ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 рокуСправа № 912/2786/25

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу № 912/2786/25

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика", бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, м. Київ, 01133

до відповідача: Фізичної особи підприємця Варакути Ірини Вікторівни, АДРЕСА_1

про стягнення 24 756,70 грн

Без виклику сторін (судове засідання не проводилось).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (далі - ТОВ "Бізнес Позика", позивач) звернулось до господарського суду з позовною заявою з вимогами до Фізичної особи-підприємця Варакути Ірини Вікторівни (далі - ФОП Варакута І.В., відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 24 756,70 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 14 739,40 грн; заборгованості за процентами 10 017,30 грн.

В обґрунтування підстав позову зазначено про невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором про надання кредиту №513093-КС-001 від 17.10.2024 щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів.

Ухвалою суду від 31.10.2025 за поданим позовом відкрито провадження у справі №912/2786/25. Постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними матеріалами. Сторонам встановлено строк для подання заяв по суті справи.

Також ухвалою суду від 31.10.2025 за клопотанням позивача витребувано від АТ КБ "ПриватБанк" інформацію стосовно випуску банківської картки № НОМЕР_1 на ім`я Варакута Ірина Вікторівна (РНОКПП НОМЕР_2 ) та руху коштів (виписку) по вказаній банківській картці за 17.10.2024.

17.11.2025 від АТ КБ "ПриватБанк" надійшли витребувані судом докази.

Відповідач відзиву на позову не подав, будь-яких заяв, клопотань щодо розгляду справи не заявив.

Відповідач є таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи, що підтверджується довідкою про доставку ухвали суду від 31.10.2025 до електронного кабінету Варакути Ірини Вікторівни.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Частиною 2 ст. 178 ГПК України та ч. 9 ст. 165 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

За правилами ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Частиною 1 ст. 252 ГПК України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

З підстав викладеного та в межах законодавчо визначених строків, а також враховуючи відсутність клопотань сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, закінчення строку на подання відзиву, суд розглядає справу без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

17.10.2025 між ТОВ "Бізнес Позика" (Кредитодавець) та ФОП Варакута І.В. (Позичальник) укладено договір №513093-КС-001 про надання кредиту (далі - Договір) в електронній формі, який підписано з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (а.с. 16-47).

За пунктом 2.1. Договору Кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти в розмірі 17 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності (далі - кредит), а Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом такомісію у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям.

Згідно умов Договору:

- строк кредиту: 16 тижнів (п. 2.3.);

- процентна ставка: в день 1%, фіксована (п. 2.4.);

- комісія за надання кредиту: 3 400,00 грн (п. 2.5.);

- строк дії договору до 06.02.2025 (п. 2.7.);

- орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 34 369,80 грн (п. 2.8.);

- дата видачі кредиту - 17.10.2024 (п. 2.11.);

- дата повернення кредиту 06.02.2025 (п. 2.12.);

- мета (цілі) отримання кредиту: для придбання товарів (робіт, послуг) для здійснення підприємницької, господарської діяльності; цей кредит не є споживчим (п. 2.13.).

У пункті 4.2.2. Договору визначено графік погашення кредиту, згідно якого передбачено повернення кредиту частинами з кінцевим строком останнього платежу 06.02.2025.

За змістом пункту 11.4.3. Договору Позичальник підтвердив, що він ознайомлений з Договором та Правилами, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань, вважає їх справедливим та погоджується неухильно дотримуватись їх та, відповідно, уклав Договір з вільним волевиявленням.

Відповідно до пункту 11.16. Договору, інші умови цього правочину регулюються Правилами. Усі неврегульовані договором правовідносини сторін регулюються законодавством України.

Позивач надав до суду Правила про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (далі - Правила, а.с. 49-60).

Згідно вказаних Правил, Позичальник зобов`язаний повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі, передбачені Договором про надання кредиту та Додатковою угодою (у разі її укладення), до закінчення терміну дії Договору (підпункт 4.1.2.3. пункту 4.1.2. Правил).

Відповідно до пункту 5.1. Правил за користування кредитом Позичальнику нараховуються, а Позичальник зобов`язується сплатити проценти у розмірі, який зазначено в Договорі. Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом відповідно до умов Договору. Таким чином, проценти за користування кредитом щоденно нараховуються на неповернену суму кредиту, з першого дня перерахування суми кредиту Позичальнику до дня закінчення строку кредитування (включно).

Заборгованість підлягає сплаті шляхом безготівкового перерахування коштів у розмірі суми заборгованості на поточний рахунок Кредитодавця у строк, відповідно до графіку платежів (п. 5.11. Правил).

Відповідно до п. 5.13. Правил у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором про надання кредиту в повному обсязі, ця сума погашає вимоги Кредитодавця в такій черговості:

1) у першу чергу сплачуються неустойка за Договором;

2) у другу чергу сплачуються прострочена Комісія за видачу Кредиту (видачу додаткових коштів), Проценти за користування Кредитом та прострочена до повернення сума Кредиту;

3) у третю чергу сплачуються Комісія за видачу Кредиту (видачу додаткових коштів), Проценти за користування Кредитом та сума Кредиту.

Згідно Договору, ТОВ "Бізнес Позика" через партнера ТОВ "ПрофітГід", з яким має укладений договір №ПГ-5 від 04.11.2020 про надання послуг з переказу грошових коштів, видав 17.10.2024 відповідачу грошові кошти в розмірі 17 000,00 грн, шляхом їх перерахування на картковий рахунок, вказаний відповідачем в кредитному договорі, на підтвердження чого надано довідку ТОВ "ПрофітГід" (а.с. 48).

Відкриття відповідної картки на ім`я Варакути Ірини Вікторівни та надходження на рахунок 17.10.2024 грошових коштів в сумі 17 000,00 грн підтверджується інформацією АТ КБ "ПриватБанк", наданої на вимогу суду (а.с. 83-85).

Як зазначає позивач у позовній заяві, відповідач лише частково сплатив заборгованість за Договором, з підстав чого позивач звернувся до суду з позовом у даній справі.

Норми права, застосовані судом, та мотивована оцінка доводів сторін і поданих доказів.

1. Щодо укладення договору в електронній формі.

За правилом ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

За частиною третьою наведеної норми використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Закон України "Про електронну комерцію" визначає, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (ст. 3 Закону).

Відповідно до ч. 3 ст. 11 вказаного Закону, електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Згідно частини шостої наведеної норми, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом, зокрема, надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.

За ст. 12 Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

Закон України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" встановлює, що кваліфікований електронний підпис (КЕП) має таку ж юридичну силу, як і власноручний підпис, а також має презумпцію його відповідності власноручному підпису (ч. 6 ст. 18 Закону).

Як встановлено матеріалами справи, ФОП Варакута І.В. через веб-сайт кредитодавця https://bizpozyka.com/ шляхом введення логіну Особистого кабінету та паролю Особистого кабінету здійснила вхід до Особистого кабінету та з Особистого кабінету через Інформаційно-телекомунікаційну систему (ІТС) подала Заявку на отримання кредиту, де вказала номер свого поточного (карткового) рахунку.

ТОВ "Бізнес позика" направило ФОП Варакуті І.В. через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-0858 для підписання кредитного договору на номер телефону, який було зазначено відповідачем у своїй анкеті в особистому кабінеті.

Укладання Кредитного договору шляхом обміну електронними повідомленнями та підписанням його одноразовим ідентифікатором відповідач не спростовує.

Окрім того, позивач долучив до матеріалів справи візуальну форму послідовності дій Клієнта ФОП Варакути І.В. щодо укладення електронного договору (а.с. 46).

У справі №524/5556/19 від 12.01.2021 Верховний Суд зазначив, що оскільки оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.

Наведене вище підтверджує укладення між сторонами кредитного договору №513093-КС-001 від 17.10.2024, який підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію".

2. Щодо зобов`язань за кредитним договором та їх виконання відповідачем у справі.

Частиною 7 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, що електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно правил ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Як підтверджується зазначеними вище доказами, на виконання кредитного договору №513093-КС-001 від 17.10.2024 позивач надав відповідачу 17.10.2024 кредит в сумі 17 000,00 грн з кінцевим строком повернення остаточного платежу 06.02.2025.

Договір містить погоджений Графік платежів, який за розрахунком позивача недотриманий відповідачем, а саме на виконання кредитного договору відповідачем сплачено загалом 14 661,02 грн, з яких 2 260,60 грн зараховано позивачем на погашення суми кредиту, що відповідає порядку зарахування сум згідно пункту 5.13. Правил.

Відповідач наведений позивачем розрахунок не спростував, будь-яких доказів оплати не подав.

За вказаних обставин є підтвердженою заборгованість за Договором в сумі кредиту 14 739,40 грн, строк повернення якого настав.

Щодо нарахованих позивачем процентів, суд встановив, що таке нарахування здійснено в межах строку кредитування, а саме за період з 17.10.2024 по 06.02.2025, та згідно передбаченого Договором розміру (1%) і погодженого порядку (щоденно на суму не повернутого кредиту).

Згідно розрахунку позивача, за період з 17.10.2024 по 06.02.2025 всього нараховано 17 638,52 грн процентів за користування кредитом, на погашення яких позивач зарахував сплачені відповідачем кошти в розмірі 7 621,22 грн. Залишок несплачених процентів 10 017,30 грн.

Одночасно суд встановив, що згідно розрахунку позивача відповідачем загалом сплачено 14 661,02 грн, які розподілені позивачем таким чином:

2 260,60 грн кредит;

7 621,22 грн відсотки;

3 400,00 грн комісія;

1 379,20 грн штраф.

Нарахування позивачем комісії в сумі 3 400,00 грн відповідає умовам Договору (п. 2.5.), а тому сплачена відповідачем сума в розмірі 3 400,00 грн правомірно зарахована позивачем на погашення комісії.

Поряд з цим, відповідно до розрахунку, позивач нараховує відповідачеві неустойку (штраф) в загальному розмірі 8 158,31 грн, який НЕ заявляє до стягнення, однак щодо якого здійснює зарахування сплаченої відповідачем суми в розмірі 1 379,20 грн.

Суд констатує, що за пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Тобто, за наведеною нормою у період дії в Україні, зокрема, воєнного стану, позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення, які нараховані з 24.02.2022.

У даному випадку, згідно розрахунку позивача останній нараховує, зокрема, станом на 01.12.2024 неустойку в розмірі 1 379,20 грн, що суперечить вищенаведеній нормі.

Оскільки приписи пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України звільняють позичальників від відповідальності у вигляді неустойки за прострочення виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, суд вважає безпідставним зарахування позивачем сплаченої відповідачем суми в розмірі 1 379,20 грн в рахунок сплати неустойки.

Виходячи з передбачених у пункті 5.13. Правил порядку черговості погашення вимог, така сума підлягає зарахуванню в рахунок погашення процентів за користування кредитом.

У відповідності до викладеного, розмір процентів, який підлягає стягненню з відповідача, з урахуванням здійснених ним оплат згідно розрахунку позивача, становить 8 638,10 грн.

Таким чином, позовні вимоги ТОВ "Бізнес Позика" до ФОП Варакута І.В. підлягають частковому задоволенню в сумі 14 739,40 грн суми кредиту та 8 638,10 грн проценти. У задоволенні позову в іншій частині суд відмовляє за наведених вище підстав.

Судові витрати.

Відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України суд покладає на відповідача судовий збір повністю, оскільки спір виник внаслідок неправильних дій останнього.

При цьому, суд враховує, що згідно ухвали Господарського суду Кіровоградської області від 02.04.2025 скасовано судовий наказ від 24.03.2025 у справі №912/686/25 про стягнення з ФОП Варакута Ірини Вікторівни на користь ТОВ "Бізнес Позика" заборгованості за Договором №513093-КС-001 від 17.10.2024 про надання кредиту (Електронна форма) в сумі 31 535,81 грн, яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 14 739,40 грн; суми прострочених платежів по процентах - 10 017,30 грн; суми заборгованості по штрафам - 6 779,11 грн, а також 242,24 грн судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ГПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

При сплаті позивачем судового збору у даній справі було враховано зазначене, а тому судовий збір покладається на відповідача в розмірі, з урахуванням викладеного.

Інших судових витрат сторони не заявляють.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 126, 129, 233, 236-241, 247-252, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Варакути Ірини Вікторівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, м. Київ, 01133, ідентифікаційний код 41084239) заборгованість за тілом кредиту в розмірі 14 739,40 грн та заборгованість за процентами в розмірі 8 638,10 грн, а також 2 422,40 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Належним чином засвідчені копії рішення направити Товариству з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" та Фізичній особі-підприємцю Варакуті Ірині Вікторівні до електронних кабінетів.

Повне рішення складено 17.12.2025.

Суддя В.В.Тимошевська