ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

08 грудня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/972/25

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді: Соловей Л.А.,

за участю секретаря судового засідання: Васильєвої Т.О.,

розглядаючи справу за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ОККО-ЕКСПРЕС" (м.Сколе Стрийського району Львівської області);

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІВ АГРО" (с.Зарічани Житомирського району Житомирської області);

про стягнення 641 524,28грн,

за участю представників сторін:

від позивача: Степанюк Н.Л., ордер серія ВС №1387037 від 25.07.2025 (в режимі

відеоконференції);

від відповідача: Ковальчук В.А., ордер серія АМ №1160777 від 10.10.2025;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОККО-ЕКСПРЕС" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІВ АГРО" 641 524,28грн, з яких: 359 724,24грн вартість втраченого товару та завданих збитків, 258 000,00грн штрафу, 18 714,62грн інфляційних та 5085,42грн 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору транспортного перевезення №0502/25 від 05.02.2025 в частині порушення строків доставки вантажу.

Ухвалою суду від 11.11.2025 відкладено вирішення питання щодо клопотання представника відповідача від 13.10.2025 про залишення позову без розгляду. Продовжено строк підготовчого провадження на підставі ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та відкладено підготовче засідання на 08 грудня 2025 р. о 12:30.

На адресу суду через систему ЄСІТС надійшли наступні документи:

- 01.12.2025 від представника позивача відповідь на відзив;

- 08.12.2025 від представника відповідача клопотання про відкладення розгляду справи для надання можливості підготувати та подати заперечення на відповідь на відзив.

В судовому засіданні 08.12.2025 представник позивача вказала, що відзив на позовну заяву представником відповідача подано з пропущенням процесуального строку на його подання, тому просила суд не приймати його до розгляду, також заперечила щодо клопотання представника відповідача від 13.10.2025 про залишення позову без розгляду. Разом із цим заявила усне клопотання про участь у наступному судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Представник відповідача в судовому засіданні 08.12.2025 підтримав власне клопотання від 13.10.2025 про залишення позову без розгляду, та надав пояснення по суті власного клопотання про відкладення розгляду справи від 08.12.2025, та просив суд їх задовольнити.

Заслухавши пояснення представника відповідача та заперечення представника позивача щодо поданого відзиву від 10.11.2025, який подано з пропущенням процесуального строку на його подання, суд протокольною ухвалою ухвалив поновити строк для подачі відзиву на позовну заяву та прийняти його до розгляду.

Розглянувши клопотання представника відповідача від 13.10.2025 про залишення позову без розгляду, та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в його задоволенні, з огляду на наступне.

В даному клопотанні уповноважений представник відповідача просить суд залишити позовну заяву ТОВ "ОККО-ЕКСПРЕС" до ТОВ "ІВ АГРО" про стягнення 641 524,28грн без розгляду, посилаючись на п.7 ч.1 ст. 226 ГПК України, та п.6 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, обґрунтовуючи це тим, що в тексті договору транспортного перевезення №0502/25 від 05.02.2025 між ТОВ "ОККО-ЕКСПРЕС" та ТОВ "ІВ АГРО" у розділі 6 визначено порядок вирішення спорів у даній справі. Зокрема, вказано, що, всі спори і розбіжності, що можуть виникнути між сторонами із умов цього договору, або в зв`язку з ним (при його укладенні, виконанні, зміні, розірванні, припиненні, визнанні неукладеним, визнанні недійсним і т.ін.) підлягають вирішенню Постійно діючим третейським судом при Асоціації "Всеукраїнська інвестиційна асоціація", який знаходиться за адресою м. Львів, вул. Героїв УПА, 72, якщо попередньо не досягнуто згоди шляхом переговорів. Сторони прийшли до взаємної згоди про те, що третейський розгляд здійснюється Третейським судом, в складі одного третейського судді, який призначається в порядку, передбаченому Регламентом Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Всеукраїнська інвестиційна асоціація". Сторони визнають обов`язковість рішення обраного Третейського суду відповідно до ст. 50 Закону України "Про третейські суди". Протокол засідання Третейського суду не ведеться. Сторони зобов`язуються сумлінно виконувати обов`язки і вимоги Третейського суду з метою об`єктивного розгляду спору. Рішення Третейського суду для сторін є остаточним і підлягає виконанню. Позовна давність встановлюється відповідно до вимог ЦК України. Сторони підтверджують, що даний договір не пов`язаний із задоволенням державних потреб.

04.11.2025 до суду надійшли заперечення представника позивача на клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду, в яких представник зазначив, що договір транспортного перевезення №0502/25 від 05.02.2025 та заявка №1 від 05.02.2025 були укладені шляхом обміну підписаними копіями через месенджер, при цьому оригінал договору у позивача відсутній.

Разом із цим, відповідач посилаючись на розділ 6 договору транспортного перевезення №0502/25 від 05.02.2025, стверджує про наявність третейського застереження, однак жодних доказів підписання оригіналу договору, що містить третейське застереження, до суду не подано, також відповідач не надав підтверджень, що між сторонами була досягнута письмова домовленість саме про передачу спору на розгляд третейського суду.

Зі змісту ч.ч. 1, 6, 7 ст.4 ГПК України вбачається, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Угода сторін про передачу спору на розгляд третейського суду (міжнародного комерційного арбітражу) допускається. До міжнародного комерційного арбітражу за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що відповідає вимогам, визначеним законодавством України про міжнародний комерційний арбітраж, крім випадків, визначених законом. До третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному законом порядку.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За змістом частин 1, 3 статті 22 ГПК України спір, який відноситься до юрисдикції господарського суду, може бути переданий сторонами на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу. Будь-які неточності в тексті угоди про передачу спору на вирішення до третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу та (або) сумніви щодо її дійсності, чинності та виконуваності повинні тлумачитися судом на користь її дійсності, чинності та виконуваності.

У пункті 7 частини 1 статті 226 ГПК України зазначено, що суд залишає позов без розгляду, якщо сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, і від відповідача не пізніше початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшли заперечення проти вирішення спору в господарському суді, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.08.2018 у справі № 906/493/16, у разі наявності арбітражної угоди між сторонами спору та поданого стороною відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України клопотання про припинення провадження, господарський суд може продовжити розгляд справи за умови встановлення в передбаченому законом порядку недійсності, втрати чинності або неможливості виконання вказаної угоди не пізніше початку розгляду справи по суті; господарський суд має тлумачити будь-які неточності в тексті арбітражної угоди та розглядати сумніви щодо її дійсності, чинності та виконуваності на користь її дійсності, чинності та виконуваності, забезпечуючи принцип автономності арбітражної угоди; суд може визнати угоду такою, що не може бути виконана, внаслідок істотної помилки сторін у назві арбітражу, до якого передається спір (відсилання до неіснуючої арбітражної установи), за умови відсутності в арбітражній угоді вказівки на місце проведення арбітражу чи будь-яких інших положень, які б дозволяли встановити дійсні наміри сторін щодо обрання певної арбітражної установи чи регламенту, за яким має відбуватися арбітражний розгляд. У разі невизначеності арбітражної установи сторона арбітражної угоди не має обов`язку перед зверненням до компетентного державного суду звертатися до однієї чи декількох арбітражних установ для того, щоб вони вирішили питання щодо своєї компетенції стосовно цього спору.

Під час вирішення питання залишення позову без розгляду з підстав, передбачених пунктом 7 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд має встановити наявність сукупності таких умов: існування арбітражної угоди, за якою позов у питанні, що порушено у державному суді, належить до компетенції Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України; від відповідача не пізніше початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшли заперечення проти вирішення спору в господарському суді; встановлення судом prima facie дійсності, чинності та виконуваності арбітражної угоди.

Такий висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 06.04.2024 у справі № 914/135/24.

Чинне законодавство України не позбавляє сторони права на вирішення спору саме господарським судом, навіть за наявності третейського застереження (постанова Верховного Суду від 02.12.2024 у справі № 904/217/24).

Cуд враховує, що позивач звертався до Постійного діючого третейського суду при асоціації "Всеукраїнська інвестиційна асоціація" з позовом до ТОВ "Ів Агро". Ухвалою від 25.07.2025 у справі №456/04.25 третейський суддя Постійного діючого третейського суду при Асоціації "Всеукраїнська інвестиційна асоціація" позов ТОВ "Окко-Експрес" залишив без розгляду за заявою позивача.

Частиною 6 ст.31 ГПК України передбачено, що спори між судами щодо підсудності не допускаються.

З матеріалів справи вбачається, що у процесі третейського розгляду представником позивача адвокатом Ковальчуком В.А. подано клопотання про припинення провадження, у зв`язку з відсутністю оригіналу письмового договору та запереченням наявності укладеної третейської угоди, згідно відкритого листа від 12.02.2025 (а.с.105).

Вищенаведені обставини, вказують на суперечливість та непослідовність у діях представника відповідача - адвоката Ковальчука В.А., які стосуються передачі спору на розгляд третейського суду.

У постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10.04.2019 у справі №390/34/17 зроблено висновок про те, що добросовісність (п.6 ст.3 ЦК) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки) ґрунтується ще на римській максимі - "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Відповідно до частини четвертої статті 12 Закону України "Про третейські суди" третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами або міститься у проспекті цінних паперів (рішенні про емісію цінних паперів), що передбачає призначення адміністратора за випуском облігацій, чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв`язку, що забезпечує фіксацію тако угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує.

З урахуванням вказаного, враховуючи, що відповідач не надав оригіналу договору, який містить третейське застереження, також у клопотанні про припинення провадження при третейському розгляді у справі №456/04.25 заперечив про наявність третейської угоди між сторонами, господарський суд приходить до висновку, що відсутні належні та допустимі докази існування третейської угоди між сторонами, укладеної у письмовій формі відповідно до вимог закону, тому клопотання представника відповідача від 13.10.2025 є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду (ч.3 ст.177 ГПК України).

З огляду на викладені обставини, заслухавши представників сторін, беручи до уваги зазначені ст.177 ГПК України завдання підготовчого провадження та відсутність можливості розглянути у цьому засіданні усі питання, визначені ст.182 ГПК України, для забезпечення сторонам можливості реалізувати процесуальні права, передбачені цим Кодексом, та для належної підготовки справи для розгляду по суті, з метою дотримання рівності сторін та змагальності процесу, для надання можливості представнику відповідача підготувати та подати заперечення на відповідь на відзив, суд дійшов висновку відкласти підготовче засідання на іншу дату, а також ухвалив задовольнити клопотання представника позивача про участь у наступному засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, відповідно до ст.197 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 15, 114, 119, 169, 177, 182, 183, 185, 197, 226, ч.2 ст.232, 233-235 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотання представника відповідача від 13.10.2025 про залишення позову без розгляду.

2. Відкласти підготовче засідання на 23 грудня 2025 р. о 10:00 в приміщенні Господарського суду Житомирської області, в залі судових засідань № 622 (ВКЗ) , та провести його в режимі відеоконференції.

Відеоконференція буде проведена за допомогою програмного забезпечення "EasyCon" (пошук в мережі Інтернет за посиланням: https://vkz.court.gov.ua) поза межами приміщення суду за участю представника позивача - Степанюк Ніни Леонтіївни.

3. Відповідачу надіслати суду та позивачу заперечення на відповідь на відзив у порядку, передбаченому ч.ч.3-6 ст.165, ст.167 Господарського процесуального кодексу України. Докази направлення надати суду.

4. При направленні в судове засідання уповноважених представників сторін, останнім мати при собі, відповідно до ст.60 ГПК України, документи, що підтверджують повноваження представників.

Ухвала набрала законної сили 08.12.2025 та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Соловей Л.А.

Друк. :

1- у справу;

2- позивачу через "Електронний суд";

3 - відповідачу через "Електронний суд"