ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2025 р. Справа№ 910/5316/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Майданевича А.Г.

Суліма В.В.

за участю секретаря судового засідання Безрука Д.Д.,

за участю представників сторін згідно з протоколом судового засідання від 10.12.2025:

від позивача: Літвінов Р.О. - адвокат, посвідчення № 405;

від відповідача: Пластун Є.В. - в порядку самопредставництва;

за апеляційною скаргою Державної митної служби України

на рішення Господарського суду міста Києва від 26.08.2025 (повний текст - 26.09.2025)

у справі № 910/5316/25 (суддя - Ващенко Т.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Констракшн"

до Державної митної служби України

про стягнення 5 588 568,56 грн

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст поданої заяви та рух справи

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро Констракшн" (надалі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державної митної служби України ( надалі - відповідач) про стягнення заборгованості за договором № 22 від 27.07.2021 в розмірі 5 588 568,56 грн, з яких: 4 663 673,11 грн - основна заборгованість; 743 576,70 грн - збитки від інфляції; 181 318,75 грн - 3 % річних.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.08.2025 позов задоволено повністю. Стягнуто з Державної митної служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Констракшн" 4 663 673 грн 11 коп. заборгованості, 743 576 грн 70 коп. інфляційних втрат, 181 318 грн 75 коп. 3 % річних, 67 062 грн 83 коп. судового збору.

3. Надходження апеляційної скарги на розгляд Північного апеляційного господарського суду

Не погодившись з ухваленим рішенням, Державна митна служба України 13.10.2025 (через Електронний суд) звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просила прийняти апеляційну скаргу та відкрити апеляційне провадження у справі №910/5316/25. Задовольнити апеляційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києва від 26.08.2025 у справі № 910/5316/25. Рішення Господарського суду міста Києва від 26.08.2025 у справі № 910/5316/25 - скасувати, та ухвалити нове, яким у задоволенні позову - відмовити у повному обсязі. Розгляд справи № 910/5316/25 здійснювати за участі представника Держмитслужби.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.10.2025 було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державної митної служби України на рішення Господарського суду міста Києва від 26.08.2025 у справі № 910/5316/25; призначено до розгляду в судовому засіданні апеляційну скаргу Державної митної служби України на рішення Господарського суду міста Києва від 26.08.2025 у справі № 910/5316/25; на 11.11.2025.

У розгляд справи оголошувалась перерва, зокрема 11.11.2025 на 09.12.2025.

09.12.2025 розгляд справи не відбувся у зв`язку з перебуванням головуючої судді (судді-доповідача) - Коротун О.М. у запланованому навчанні 09.12.2025, ухвалою від 09.12.2025 розгляд справи було перепризначено на 10.12.2025.

В судове засідання 10.12.2025 з`явились представники обох сторін. Представник відповідача свою апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, рішення суду першої скасувати з ухваленням нового - про відмову в позові. Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечив, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених у ній доводів

Апелянт не погоджується з рішенням суду першої інстанції з урахуванням наступного. Так, скаржник вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки суд першої інстанції не врахував зміст і правову природу договірних відносин сторін, а також особливості бюджетного фінансування спірних робіт.

Так, скаржник зазначив, що між сторонами був укладений договір будівельного підряду, який передбачав виконання робіт у межах бюджетних асигнувань та встановлював, що обов`язок замовника з оплати виникає лише після повного та належного виконання всього комплексу робіт і їх остаточного прийняття відповідно до умов договору. Подання підрядником актів на окремі обсяги робіт без завершення будівництва та введення об`єкта в експлуатацію не створює у замовника грошового зобов`язання.

За доводами апелянта, судом першої інстанції не було належним чином враховано, що сторони прямо погодили відсутність відповідальності замовника у разі відсутності або затримки бюджетного фінансування, а оплата робіт можлива виключно за наявності відповідних бюджетних коштів на рахунку замовника. У 2024 році такі асигнування Державній митній службі України не виділялися, що об`єктивно унеможливлювало здійснення оплати. Тоді як кошти, перерозподілені у 2023 році, були повернуті до державного бюджету до моменту отримання від позивача актів приймання виконаних робіт, що також виключає виникнення прострочення з боку відповідача.

За цих обставин, апелянт вважає, що висновки суду про наявність у відповідача заборгованості, а також підстави для стягнення інфляційних втрат, трьох відсотків річних та судового збору не відповідають фактичним обставинам справи, умовам договору та вимогам законодавства. Отже, рішення суду першої інстанції є необґрунтованим і таким, що підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. А тому скаржник просив рішення суду першої інстанції скасувати з прийняттям нового - про відмову в задоволенні позову повністю.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

Позивач у поданому відзиві (прийнятому в порядку ст. 263 ГПК України) заперечує доводи апеляційної скарги та вважає рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим, оскільки суд правильно встановив фактичні обставини справи та вірно застосував норми матеріального права.

Так, позивач зазначив, що укладений між сторонами договір підряду прямо передбачав обов`язок замовника здійснювати оплату проміжних обсягів фактично виконаних робіт у межах 95 % їх вартості на підставі підписаних актів приймання, без прив`язки такої оплати до завершення всього комплексу робіт чи введення об`єкта в експлуатацію. Обов`язок остаточної здачі об`єкта стосувався лише сплати залишку вартості робіт, що спростовує твердження апелянта про виникнення грошового зобов`язання виключно після повного завершення будівництва.

Окрім цього, сторона зазначила, що доводи відповідача щодо неможливості оплати у зв`язку з особливостями бюджетного фінансування також є безпідставними, оскільки спірні роботи були фактично виконані позивачем ще у грудні 2022 року, а умови договору поширювали свою дію на відповідні правовідносини з моменту їх виникнення. Факт належного виконання та прийняття робіт підтверджується матеріалами справи і визнавався самим відповідачем, зокрема, за результатами роботи створеної ним комісії. Подання актів приймання виконаних робіт у грудні 2023 року за наявності на рахунках відповідача відповідних бюджетних коштів зумовлювало виникнення у нього обов`язку здійснити оплату у встановлений договором строк.

Тоді як, за доводами позивача, посилання апелянта на відсутність бюджетних асигнувань та повернення коштів до державного бюджету - не звільняють його від виконання договірних зобов`язань, оскільки матеріалами справи підтверджується наявність коштів у відповідача на момент отримання актів, а також відсутність належних дій з його боку для реєстрації бюджетних зобов`язань і проведення оплати. Непослідовна позиція відповідача щодо фінансування, а також його бездіяльність у питанні погашення заборгованості свідчать про необґрунтоване ухилення від виконання договору.

Більше того, позивач зазначив, що відсутність або затримка бюджетного фінансування, як і невчинення боржником необхідних дій, не є підставами для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, що узгоджується з положеннями цивільного та господарського законодавства, практикою Верховного Суду та Європейського суду з прав людини. А тому сторона просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

6. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи; обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначення відповідно до них правовідносин

Як правомірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро Констракшн" (позивач) виконував будівельні роботи по проекту "Реконструкція автомобільного пункту пропуску "Красноїльськ" (коригування)" за адресою: смт. Красноїльськ, Сторожинецький район, Чернівецька область ДСТУ Б.Д.1.1-1:2013 код ДК 021:20-9 (роботи, пов`язані з об`єктами завершеного чи незавершеного будівництва та об`єктів цивільного будівництва), надалі - проект, на підставі відповідних договорів підряду, укладених з Державною митною службою (відповідач), зокрема, за договором № 22 від 27.07.2021, укладеним за результатами проведених у 2021 році відкритих торгів (ідентифікатор закупівлі UA-2021-06-15-001549-с).

Водночас, у процесі здійснення будівельних робіт за вказаним договором була виявлена необхідність у виконанні додаткових робіт, без яких неможливо було б виконати повний обсяг основних робіт за договором №22 та завершення проекту в цілому, і які не були враховані проектною документацією. У 2022 році за результатами здійснення закупівлі без застосування відкритих торгів та/або електронного каталогу для закупівлі товару між Держмитслужбою позивачем було укладено договір підряду від 26.12.2022 № 64, загальна вартість робіт по якому складала 14 133 481,80 грн. Проте за відсутності бюджетного фінансування було включено не весь перелік додаткових робіт, визначених генеральним проектувальником.

З огляду на вищевикладене у 2023 році за результатами здійснення закупівлі (ідентифікатор закупівлі UA-2023-12-27-009207-a) без застосування відкритих торгів та/або електронного каталогу для закупівлі товару між відповідачем та позивачем було укладено договір підряду від 26.12.2023 № 62-23 (далі - договір). Договір №62-23 стосувався виконання позивачем робіт відповідно до відкоригованої проєктної документації та умов договору будівельних робіт із будівництва об`єкту "Реконструкція автомобільного пункту пропуску "Красноїльськ" (коригування)" за адресою: смт. Красноїльськ, Сторожинецький район, Чернівецька область ДСТУ Б.Д.1.1-1:2013 код ДК 021:20-9 (роботи, пов`язані з об`єктами завершеного чи незавершеного будівництва та об`єктів цивільного будівництва).

Як вбачається з матеріалів справи, пунктом 1.1. договору передбачено, що замовник доручає, а підрядник бере на себе зобов`язання виконати своєчасно та якісно, відповідно до відкоригованої проектної документації та умов договору будівельні роботи із будівництва об`єкту "Реконструкція автомобільного пункту пропуску "Красноїльськ" (коригування)" за адресою: смт. Красноїльськ, Сторожинецький район, Чернівецька область ДСТУ Б.Д.1.1-1:2013 код ДК 021:20-9 (Роботи, пов`язані з об`єктами завершеного чи незавершеного будівництва та об`єктів цивільного будівництва) за кодом ДК 021:2015 4520С000-9 (роботи, пов`язані з об`єктами завершеного чи незавершеного будівництва та об`єктів цивільного будівництва), а замовник - прийняти і оплатити такі роботи.

Склад та обсяги робіт, що доручаються до виконання підряднику, визначені у відкоригованій проектній документації. Обсяги закупівлі робіт, що є предметом договору, можуть бути зменшені замовником залежно від реального фінансування видатків (п. п. 1.2., 1.4. договору).

Згідно з п. 2.5. договору роботи вважаються такими, що прийняті замовником, відповідають належній якості, виконані у обсязі, визначеному у проектній документації після отримання документу про готовність об`єкта до експлуатації, встановленого чинним законодавством України, завершення всіх пуско-налагоджувальних робіт та підписання сторонами кінцевого акту приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) на весь об`єм робіт та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма № КБ-3) на весь об`єм робіт, передбачений цим договором та проектною документацією.

Пунктами 3.1. - 3.5. договору передбачено, що його ціна згідно з тендерною пропозицією та договірної ціни будівництва об`єкту, що є невід`ємною частиною цього договору (додаток № 1 до договору) складає 4 909 129,59 грн з ПДВ. Розрахунок договірної ціни вартості будівництва об`єкту зазначено в об`єктних та локальних кошторисах (додаток № 1 до договірної ціни вартості будівництва об`єкту) та підсумковій відомості ресурсів (додаток № 2 до договірної ціни вартості будівництва об`єкту). Вартість робіт визначена на основі цін на матеріали і ресурси, що існують на момент надання тендерної пропозиції.

Згідно з п. п. 4.1. - 4.5. договору розрахунки здійснюються відповідно до плану фінансування (додаток № 3 до договору) при наявності відповідних бюджетних коштів на зазначені цілі на розрахунковому рахунку замовника. Сторони погоджуються, що замовник не несе відповідальності за порушення грошових зобов`язань за відсутності або несвоєчасності бюджетного фінансування. Оплата фактично виконаних робіт здійснюється замовником протягом 10 (десяти) робочих днів з дня надходження коштів з Державного бюджету України на зазначені цілі з урахуванням вимог пункту 19 Порядку державного фінансування капітального будівництва, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1764 в межах 95 (дев`яносто п`яти) відсотків виконаних робіт, на підставі підписаних сторонами акту (-ів) приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) та довідки (-ок) про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма № КБ-3) на розрахунковий рахунок підрядника. Розрахунки за виконані роботи здійснюються відповідно до частини першої статті 49 Бюджетного кодексу України. Вартість виконаних робіт, що підлягають оплаті, визначається в межах вартості робіт, передбачених ціною договору, із урахуванням фактично виконаних обсягів робіт та їх вартості за одиницю виміру. Розрахунки за виконані роботи з субпідрядниками здійснюються підрядником.

Відповідно до п. п. 6.1. - 6.3. приймання-передача виконаних робіт оформлюється актами приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) і довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма № КБ-3), які готуються підрядником, погоджуються інженером з технічного нагляду та надаються замовнику у двох примірниках протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня закінчення фактичного виконання робіт. Замовник протягом 15 (п`ятнадцяти) робочих днів після отримання акту (-ів) приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) та довідки (-ок) про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма № КБ-3) оглядає виконані Роботи, перевіряє їх обсяги та відповідність проектній документації та умовам Договору, а також відсутність їх в раніше підписаних акті (-ах) приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) та довідці (-ках) про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма № КБ-3), погоджує виконані роботи шляхом підписання акту (-ів) приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) та довідки (-ок) про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма № КБ- 3), повертає підряднику по одному примірнику підписаних акту (-ів) приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) та довідки (-ок) про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма № КБ-3), або надає мотивовану відмову від прийняття робіт, з переліком зауважень (виявлених недоліків) або/та необхідних доопрацювань і строків та умов їх виконання.

Пунктом 15.11. договору замовник не несе відповідальність у випадках затримки або припинення бюджетного фінансування на цілі, передбачені договором.

Цей договір набирає чинності з дати його укладення сторонами (датою укладення, (підписання) договору сторонами вважається дата, зазначена у верхньому правому першій сторінці договору) і діє до 31.12.2023, а в частині розрахунків - до повного їх виконання, при цьому відповідно до частини 3 статті 631 Цивільного кодексу України умови договору застосовуються до правовідносин, які виникли між сторонами з 12.12.2022 в рамках виконання договору між Державною митною службою та ТОВ "АГРО КОНСТРАКШН" № 22 (п. 17.1. договору).

ПОЗИЦІЯ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ

7. Мотиви, з яких виходить Північний апеляційний господарський суд, та застосовані ним положення законодавства

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з приписами статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, що передбачено ст. 525 Цивільного кодексу України.

Згідно з нормами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що за своїм змістом та правовою природою укладений між сторонам правочин є договором підряду.

Статтею 837 ЦК України визначено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов`язаний одержати спеціальний дозвіл. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

Відповідно до ст. 843 ЦК України в договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором. Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін (ч. ч. 1-3 ст. 844 ЦК України).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що як вбачається з умов договору, відповідач за договором взяв на себе бюджетні фінансові зобов`язання за відповідними актами КБ-2 за грудень 2022 року, тобто за будівельними роботами, виконаними в грудні 2022 року, а тому при поданні в органи Держказначейства цих бюджетних зобов`язань на реєстрацію мав долучити докази погодження титулу об`єкта будівництва за 2022 рік (в якому такі роботи фактично виконувалися).

Разом з цим, відхиляючи доводи апелянта про необґрунтованість позовних вимог у даній справі, суд апеляційної інстанції зазначає, що позивачем було вчинено ряд дій з метою спонукання відповідача до виконання договору, так 26.02.2025 позивач направив відповідачу претензію, в якій вимагав розглянути раніше подані документи, що підтверджують виконання позивачем додаткового обсягу робіт по вказаному об`єкту на загальну суму 4909129,59 грн, підписання відповідних актів та здійснення оплати виконаних робіт.

У відповіді на вказану претензію відповідач у листі від 27.03.2025 зазначив, зокрема, що строк дії договору закінчився 31.12.2023, у зв`язку з відсутністю видатків, строк його дії не було продовжено. Враховуючи, що термін дії договорів закінчено, у Держмитслужби відсутні правові підстави щодо сплати заборгованості за виконані роботи.

Водночас, факт замовлення, виконання робіт, їх обсяг - не заперечувався відповідачем ані в суді першої, ані в суді апеляційної інстанції.

В даному аспекті, відхиляючи доводи скаржника, суд апеляційної інстанції враховує, що пунктом 3.5. договору було передбачено, що замовник бере бюджетні зобов`язання за договором та здійснює видатки тільки в межах бюджетних асигнувань, передбачених на цілі, визначені цим договором.

Розрахунки здійснюються відповідно до плану фінансування (додаток № 3 до договору) при наявностi вiдповiдних бюджетних коштiв на зазначенi цiлi на розрахунковому рахунку замовника. Сторони погоджуються, що замовник не несе відповідальності за порушення грошових зобов`язань за відсутності або несвоєчасності бюджетного фінансування (пункт 4.1. Договору).

Оплата фактично виконаних робіт здійснюється замовником протягом 10 (десяти) робочих днів з дня надходження з державного бюджету України на зазначені цілі з урахуванням вимог пункту 19 Порядку державного фінансування капітального будівництва, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 27 грудня 2011 року № 1764 в межах 95 (дев`яносто п`яти) вiдсоткiв виконаних робiт, на підставі підписаних сторонами Акту (-ів) приймання виконаних будівельних робiт (форма № КБ-2в) та довідки (-ок) про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма № КБ-3) на розрахунковий рахунок підрядника (пункт 4.2. договору).

В рамках виконання розпорядження № 1123-р та кошторису Держмитслужби у грудні 2023 року було: підписано та подано на реєстрацію в органи Державної казначейської служби України (далі - Держказначейство) договір з ТОВ "Агро Констракшн" від 26.12.2023 № 62-23, інформацію про що оприлюднено у системі Prozorro (UA-2023-12-27-00207-a); створено комісію з питань підтвердження виконання будівельних робіт з будівництва об`єкта: "Реконструкція автомобільного пункту пропуску "Красноїльськ" (коригування)" (далі - комісія); за результатами роботи комісії, яка відповідно до наказу працювала в пункті пропуску Красноїльськ 26-27 грудня підтверджено виконання робіт підрядником; для здійснення реєстрації бюджетних зобов`язань, як це передбачено Порядком затвердження титулів об`єктів, будівництво яких здійснюється із залученням бюджетних коштів, коштів державних підприємств, установ та організацій, а також кредитів, наданих під державні гарантії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 вересня 1997 року № 995 та Методичними рекомендаціями щодо переліку підтвердних документів для реєстрації бюджетних зобов`язань та проведення платежів, затверджених наказом Державної казначейської служби України від 19.07.2019 № 213, 26.12.2023 Держмитслужбою затверджено та направлено на погодження Міністерству фінансів України Титул об`єкта будівництва у 2023 році "Реконструкція автомобільного пункту пропуску "Красноїльськ" (коригування)" (далі - титул будови), якій був погоджений Мінфіном 29.12.2023.

Разом з цим, як підтверджується матеріалами справи, станом на 26.12.2023 Державній митній службі України було виділено асигнувань за КПКВК 3506010 КЕКВ 3142 у загальній сумі 10 244 500,00 гривень. Протягом 2024 року Державній митній службі України було виділено асигнувань за КПКВК 3506010 КЕКВ 3142 у загальній сумі 0,00 гривень. Вказана обставина визнавалась сторонами в судовому засіданні 11.11.2025, що станом на 26.12.2025 вихідний залишок по КЕКВ становить - 10 244 500,00 гривень (що підтверджується випискою з рахунку за 26.12.2025, долученою до матеріалів справи в суді першої інстанції, а.с. 134).

В цій частині суд апеляційної інстанції приймає доводи відзиву на апеляційну скаргу, що відповідач не вчинив жодних дій для отримання фінансування, допустив необґрунтоване зволікання із оформленням належного пакету документів у Держказначейство для реєстрації бюджетних зобов`язань за договором, що фактично призвело до негативних наслідків у вигляді нездійснення Держказначейством реєстрації таких зобов`язань і відповідно відсутності оплати позивачу вартості фактично виконаних робіт.

Більше того відповідач фактично ухилився від підписання надісланих йому 27.12.2023 актів КБ- 2, довідки КБ-3 за грудень 2022 року, не надав органам Держказначейства затверджений титул будови на 2022 рік, не здійснив інших необхідних дій, що знаходились в межах його компетенції, задля реєстрації органами Держказначейства бюджетних зобов`язань за договором, а отже безпідставно та необґрунтовано ухилився від виконання зобов`язань з оплати 4909129,59 грн за виконані та отримані ним роботи.

В даному аспекті суд апеляційної інстанції наголошує, що пунктами договору (зокрема, п.п. 6.1. - 6.3.) передбачено, що приймання-передача виконаних робіт має здійснюватися шляхом оформлення актів приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) і довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма № КБ-3), які готуються підрядником, погоджуються інженером з технічного нагляду та надаються замовнику у двох примірниках протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня закінчення фактичного виконання робіт. Замовник протягом 15 (п`ятнадцяти) робочих днів після отримання акту (-ів) приймання виконаних будівельних робіт погоджує виконані роботи шляхом підписання акту (-ів) приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) та довідки (-ок) про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма № КБ- 3), та повертає підряднику по одному примірнику або надає мотивовану відмову від прийняття робіт, з переліком зауважень (виявлених недоліків) або/та необхідних доопрацювань і строків та умов їх виконання.

Водночас, суд апеляційної інстанції зазначає, що ані підписаних актів, ані мотивованої відмови від їх підписання матеріали справи не містять. А тому обґрунтованими є доводи відповідача про належне виконання та прийняття виконаних робіт (наданих послуг) відповідачем.

При цьому у відповідача було наявне відповідне бюджетне фінансування та відкритих бюджетних асигнувань в 2023 році в загальній сумі 10 244 500 грн, тобто за наявності бюджетних коштів, достатніх для оплати 4909129,59 грн за виконані роботи. Однак, через зволікання саме відповідача із оформленням документів - такі кошти ним же було повернуто. Тоді як фактично інших доводів апеляційна скарга щодо незгоди із рішенням суду першої інстанції не містить. А тому суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах вимог та доводів апеляційної скарги в розумінні ч. 1 ст. 269 ГПК України.

В цій частині суд апеляційної інстанції також зазначає, що залежність настання обов`язку з оплати від одержаних бюджетних асигнувань сторони прописали у різних умовах договору.

Фактично врегульований договором механізм оплати носить характер відкладальної обставини, з настанням якої пов`язано настання обов`язку з оплати. Однак, суд апеляційної інстанції зазначає, що відсутність бюджетного фінансування не може бути відкладальною обставиною у розумінні ст. 212 ЦК України та обставиною звільнення сторони від виконання своїх зобов`язань, з урахуванням наявності коштів станом на 26.12.2025. Згідно з ч. 2 ст. 617 ЦК України та рішення Європейського суду з прав людини у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18.10.2005, відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 у справі № 11/446).

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з Державної митної служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Констракшн" 4 663 673 грн 11 коп. заборгованості, 743 576 грн 70 коп. інфляційних втрат, 181 318 грн 75 коп. 3 % річних за заявлені позивачем періоди. Водночас, суд апеляційної інстанції зазначає, що апеляційна скарга доводів щодо незгоди із нарахованими річними та інфляційними втратами не містить, конррозрахунок надано не було.

З урахуванням наведеного, доводи апелянта в межах заявлених вимог свого підтвердження не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування рішення місцевого господарського суду через необґрунтованість в розумінні ст. 74, 76, 80, 86, 269 ГПК України. Інші доводи скаржника фактично направлені на переоцінку правильно встановлених обставин справи, а тому відхиляються через безпідставність. Підстав для виходу за межі вимог та доводів апеляційних скарг - суд апеляційної інстанції в розумінні ч. 4 ст. 269 ГПК України не встановив.

8. Висновки за результатами розгляду апеляційних скарг з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу - без задоволення. Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 276 ГПК України).

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про обґрунтованість заявлених до стягнення позовних вимог, та правильне застосування як норм матеріального, так і норм процесуального права.

Таким чином, на підставі ст. 2, 4, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276 ГПК України - суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги у даній справі без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

9. Судові витрати

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарг, понесений скаржником судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на них в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. 2, 269, 270, ст. 275 - 276, ст. 281 - 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної митної служби України на рішення Господарського суду міста Києва від 26.08.2025 у справі № 910/5316/25 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 26.08.2025 у справі № 910/5316/25 - залишити без змін.

3. Судовий збір, понесений у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, покласти на скаржника.

4. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, передбаченому ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 17.12.2025.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді А.Г. Майданевич

В.В. Сулім