УХВАЛА

17 грудня 2025 року

м. Київ

cправа № 909/149/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Губенко Н. М. - головуючий, Вронська Г. О., Кондратова І. Д.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Абсолют ЛТД"

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області

у складі судді Рочняк О. В.

від 21.05.2025 та

на постанову Західного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Бойко С. М. - головуючий, Бонк Т. Б., Якімець Г. Г.

від 29.10.2025

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Абсолют ЛТД"

до Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції

про стягнення 753 356,93 грн шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Абсолют ЛТД" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції про стягнення 753 356,93 грн шкоди.

Позов мотивований тим, що внаслідок неправомірних дій державного виконавця Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Івано-Франківськ) Мицака М. З. у межах виконавчого провадження № 61327319 з примусового виконання виконавчого напису № 1427 від 20.09.2018 арештоване майно позивача реалізовано за заниженою ціною 199 790,51 грн, що призвело до неможливості позивачу як боржнику покрити повністю борг згідно з виконавчим написом в сумі 383 512,00 грн; згідно з висновком експерта за результатами проведення оціночно-будівельної експертизи № 20/07/21 від 20.07.2021, виконаного судовим експертом Худаком М. Я., та згідно з витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки станом на 2021 рік, загальна ринкова вартість майна позивача становила 953 147,44 грн; Івано-Франківським окружним адміністративним судом Івано-Франківської області та Восьмим апеляційним адміністративним судом у справі № 300/3809/21 визнано неправомірними дії державного виконавця щодо визначення вартості арештованого майна та встановлено, що оцінка спірного нерухомого майна була проведена з порушенням норм чинного законодавства, оскільки суб`єкт оціночної діяльності не здійснював огляду нерухомого майна, що могло вплинути на визначення вартості оцінюваного майна та, відповідно, могло призвести до реалізації описаного та арештованого нерухомого майна, зокрема, за заниженою ціною. Отже, внаслідок визначення державним виконавцем початкової вартості майна на аукціоні в розмірі 199 790,51 грн, а не 953 147,44 грн позивачу завдано збитки в розмірі 753 356,93 грн (953 147,44 грн - 199 790,51 грн), оскільки в разі визначення початкової ціни в розмірі 953 147,44 грн майно можна було б продати за більшою ціною.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 21.05.2025 у справі № 909/149/25 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою від 29.10.2025 Західний апеляційний господарський суд залишив без змін рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 21.05.2025 у справі № 909/149/25.

Суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку, що позивач не довів наявності всіх необхідних елементів складу цивільного правопорушення, зокрема, факту заподіяння шкоди, протиправності дій відповідача та причинно-наслідкового зв`язку між ними.

28 листопада 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Абсолют ЛТД" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 21.05.2025 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 29.10.2025 у справі № 909/149/25.

Перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Абсолют ЛТД", Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з частиною 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною 7 статті 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Пунктом 1 частини 1 статті 163 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" установлено у 2025 році прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 3 028,00 грн.

Предметом спору у цій справі є стягнення 753 356,93 грн, що менше, ніж п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на дату подання позову (1 514 000,00 грн).

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23.10.1996; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19.12.1997).

Отже, Верховному Суду надано право використовувати процесуальний фільтр, закріплений у статті 287 Господарського процесуального кодексу України, що узгоджується з положеннями статті 129 Конституції України, завданнями та принципами господарського судочинства.

Водночас в касаційній скарзі Товариства з обмеженою відповідальністю "Абсолют ЛТД" не зазначено про наявність випадків для відкриття касаційного провадження, передбачених підпунктами "а" - "г" пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Pelevin v. Ukraine", право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, спрямовані на недопущення безладного перебігу судового процесу. Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28.05.1985 у справі "Ashingdane v. the United Kingdom").

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням того, що касаційна скарга подана на судові рішення у справі, ціна позову якої не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та відсутність випадків/обґрунтувань, що підпадають під дію виключень з пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 909/149/25 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Абсолют ЛТД" на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 21.05.2025 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 29.10.2025 згідно з пунктом 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

У зв`язку із відмовою у відкритті касаційного провадження у справі № 909/149/25 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Абсолют ЛТД" на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 21.05.2025 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 29.10.2025, Суд не розглядає клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Абсолют ЛТД" про поновлення строку на касаційне оскарження.

Керуючись статтями 12, 163, 234, 235, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 909/149/25 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Абсолют ЛТД" на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 21.05.2025 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 29.10.2025.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Н. М. Губенко

Судді Г. О. Вронська

І. Д. Кондратова