ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 року

м. Київ

cправа № 914/2227/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є. В. -головуючого, Мачульського Г. М., Рогач Л. І.

секретаря судового засідання - Кондратюк Л. М.,

розглянувши касаційну скаргу заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону на постанову Західного апеляційного господарського суду від 16.09.2025 (колегія суддів: Бонк Т. Б., Бойко С. М., Якімець Г. Г.) у справі

за позовом Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону в інтересах держави в особі Львівської обласної державної адміністрації до Обслуговуючого кооперативу житлово-будівельний кооператив "Брюгге" за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Клубний будинок на Ярослава Мудрого" про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,

за участі:

прокурора - Філіпенко О. І.,

представника позивача - адвокат Старий Р. А.,

представника третьої особи - адвокат Ярош В. В

ВСТАНОВИВ:

1. Спеціалізована прокуратура у сфері оборони Західного регіону (далі - прокурор) в інтересах держави в особі Львівської обласної державної адміністрації (далі - Львівська ОДА, позивач) звернулася до Обслуговуючого кооперативу житлово-будівельний кооператив "Брюгге" (далі - ОК ЖБК "Брюгге") про усунення перешкоди в користуванні земельною ділянкою з кадастровим номером :04:007:0020 площею 0,0103 га шляхом знесення самовільно збудованої огорожі, насипу та частини прибудинкової території житлового будинку по АДРЕСА_1 (з урахуванням заяви про зміну предмета позову).

2. Позов обґрунтовано тим, що при співставленні меж та площ земельної ділянки з кадастровим номером :04:007:0016 (відведеної для здійснення будівництва житлового будинку) і земельної ділянки з кадастровим номером :04:007:0020 (земельна ділянка військового містечка № 7) встановлено, що у ході здійснення будівництва порушено межі відведеної земельної ділянки та зайнято частину суміжної земельної ділянки, що перебуває у власності держави і належить до земель оборони.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

3. 02.09.2013 за договором № Г-1218 Львівською міською радою передано на праві оренди громадянину ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером :04:007:0016 площею 0,0932 га терміном на 10 років.

4. Наказом департаменту містобудування Львівської міської ради від 04.03.2015 № 64 затверджено містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки площею 0,0932 га на будівництво громадянином ОСОБА_1 багатоквартирного житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями. Пунктом 4 містобудівних обмежень визначено, що житловий будинок запроєктовано в межах відведеної земельної ділянки з дотриманням вимог ДБН 360-92** та ДБН В.1.2-12-2008. Вказаними містобудівними обмеженнями передбачено, що під`їзди та підходи до проєктованого будинку необхідно використовувати існуючі зі сторони вул. Ярослава Мудрого (пункт 10 Містобудівних обмежень).

5. З метою здійснення будівництва житлового будинку 23.10.2015 громадянин ОСОБА_1 уклав договір з Обслуговуючим кооперативом житлово-будівельний кооператив "Експо Дім" (далі - ОК ЖБК "Експо Дім") (пізніше перейменоване в ОК ЖБК "Брюгге") про комплексну забудову (далі - договір) за яким Бурий Я. І. є замовником, а ОК ЖБК "Брюгге" - інвестором, за умовами якого сторони погодили наступне:

- "об`єктом будівництва є багатоквартирний житловий будинок з вбудованими нежитловими приміщеннями на АДРЕСА_1 зі знесенням існуючих споруд (пункт 1.1 Договору);

- сторони своїми силами, засобами, за рахунок власних та залучених коштів забезпечують комплексну забудову Земельної ділянки шляхом зведення Об`єкту будівництва з метою отримання у власність Житлової та Комерційної нерухомості у завершеному будівництвом Об`єкті будівництва (пункт 2.1. Договору);

- мета Договору полягає в реалізації Сторонами проекту Комплексної забудови Земельної ділянки, що дозволить інвестору реалізувати мету своєї діяльності (забезпечення членів кооперативу житлом), а замовнику дозволить реалізувати право на забудову земельної ділянки та набути майнові права на комерційну нерухомість (пункт 2.2 Договору);

- з метою реалізації мети цього Договору сторони здійснюють внески в спільну діяльність з Комплексної забудови у вигляді грошових коштів, майнових прав, юридичних дій тощо (пункт 3.1 Договору);

- інвестор (ОК ЖБК " ІНФОРМАЦІЯ_1 ") несе відповідальність за дотримання норм чинного законодавства у ході здійснення будівництва; зобов`язується своєчасно та в повному обсязі здійснити свій внесок в спільну діяльність, а також самостійно обрати генерального підрядника для будівництва Об`єкту будівництва, забезпечити фінансування будівництва Об`єкту будівництва, забезпечити введення Об`єкту будівництва в експлуатацію, забезпечити прийняття завершеного будівництвом Об`єкта будівництва в експлуатацію (пункт 4.2 Договору) ".

6. 27.04.2016 затверджено декларацію про готовність до експлуатації житлового будинку, а 29.04.2016 ОСОБА_1 та ОК ЖБК "Експо Дім" склали акт про виконання умов договору.

7. Рішенням загальних зборів членів ОК ЖБК "Експо Дім" від 08.12.2022 змінено назву кооперативу на ОК ЖБК "Брюгге".

8. Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка з кадастровим номером :04:007:0020 перебуває у власності держави в особі Львівської ОДА, у постійному користуванні Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова та належить до категорії земель оборони.

9. Прокуратура повідомила про наявність кримінального провадження № 000330 від 24.11.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 197-1 Кримінального кодексу України. Відповідно до протоколу огляду місця події від 15.11.2024 в межах досудового розслідування із залученням спеціаліста геодезиста проведено огляд територій військового містечка та прибудинкової території житлового будинку.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

10. 08.05.2025 Господарський суд Львівської області ухвалив рішення про задоволення позову.

11. Місцевий суд встановив, що саме на ОК ЖБК "Експо Дім", правонаступником якого є ОК ЖБК "Брюгге", покладено обов`язок здійснення організації комплексної забудови на переданій земельній ділянці, контроль за дотриманням вимог законодавства при здійсненні будівництва та відповідальність за допущені порушення. Під час будівництва житлового будинку по АДРЕСА_1 самовільно встановлено огорожу на частині земельної ділянки військового містечка № НОМЕР_1 площею 0,0103 га та заблоковано доступ до цієї ділянки військовій частині НОМЕР_2 , яка розташована на вказаній території, що підтверджується наданим планом суміщення меж земельних ділянок із кадастровими номерами :04:007:0016 (земельна ділянка, відведена для здійснення будівництва житлового будинку) та :04:007:0020 (земельна ділянка військового містечка № НОМЕР_1 ). Доказів прийняття органом виконавчої влади рішення про передачу спірної частини земельної ділянки у власність або надання у користування (оренду) відповідачу чи третім особам не подано.

12. Західний апеляційний господарський суд постановою від 16.09.2025 скасував рішення Господарського суду Львівської області від 08.05.2025 та ухвалив нове рішення про відмову у задоволенні позову.

13. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що відповідач не виконав чи порушив умови укладеного договору, як і докази користування відповідачем земельною ділянкою з кадастровим номером :04:007:0020. Відповідач виступив лише суб`єктом фінансування будівництва із отримання частки майнових прав на приміщення у будинку, а в матеріалах справи відсутні докази наявності у відповідача речового права на земельну ділянку :04:007:0016, на якій розташовано житловий будинок, тому прокурор звернувся з позовом до неналежного відповідача, що є самостійною підставою для відмови у позові.

Короткий зміст касаційної скарги

14. Прокурор в інтересах держави в особі Львівської ОДА звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

15. Касаційне провадження відкрито на підставі пункту 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

16. Обґрунтовуючи підставу пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України, скаржник зазначає наступне:

- правовими підставами позову прокурором визначено положення частини першої, другої, четвертої статті 376, статті 391 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статті 152 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), які не передбачають іншого способу усунення перешкод власнику (державі) у користуванні земельною ділянкою оборони, ніж знесення об`єкта самочинного будівництва (частини прибудинкової території - огорожі, насипу та вимощення з бруківки), спорудженого на такій земельній ділянці, яку не було відведено забудовнику в користування для цілей будівництва;

- суд апеляційної інстанції невірно застосував положення статті 376 ЦК України та не врахував висновків Верховного Суду про застосування цієї норми права у подібних правовідносинах, наведених у постановах від 29.01.2020 у справі № 822/2149/18, від 03.12.2019 у справі № 916/2553/18, від 13.03.2019 у справі № 910/22575/17, від 17.04.2018 у справі № 924/623/16, від 20.09.2018 у справі № 910/19726/17, від 29.08.2019 у справі № 910/551/18;

- твердження суду апеляційної інстанції, який ставить під сумнів факт здійснення будівництва відповідачем, із посиланням на декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, в якій замовником вказано ОСОБА_1 , генеральним підрядником - Товариство з обмеженою відповідальністю "Галицький будівельний гарант", є помилковим, оскільки, не дивлячись на право відповідача залучати до здійснення будівництва підрядників, загальний контроль за будівництвом із дотриманням вимог закону покладався саме на відповідача;

- відмовляючи у позові, суд апеляційної інстанції не спростував висновки суду першої інстанції, який з урахуванням аналізу встановлених ним обставин у сукупності та на підставі оцінки наявних у матеріалах справи належних та допустимих доказів виснував, що прокурором вірно визначено суб`єктний склад учасників справи.

Короткий зміст відзиву на касаційну скаргу

17. У відзиві на касаційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Клубний будинок на Ярослава Мудрого" (далі - ОСББ "Клубний будинок на Ярослава Мудрого") просить касаційну скаргу залишити без задоволення, оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції - без змін, оскільки суд апеляційної інстанції ухвалив правильне рішення про відмову в задоволенні позову. Зазначає також, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи становить 15 000 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Позиція Верховного Суду

18. Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

19. Статтею 14 Конституції України встановлено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону, а у статті 13 Конституції України серед іншого визначено, що земля та водні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого відповідні права здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у визначених межах.

20. Згідно зі статтею 84 ЗК України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом. Право власності на земельні ділянки, визнане за державою рішенням суду, реалізується органами виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, незалежно від органу, в особі якого судом визнане таке право за державою.

21. Відповідно до частини п`ятої статті 122 ЗК України обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

22. Судами встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :04:007:0020 перебуває у власності держави в особі Львівської ОДА й у постійному користуванні Квартирно-експлуатаційного відділу міста Львова та належить до категорії земель оборони.

23. Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно зі статтею 16 цього ж Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

24. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

25. Частини друга та третя статті 152 ЗК України надають власнику земельної ділянки або землекористувачу право вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

26. Відповідно до статті 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

27. Велика Палата Верховного Суду у пункті 7.27 постанови від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц виклала висновок про те, що зайняття земельних ділянок фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку. Тож у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельних ділянок вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення таких ділянок. Такий негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок.

28. Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.09.2024 у справі № 914/1785/22 дійшла висновку про те, що у разі зайняття земельних ділянок без установлених законом підстав тимчасовими спорудами, які не належать до нерухомого майна, захист прав власника земельної ділянки здійснюється із застосуванням статті 391 ЦК України.

29. Отже, Львівська ОДА як власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень її прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, шляхом пред`явлення негаторного позову.

30. Судами попередніх інстанцій установлено, що під час будівництва житлового будинку по АДРЕСА_1 відбулось самовільне встановлення огорожі на частині земельної ділянки військового містечка площею 0,0103 га, чим заблоковано доступ до цієї ділянки військовій частині, яка розташована на вказаній території, що підтверджується планом суміщення меж земельних ділянок із кадастровими номерами :04:007:0016 (земельна ділянка, відведена для здійснення будівництва житлового будинку) та :04:007:0020 (земельна ділянка військового містечка № 7).

31. Судами також встановлено відсутність доказів щодо прийняття органом виконавчої влади рішення про передачу спірної частини земельної ділянки (0,0103 га) у власність або надання у користування (оренду) відповідачу чи третім особам для здійснення будівництва.

32. Отже, оскільки за встановлених судами обставин на земельній ділянці Львівської ОДА розміщуються самовільно збудовані об`єкти - огорожа, насип та частина прибудинкової території житлового будинку по АДРЕСА_1, які у свою чергу не є об`єктами нерухомого майна, то до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми статті 391 ЦК України, а належним та ефективним способом захисту порушеного права Львівської ОДА як власника земельної ділянки є звернення до суду з негаторним позовом про зобов`язання відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку шляхом знесення (демонтажу) самовільно збудованих об`єктів.

33. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції на підставі наявних у матеріалах справи доказів виходив із того, що ОК ЖБК "Брюгге", який є правонаступником ОК ЖБК "Експо Дім", є належним відповідачем у цій справі, оскільки саме на нього покладався обов`язок щодо здійснення організації комплексної забудови на переданій земельній ділянці, контроль за дотриманням вимог законодавства при здійсненні будівництва та відповідальність за допущені порушення.

34. Натомість суд апеляційної інстанції, не спростувавши встановлених судом першої інстанції порушень з боку відповідача, посилався на відсутність у матеріалах справи доказів наявності у відповідача речового права на земельну ділянку :04:007:0016, на якій розташовано житловий будинок, та зазначив, що відповідач виступив лише суб`єктом фінансування будівництва із отримання частки майнових прав на приміщення у будинку, а замовником є ОСОБА_1

35. Проте у справі, що розглядається, предметом доведення є неправомірність дій відповідача, який створив такими діями перешкоди позивачу у розпорядженні земельною ділянкою 0,0103 га, тобто обставини самовільного зайняття (забудови) відповідачем земельної ділянки позивача. При цьому наявність у відповідача речових прав на земельну ділянку 0,0932 га, відведену для здійснення будівництва житлового будинку, не має жодного правового значення для вирішення цього спору по суті.

36. Слід зазначити, що рішення суду першої інстанції також обґрунтовано з посиланням на частину четверту статті 376 ЦК України, відповідно до якої якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

37. Разом із тим спір у цій справі не пов`язаний із нерухомим майном, тому норми статті 376 ЦК України до спірних правовідносин не застосовуються, що також відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду у справі № 914/1785/22.

38. Отже, за встановлених обставин порушення відповідачем при здійсненні будівництва межі відведеної земельної ділянки і зайняття частини суміжної земельної ділянки, що перебуває у власності держави та належить до земель оборони, що створює позивачу перешкоди у розпорядженні земельною ділянкою :04:007:0020, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про захист порушеного права позивача на підставі статті 391 ЦК України і статті 152 ЗК України та про задоволення позову шляхом знесення самовільно збудованої огорожі, насипу й частини прибудинкової території житлового будинку.

39. При цьому суд першої інстанції, ухваливши правильне по суті рішення про задоволення позову, помилково застосував до спірних правовідносин норми статті 376 ЦК України, у зв`язку з чим рішення місцевого господарського суду в цій частині слід змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

40. В свою чергу суд апеляційної інстанції в порушення статті 236 ГПК України не спростував обставини, встановлені судом першої інстанції, визначивши формальні підстави для відмови у задоволенні позовних вимог, що є підставою для скасування постанови суду апеляційної інстанції та залишення в силі рішення суду першої інстанції в редакції цієї постанови, а доводи касаційної скарги позивача визнані частково обґрунтованими.

41. Відповідно до статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право, в тому числі: залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення; скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині.

42. Відповідно до статті 312 ГПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Судові витрати

43. У зв`язку із скасуванням постанови суду апеляційної інстанції та залишенням у силі рішення суду першої інстанції, відповідно до статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги, понесені позивачем, підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 129, 300, 301, 308, 312, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ :

1. Касаційну скаргу заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону задовольнити частково.

2. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 16.09.2025 скасувати, а рішення Господарського суду Львівської області від 08.05.2025 у справі № 914/2227/24 змінити у його мотивувальній частині, виклавши в редакції цієї постанови, а в решті - залишити в силі.

3. Стягнути з Обслуговуючого кооперативу житлово-будівельний кооператив "Брюгге" () на користь Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону () 4 844,80 (чотири тисячі вісімсот сорок чотири) грн 80 коп. витрат по сплаті судового збору за подання касаційної скарги.

4. Видачу наказу доручити Господарському суду Львівської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснов

Суддя Г. М. Мачульський

Суддя Л. І. Рогач