

Цим же наказом Міністра юстиції України від 02.03.2020 № 738/5, крім скасування реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 14.02.2020 - внесення змін до відомостей про юридичну особу - про зміну складу учасників та керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси», скасовано також реєстраційні дії щодо нерухомого майна, вчинені приватним нотаріусом Золотих О.О. - а саме державну реєстрацію прав іпотеки та права власності на нерухоме майно за ТОВ «Укрбуд Девелопмент».

Наказ Міністра юстиції України від 02.03.2020 № 738/5 був оскаржений ТОВ «Укрбуд Девелопмент» до адміністративного суду.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.07.2020 по справі № 640/5313/20 адміністративний позов задоволено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.10.2020 задоволено скаргу ТОВ «Регіональні ресурси» та Міністерства юстиції України, скасовано зазначене вище рішення суду першої інстанції від 20.07.2020 по справі № 640/5313/20, і закрито провадження у справі щодо визнання недійсним вищевказаного наказу.

В подальшому, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2020 заяву ТОВ «Укрбуд Девелопмент» про направлення справи за встановленою юрисдикцією задоволено, справу передано до Господарського суду міста Києва, але ухвалою господарського суду від 16.06.2021 позовну заяву ТОВ «Укрбуд Девелопмент» залишено без розгляду.

Рішенням Господарського суду Київської області від 31.03.2021 у справі № 911/800/20, яке набрало законної сили, задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - ТОВ «Регіональні ресурси», визнано недійсним договір купівлі-продажу та акт приймання-передачі частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси» від 14.02.2020, укладений між ОСОБА_2 , від імені якого діяв на підставі довіреності Зосік М.М. та ОСОБА_1 . В межах розгляду вказаної справи господарським судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не мали волі та не вчиняли волевиявлення, спрямованого на перехід права на частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси».

Також, рішенням Господарського суду Київської області від 26.04.2021 у справі № 911/915/21, яке набрало законної сили, задоволено позов ОСОБА_2 до ТОВ «Регіональні ресурси», третя особа - ОСОБА_1 , визнано недійсним рішення № 1 від 14.02.2020 одноособового учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси» про звільнення з посади керівника ОСОБА_5 та призначення на цю посаду ОСОБА_1 з 14.02.2020. В межах розгляду вказаної справи господарським судом встановлено, що ОСОБА_1 не мав волі та не вчиняв волевиявлення на здійснення прав учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси», зокрема, на звільнення з посади керівника товариства ОСОБА_5 та призначення на цю посаду ОСОБА_1 з 14.02.2020.

Судом встановлено, що позивач у позовній заяві вказує на неможливість виконання повноважень керівника 14.02.2020 ОСОБА_1 , оскільки, рішення від 14.02.2020 не передбачало можливості вступу на посаду та наявність повноважень на керівництво юридичною особою раніше, ніж 17.02.2020, а звільнення керівника і призначення нового керівника в один день з цього самого дня - само по собі також суперечить положенням чинного законодавства України.

Відповідно до ст. 2411 КЗпП України, строки виникнення і припинення трудових прав та обов`язків обчислюються роками, місяцями, тижнями і днями. Коли строки визначаються днями, то їх обчислюють з дня, наступного після того дня, з якого починається строк. Якщо останній день строку припадає на святковий, вихідний або неробочий день, то днем закінчення строку вважається найближчий робочий день. При цьому згідно ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Отже, з урахуванням наведеного, прийняття 14.02.2020 рішення про звільнення особи з 14.02.2020 означало така особа виконує свої обов`язки 14.02.2020, а звільненим є починаючи з наступного робочого дня (яким є понеділок, 17.02.2020).

В свою чергу, це означає про неможливість до 17.02.2020 набуття статусу керівника іншою особою, замість тієї, яка звільняється. Вказане означає, що виходячи зі змісту рішення від 14.02.2020, станом на 14.02.2020 і до 17.02.2020 керівником позивача залишався ОСОБА_5 .

Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву стабільність судового акта, який набрав законної сили.

Обставини, які підлягають встановленню судом у справі, - це юридичні факти, тобто життєві обставини (дії, події), з якими правом пов`язується виникнення юридичних наслідків. Натомість правова оцінка - це висновок щодо застосування права за певних життєвих обставин. Правова оцінка може полягати, зокрема, у висновках, зроблених у зв`язку з установленими судом життєвими обставинами, про те, чи виникли юридичні наслідки та які саме, чи порушене право особи, чи виконане зобов`язання належним чином відповідно до закону та договору, чи певна поведінка є правомірною або неправомірною, чи додержано стороною вимог закону тощо. Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020 у справі № 907/29/19.

Преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення в мотивувальній частині судового рішення. Преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи. Подібний висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц, від 02.11.2021 у справі № 917/1338/18, від 03.07.2018 у справі № 917/1345/17.

У постанові Верховного Суду від 05.09.2023 у справі № 910/11761/21 викладено висновок про те, що преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і означається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені неправильно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 29.06.2021 у справі № 910/11287/16, від 19.12.2019 у справі № 520/11429/17.

Отже, преюдиційність - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні суду і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив у законну силу. Суть преюдиції полягає у неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Правило про преюдицію спрямовано не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив у законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження та оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було би не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 17.08.2023 у справі № 910/4316/22, від 16.05.2023 у справі № 910/17367/20, від 29.06.2021 у справі № 910/11287/16.

Звільнення від доказування, навіть у разі наявності преюдиціальних обставин, встановлених у рішенні суду, не може мати абсолютного характеру і не може сприйматися судами як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні. Господарські суди не повинні сприймати як обов`язкові висновки щодо фактичних обставин справи, наведені у чинних судових рішеннях у інших господарських справах. Для спростування преюдиціальних обставин, передбачених статтею 75 Господарського процесуального кодексу України, учасник господарського процесу, який ці обставини заперечує, повинен подати суду належні та допустимі докази. Ці докази повинні бути оцінені судом, що розглядає справу, у загальному порядку за правилами встановленими Господарського процесуального кодексу України. Якщо суд дійде висновку про те, що обставини у справі, що розглядається, є інакшими, ніж установлені під час розгляду іншої господарської справи, то справу належить вирішити відповідно до тих обставин, які встановлені безпосередньо судом, який розглядає справу. Отже, господарський суд під час розгляду конкретної справи на підставі встановлених ним обставин (у тому числі з урахуванням преюдиціальних обставин) повинен самостійно оцінювати обставини (факти), які є предметом судового розгляду та ухвалити рішення з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 16.04.2024 у справі № 921/186/23, від 13.02.2024 у справі № 910/14138/22, від 31.10.2023 у справі № 902/670/22.

Судом першої інстанції встановлено, з чим погоджується і апеляційний господарський суд, що обставини, встановлені рішенням Господарського суду Київської області від 31.03.2021 у справі № 911/800/20 рішенням Господарського суду Київської області від 26.04.2021 по справі № 911/915/21 щодо ОСОБА_1 та ТОВ «Регіональні ресурси» не були спростовані відповідачем належними та допустимими доказами, а навпаки підтверджуються іншими наведеними вище доказами.

За ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 237 ЦК України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Представництво виникає на підставі договору, закону, акту органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Таким чином, діяльність керівника, яка здійснюється ним від імені юридичної особи, є одним з різновидів представництва (ч. 3 ст. 237 ЦК України).

За таких обставин, з урахуванням наведеного, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_1 не був особою, яка відповідно до закону та установчих документів юридичної особи виступає від її імені, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси» та ОСОБА_1 не виникли відносини представництва (на підставі акту юридичної особи) то до укладених ним правочинів не застосовуються положення ст. 239 ЦК України, тобто, вчинений такою особою від імені юридичної особи правочин не створює правових наслідків є недійсним, як такий, що вчинений без належного волевиявлення сторони, не відповідає вимогам ч. 3 ст. 203 ЦК України та ч. 1 ст. 215 ЦК України, з таки висновком погоджується і суд апеляційної інстанції.

Щодо визнання недійсними рішення про державну реєстрацію та внесені на їх підставі записи про державну реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент», прийняті на підставі договору іпотеки від 14.02.2020, суд зазначає наступне.

Так, у позовній заяві зазначено, що крім як на недійсність договору іпотеки, слід врахувати про те, що станом на 14.02.2020 та 15.02.2020, коли було прийнято рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та здійснена державна реєстрація права власності за іпотекодержателем, були відсутні підстави такого звернення стягнення, передбачені Законом України «Про іпотеку» та договором іпотеки - відсутнє було порушення основного зобов`язання та інші підстави звернення стягнення. Тому, на момент звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку відсутня умова, передбачена ст. 35 Закону України «Про іпотеку» - іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору якщо вимога іпотекодержателя про усунення порушення у не менш ніж тридцятиденний строк протягом встановленого строку залишається без задоволення.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції, з яким погоджується апеляційний господарський суд, дійшов вірного висновку про те, що станом на 14.02.2020 та 15.02.2020 порушення основного зобов`язання як підстава звернення стягнення було відсутнім, оскільки строк виконання основного зобов`язання - 30.06.2022 не настав, оскільки виконання зобов`язання, передбачені договором про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 88 від 12.04.2017 згідно змін додаткової угоди № 2 від 30.06.2017, які передбачають, що фінансова допомога надається строком до 30.06.2022.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Таким чином, набуття права власності та державна реєстрація права власності за іпотеко держателем на підставі договору іпотеки є позасудовим способом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Таким чином, умовою звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку є попереднє виконання вимог ст. 35 Закону України «Про іпотеку», що означає в тому числі направлення іпотекодержаталем іпотекодавцеві вимоги про усунення порушення, та сплив встановленого в такій вимозі строку, який не може бути меншим тридцяти днів.

Відповідні норми містить і законодавство України про державну реєстрацію речових право на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. В свою чергу Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 встановлено перелік документів, які необхідні для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. До таких документів згідно з п. 61 Порядку № 1127 належить: завірена в установленому порядку копія письмової вимоги про усунення порушень, надіслана іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, в якій зазначається стислий зміст порушеного зобов`язання, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менше ніж 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання такої вимоги; документ, що підтверджує сплив 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя, якщо більш тривалий строк не вказано у надісланій іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмовій вимозі; заставна (у разі, коли іпотечним договором передбачено її видачу).

Відтак, суд встановивши, що між моментом укладення договору іпотеки 14.02.2020 та часом державної реєстрації права власності за іпотекодержателем - 14.02.2020 та 15.02.2020 минуло менше доби, дійшов обгрунтваного висновку про те, що вимоги ст. 35 Закону України «Про іпотеку», п. 61 Порядку № 1127 при державній реєстрації права власності за ТОВ «Укрбуд Девелопмент» дотримані не були, що свідчить про їх протиправність, з таким висновком погоджується і суд апеляційної інстанції.

Таким чином, господарський суд першої інстанції, з яким погоджується і апеляційний господарський суд вірно встановив, що нерухоме майно, яке є предметом спору, вибуло з володіння позивача без передбачених законом підстав та поза його волею.

Відповідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

За п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України визначено, що якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Добросовісний набувач не набуває права власності на майно, якщо таке майно може бути в нього витребувано (ст. 330 ЦК України).

Судом встановлено, що ТОВ «Кілментон» не є добросовісним набувачем, оскільки могло і за всіма обставинами повинно було знати про те, що придбає майно в особи, яка не мала права його відчужувати.

Так, станом на 29.09.2020, коли майно було ним придбане, публічно було відомо про обставини, які свідчать, що ТОВ «Укрбуд Девелопмент» набуло майно на підставі недійсного договору іпотеки, а отже не є власником та іпотекодавцем за договором від 19.02.2020, реєстрація прав іпотеки за цим договором від 19.02.2020 була скасована наказом Міністра юстиції України від 02.03.2020 № 738/5, який знаходиться в публічному доступі на сайті Міністерства юстиції України з висновком Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів у сфері державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 25.02.2020, де викладено відповідні обставини (https://minjust.gov.ua/files/general/2020/03/02/3954-31.pdf), відомості про судовий спір у справі № 640/5313/20 (оскарження Наказу Міністерства юстиції від 02.03.2020 № 738/5), предмет та хід її розгляду доступні в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на сайті «Судова влада України», відомості про скасування постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.06.2020 по справі № 640/5313/20 заходів забезпечення позову шляхом зупинення його дії (тобто, про те, що даний наказ діє) доступні в Єдиному державному реєстрі судових рішень (https://reyestr.court.gov.ua/Review/89893402); інформація про вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.04.2020 по справі № 910/4771/20 заходи забезпечення позову шляхом заборони вчинення дій на підставі договору іпотеки від 19.02.2020 доступна в Єдиному державному реєстрі судових рішень (https://reyestr.court.gov.ua/Review/88707851). Так само публічною є інформація Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у відповідному розділі якого міститься інформація про обтяження майна арештами згідно ухвал Печерського районного суду міста Києва від 13.02.2020, зареєстровані приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. 25.02.2020.

Враховуючи публічність та доступність інформації про скасування наказом Міністра юстиції України від 02.03.2020 № 738/5 записів про право власності ТОВ «Укрбуд Девелопмент», а також про іпотеку за договором від 19.02.2020, судові спори, які перебувають на розгляді, заборону вчинення дій на підставі договору іпотеки від 14.02.2020 ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.04.2020 по справі № 910/4771/20, наявність у Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів про арешт, накладений згідно ухвал Печерського районного суду міста Києва від 13.02.2020, ТОВ «Кілментон» явно могло, та при дотриманні загальноприйнятих стандартів розумної та обачливої поведінки комерсанта повинно було знати про вказані обставини, які унеможливлюють купівлю майна на підставі договору іпотеки від 19.02.2020.

Разом з тим, відповідно до положень ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача, якщо майно вибуло поза його волею.

Можливість власника реалізувати його право витребувати майно від добросовісного набувача згідно зі статтею 388 ЦК України залежить від того, на якій підставі добросовісний набувач набув це майно у власність, а у разі набуття його за оплатним договором - також від того, як саме майно вибуло з володіння власника чи особи, якій власник це майно передав у володіння. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках (частина третя статті 388 ЦК України). Коло підстав, за яких власник має право витребувати майно від добросовісного набувача, є вичерпним (частини перша - третя статті 388 ЦК України).

У разі задоволення позовної вимоги про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння суд витребує таке майно на користь позивача, а не зобов`язує відповідача повернути це майно власникові. Таке рішення суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 200/606/18 від 22.06.2021 нагадала, що за загальним правилом якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від (стягнення з) цієї особи нерухомого майна. Задоволення віндикаційного позову, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; такий запис вноситься виключно у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Близькі за змістом висновки наведені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18, пункти 115, 116), від 7 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256цс18, пункт 98), від 19 травня 2020 року у справі № 916/1608/18 (провадження № 12-135гс19, пункт 80) та багатьох інших.

Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (п.5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16 (провадження № 12-158 гс18).

Крім того, Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Отже, суд першої інстанції правомірно визнав, що вимога позивача про визнання права власності не підлягає задоволенню, оскільки не є належним та ефективним способом судового захисту порушеного права, а тому підстав для задоволення цієї вимоги немає, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Враховуючи вище наведене, суд першої інстанції, з яким погоджується апеляційний господарський суд, дійшов правильного висновку щодо наявності правових підстав для часткового задоволення позовних вимог, як таких що доведені належним чином.

Твердження апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених у рішенні Господарського суду міста Києва від 14.07.2021 у справі № 910/5375/21 та у даному випадку скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

З приводу висвітлення всіх доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У рішенні Суду у справі «Трофимчук проти України» №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Доводи розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент» арбітражного керуючого Реверука Петра Костянтиновича, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків місцевого господарського суду.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В силу ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає апеляційну скаргу розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент» арбітражного керуючого Реверука Петра Костянтиновича необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва від 14.07.2021 у справі № 910/5375/21підлягає залишенню без змін.

Розподіл судових витрат

Судовий збір за подачу апеляційної скарги, у відповідності до ст. 129 ГПК України, покладається судом на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 240, 267-271, 273, 275, 276, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Кодексу України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент» арбітражного керуючого Реверука Петра Костянтиновича залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 14.07.2021 у справі № 910/5375/21 залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги розподіляється відповідно до ст. ст. 129 та 282 Господарського процесуального кодексу України.

4. Справу № 910/5375/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, строки та випадках, передбачених ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст постанови складено та підписано 15.12.2025.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді О.М. Остапенко

С.В. Сотніков