ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

17.12.2025 Справа № 917/2094/25

Суддя Господарського суду Полтавської області Дмитро Сірош розглянув заяву Заступника керівника Полтавської обласної прокуратури про забезпечення позову (вх. № 16195) у справі за позовом

Заступника керівника Полтавської обласної прокуратури, вул. 1100-річчя Полтави, 7, м. Полтава, 36000, , в інтересах Решетилівської міської ради Полтавської області, вул. Покровська, 14, м. Решетилівка Полтавська область, 38400

до 1. Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, вул. Затишна, 23, м. Полтава, 36039, ,

2. ОСОБА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Решетилівським РВ УМВС України в Полтавській області 05.09.2000 ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ,

3. Фермерського господарства "ВЛАД-АГРО 2015", вул. Соборна, 20, м. Решетилівка, Полтавська область, 38400,

про повернення земельних ділянок.

УСТАНОВИВ:

Заступник керівника Полтавської обласної прокуратури звернувся з позовом в інтересах Решетилівської міської ради Полтавської області, вул. Покровська, 14, м. Решетилівка Полтавська область, 38400 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, ОСОБА_1 та Фермерського господарства "ВЛАД-АГРО 2015", в якому просить:

1. Зобов`язати ОСОБА_1 та ФГ "ВЛАД-АГРО 2015" повернути земельну ділянку з кадастровим номером :06:002:0018 площею 5,1912 га Решетилівській міській раді;

2. Зобов`язати ОСОБА_1 та ФГ "ВЛАД-АГРО 2015" повернути земельну ділянку з кадастровим номером :00:020:0005 площею 11,5314 га Решетилівській міській раді.

3.Зобов`язати ОСОБА_1 та ФГ "ВЛАД-АГРО 2015" повернути земельну ділянку з кадастровим номером :00:020:0004 площею 25,2789 га Решетилівській міській раді.

15.12.2025 Прокуратура звернулася із заявою забезпечення позову (вх. № 16195), в якій просить:

1. Накласти на земельну ділянку з кадастровим номером :00:020:0005 площею 11,5314 га, що розташована в адміністративних межах Решетилівської міської ради Полтавської області арешт та заборонити вчиняти дії, спрямовані на поділ/об`єднання, присвоєння інших кадастрових номерів та внесення будь-яких змін до Державного земельного кадастру;

2. Накласти на земельну ділянку з кадастровим номером :00:020:0004 площею 25,2789 га, що розташована в адміністративних межах Решетилівської міської ради Полтавської області арешт та заборонити вчиняти дії, спрямовані на поділ/об`єднання, присвоєння інших кадастрових номерів та внесення будь-яких змін до Державного земельного кадастру;

3. Накласти на земельну ділянку з кадастровим номером :06:002:0018 площею 5,1912 га, що розташована в адміністративних межах Решетилівської міської ради Полтавської області арешт та заборонити вчиняти дії, спрямовані на поділ/об`єднання, присвоєння інших кадастрових номерів та внесення будь-яких змін до Державного земельного кадастру.

Обґрунтовуючи заяву, прокурор зазначає, що предметом позову у цій справі є земельні ділянки з кадастровими номерами: :06:002:0018 площею 5,1912 га, :00:020:0005 площею 11,5314 га та :00:020:0004 площею 25,2789 га, які отримано ОСОБА_1 з порушенням вимог статей 7, 8, 12 Закону України «Про фермерське господарство», статей 116, 121, 123, 134 Земельного кодексу України.

Полтавською обласною прокуратурою 10.12.2025 через електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС отримано відзив представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Мільгевської Я. В. з якого вбачається, що рішенням шістдесят третьої позачергової сесії восьмого скликання Решетилівської міської ради Полтавської області № 2410-63-УІІІ від 28.11.2025 "Про надання дозволу ОСОБА_1 на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок на території Решетилівської міської територіальної громади" відповідачу ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок: площею 5,1912 га з кадастровим номером :06:002:0018, площею 25,2789 га з кадастровим номером :00:020:0004 та площею 11,5314 га з кадастровим номером :00:020:0005, які є предметом спору у вказаній справі.

Отже, відповідачем Мушта вчиняє дії спрямовані на розроблення технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок з кадастровими номерами: :06:002:0018, :00:020:0005 та :06:002:0004, які у подальшому припинять своє існування як об`єкти речових прав, а в ДЗК буде сформовано новий об`єкт площею 42,0015 га.

Такі дії ОСОБА_1 та Решетилівської міської ради, яка прийняла зазначене рішення вже після відкриття провадження у справі, суперечать інтересам територіальної громади та можуть стати перешкодою у розгляді цієї справи та захисту інтересів держави.

Якщо до закінчення розгляду цього спору ОСОБА_1 будуть вживатися дії, спрямовані поділ/об`єднання земельних ділянок, присвоєння інших кадастрових номерів, а органами державної реєстрації прав та державної реєстрації земельних ділянок будуть реєструватися відповідні дії, прокурор не зможе захистити або поновити права держави наспірні земельні ділянки в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів держави.

Отже, як вважає Прокурор, зазначені обставини зумовлюють необхідність у забезпеченні позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки та заборонити вчиняти дії, щодо них.

Згідно зі статтями 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Положення статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України пов`язують вжиття господарським судом заходів забезпечення позову з обґрунтуванням обставин необхідності такого забезпечення в контексті положень статті 73 Господарського процесуального кодексу України як гарантії ефективності задоволення вимог позивача (заявника) за результатами розгляду спору по суті.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Забезпечення позову за своєю суттю є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача (боржника), або пов`язаних із ним інших осіб, в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя та задоволених вимог позивача.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.06.2018 у справі № 911/3871/17.

Відповідно до частини 3 статті 137 Господарського процесуального кодексу України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Водночас загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об`єктом прав, що став предметом спору (постанова Верховного Суду від 13.12.2023 у справі № 522/21977/21).

Арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна.

Заборона вчиняти певні дії, поряд з іншим, може бути пов`язана з необхідністю збереження об`єкта спору в існуючому стані та збереження його статусу, що має сприяти вирішенню спору та можливості виконання судового рішення.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, оскільки воно є предметом перевірки судом під час розгляду справи по суті.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 17.12.2018 у справі № 914/970/18, від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20.

Разом з цим, при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18, провадження №14-729цс19 зазначено: «Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами 1-2 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Надання згоди власника земельної ділянки на поділ чи об`єднання земельних ділянок користувачем регулюється статтею 791 Земельного кодексу України та статтею 56 Закону України "Про землеустрій".

Відповідно до статті 791 Земельного кодексу України формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Поділ, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у заставі, здійснюється за згодою землекористувача, заставодержателя. Поділ, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у користуванні, здійснюється за згодою землекористувача, заставодержателя. Справжність підпису на такій згоді засвідчується нотаріально.

Земельні ділянки можуть бути об`єднані, якщо вони мають однакове цільове призначення. У разі поділу земельної ділянки, об`єднання земельних ділянок сформовані земельні ділянки зберігають своє цільове призначення.

Згідно зі статтею 56 Закону України "Про землеустрій" технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок розробляється за рішенням власників земельних ділянок за згодою заставодержателів, користувачів земельних ділянок.

Як установив суд, під час розгляду справи позивач у справі - Решетилівська міська рада Полтавської області прийняла рішення № 2410-63-УІІІ від 28.11.2025 "Про надання дозволу Мушті Анатолію Івановичу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок на території Решетилівської міської територіальної громади", яким відповідачу - Мушті А. І. надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок: площею 5,1912 га з кадастровим номером :06:002:0018, площею 25,2789 га з кадастровим номером :00:020:0004 та площею 11,5314 га з кадастровим номером :00:020:0005.

Проте стосовно повернення спірних земельних на користь власника - Решетилівської міської ради, прокурор пред`явив позов в інтересах Решетилівської міської ради.

З огляду на недобросовісну поведінку відповідача - ОСОБА_1 , який вчиняє дії під час розгляду справи № 917/2094/25 щодо об`єднання земельних ділянок, які є предметом спору та прийняття рішення Решетилівською міською радою Полтавської області № 2410-63-УІІІ від 28.11.2025 "Про надання дозволу ОСОБА_1 на розроблення технічної документації із землеустрою щодо об`єднання спірних земельних ділянок, існує реальний ризик утруднення або унеможливлення виконання рішення суду, оскільки у разі завершення процедури об`єднання предмет спору фактично перестане існувати, що унеможливить або істотно утруднить виконання майбутнього судового рішення, суд дійшов висновку про забезпеченні позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки з кадастровими номерами: :06:002:0018 площею 5,1912 га, :00:020:0005 площею 11,5314 га та :00:020:0004 площею 25,2789 га.

Щодо вимоги прокурора про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії, спрямовані на поділ/об`єднання, присвоєння інших кадастрових номерів земельним ділянкам та внесення будь-яких змін до Державного земельного кадастру, слід зазначити наступне.

Арешт, як заборона на право розпоряджатися майном, включає і обмеження на розпорядження таким майном. Тому при накладенні арешту на майно вжиття додаткових заходів забезпечення, направлених на обмеження розпорядження таким майном, не є необхідним.

За таких обставин, враховуючи предмет спору у цій справі, не є необхідним і співмірним додатково забороняти державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам держреєстрації прав вчиняти реєстраційні дії щодо зазначеного нерухомого майна, в тому числі вносити до державного реєстру речових прав записи про держреєстрацію речових прав та їх обтяжень, про скасування держреєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 24.07.2024 у справі № 567/459/23.

За таких обставин, заява про вжиття заходів забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Заступника керівника Полтавської обласної прокуратури про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :00:020:0005 площею 11,5314 га, що розташована в адміністративних межах Решетилівської міської ради Полтавської області.

Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :00:020:0004 площею 25,2789 га, що розташована в адміністративних межах Решетилівської міської ради Полтавської області.

Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :06:002:0018 площею 5,1912 га, що розташована в адміністративних межах Решетилівської міської ради Полтавської області.

В іншій частині заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили 17.12.2025 та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень.

Стягувачем за цією ухвалою є: Решетилівська міська рада Полтавської області, вул. Покровська, 14, м. Решетилівка Полтавська область, 38400

Боржником за цією ухвалою є: ОСОБА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Решетилівським РВ УМВС України в Полтавській області 05.09.2000 ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Ухвала дійсна до пред`явлення 18.12.2028.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її підписання до Східного апеляційного господарського суду.

Ухвала підписана 17.12.2025.

Суддя Д. М. Сірош