ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року Справа № 924/506/25

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Павлюк І.Ю., суддя Тимошенко О.М. , суддя Розізнана І.В.

секретар судового засідання Соколовська О.В.

за участю представників - не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Акціонерного товариства "Подільський цемент" та Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області на рішення Господарського суду Хмельницької області від 02.09.2025 у справі №924/506/25

за позовом Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області

до Акціонерного товариства "Подільський цемент"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: 1. Служби безпеки України

2. Кабінету Міністрів України

про стягнення 7 740 102 грн майнової шкоди, 868 275 грн орендної плати, 260 482,5 грн штрафу

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 02.09.2025 у справі №924/506/25 позов Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області до Акціонерного товариства "Подільський цемент" (за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Служби безпеки України, Кабінету Міністрів України) про стягнення 7740102 грн. майнової шкоди, 868275 грн. орендної плати, 260482,5 грн. штрафу задоволено частково.

Стягнуто з акціонерного товариства "Подільський цемент" на користь Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області 868 275 грн. орендної плати, 260 482,5 грн. штрафу, 16931,36 грн. витрат по оплаті судового збору.

У решті позову відмовлено.

Суд першої інстанції повважав, що відсутні правові підстави для затвердження мирової угоди, а тому відмовив у задоволенні заяви представників сторін про затвердження мирової угоди.

Місцевий господарський суд, керуючись ст. ст. 526, ч. 1, 2 ст. 759, ч. 1 ст. 760, 1 ст. 762, ч. 5. ст. 762, ч. 1 ст. 530 ЦК України та ст. 610 ЦК України, а також беручи до уваги пункти 3.1, 3.6, 3.8, 3.10 Договору, з огляду на те, що відповідачем порушено свої договірні зобов`язання, дійшов висновку, що є обґрунтованими позовні вимоги про стягнення заборгованості з орендної плати у розмірі 868 275 грн. та 260 482,5 грн. штрафу.

Суд першої інстанції виснував, що позивач не довів завдання збитків саме йому (тому наявність збитків позивача як кредитора не доведено), а тому відсутній склад цивільного правопорушення, який міг би слугувати підставою для стягнення з АТ "Подільський цемент" 7740102 грн. майнової шкоди саме на користь Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області, яке не є належним позивачем у даній справі щодо вимог про стягнення майнової шкоди.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням, Акціонерне товариство "Подільський цемент" звернулося до суду із апеляційною скаргою через систему Електронний суд, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 02.09.2025 у справі №924/506/25 частково та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з акціонерного товариства "Подільський цемент" орендної плати в сумі 868275 грн. та 260 482,5 грн. штрафу.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, скаржник зазначає наступне:

- висновки суду першої інстанції суперечать ст. 785 Цивільного кодексу України, а тому стягнення з АТ "Подільський цемент" орендної плати в сумі 868 275 грн та 260 482,5 грн штрафу не відповідає вимогам законодавства та правовій позиції Верховного Суду від 19.04.2021 у справі № 910/11131/19.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням, Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області звернулося до суду із апеляційною скаргою через систему Електронний суд, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 02.09.2025 у справі №924/506/25 в частині відмови у стягненні з акціонерного товариства "Подільський цемент" завданої майнової шкоди УСБУ у Хмельницькій області в розмірі 7 740 102 грн. Ухвалити нове рішення, яким стягнути з акціонерного товариства "Подільський цемент" завдану майнову шкоду Управлінню Служби безпеки України у Хмельницькій області внаслідок допущених руйнувань та пошкоджень державного майна в розмірі 7 740 102 грн. За результатами розгляду затвердити укладену між сторонами мирову угоду, провадження у справі закрити.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, скаржник зазначає наступне:

- згідно з п. 15 Положення про Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області, яке затверджене Наказом Центрального управління Служби безпеки України від 05.06.2024 №261, Управління здійснює оперативне управління державним майном, що закріплене за ним СБУ. Таким чином, в Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області наявні всі правові підстави для звернення до суду з позовною заявою до АТ "Подільський цемент" щодо стягнення завданої майнової шкоди УСБУ у Хмельницькій області в розмірі 7 740 102 грн, і воно є належним позивачем у справі;

- УСБУ у Хмельницькій області мало право розпоряджатися майном, укладена між сторонами мирова угода не суперечила вимогам закону, не порушувала прав чи охоронюваних законом інтересів третіх сторін;

- при прийнятті 02.09.2025 рішення у даній справі, вказав лише у його мотивувальній частині про відсутність підстав для затвердження мирової угоди, а не постановив окрему ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди, чим порушив вимоги ч. 5 ст. 192 ГПК України.

02.10.2025 матеріали справи №924/506/25 надійшли до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.10.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою скаргу Акціонерного товариства "Подільський цемент" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 02.09.2025 у справі №924/506/25. Розгляд апеляційної скарги призначено на "28" жовтня 2025 р. об 11:00год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33601, м. Рівне, вул. Яворницького, 59, у залі судових засідань №3. Запропоновано учасникам справи у строк до 23.10.2025 надіслати до Північно-західного апеляційного господарського суду письмові відзиви на апеляційну скаргу, в порядку передбаченому ст. 263 ГПК України, та докази надсилання копії відзивів та доданих до них документів іншим учасникам справи.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.10.2025 апеляційну скаргу Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області на рішення Господарського суду Хмельницької області від 02.09.2025 у справі №924/506/25 залишено без руху. Запропоновано скаржнику усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали та надати Північно-західному апеляційному господарському суду належні докази доплати 23 220,04 грн судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції та докази надіслання копії апеляційної скарги третій особі Службі безпеки України.

13.10.2025 на адресу суду від Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області надійшли заяви на виконання вимог суду, до яких долучено докази сплати судового збору і направлення копії апеляційної скарги третій особі.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.10.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області на рішення Господарського суду Хмельницької області від 02.09.2025 у справі №924/506/25. Об`єднано розгляд апеляційної скарги Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області на рішення Господарського суду Хмельницької області від 02.09.2025 у справі №924/506/25 з раніше поданою апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Подільський цемент" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 02.09.2025 у справі №924/506/25. Розгляд апеляційної скарги призначено на "28" жовтня 2025 р. об 11:00год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33601, м. Рівне, вул. Яворницького, 59, у залі судових засідань №3. Запропоновано учасникам справи у строк до 27.10.2025 надіслати до Північно-західного апеляційного господарського суду письмові відзиви на апеляційну скаргу, в порядку передбаченому ст. 263 ГПК України, та докази надсилання копії відзивів та доданих до них документів іншим учасникам справи.

У зв`язку із відпусткою судді-члена колегії Тимошенка О.М. судове засідання у справі №924/506/25 - 28.10.2025 не відбулося.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.11.2025 розгляд справи призначено на "25" листопада 2025 р. об 12:00 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33601, м. Рівне, вул. Яворницького, 59, у залі судових засідань №3.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.11.2025 розгляд апеляційних скарг відкладено на "09" грудня 2025 р. об 11:30 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33601, м. Рівне, вул. Яворницького, 59, у залі судових засідань №3.

25.11.2025 на адресу суду від Акціонерного товариства "Подільський цемент" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить поновити строк для подання відзиву на апеляційну скаргу. Відмовити в задоволенні вимог апеляційної скарги стосовно скасування рішення Господарського суду Хмельницької області від 02.09.2025 у справі №924/506/25 в частині відмови у стягненні з акціонерного товариства "Подільський цемент" завданої майнової шкоди УСБУ у Хмельницькій області в розмірі 7 740 102 грн та ухвалення нового рішення, яким стягнути з Акціонерного товариства "Подільський цемент" завдану майнову шкоду Управлінню Служби безпеки України у Хмельницькій області внаслідок допущених руйнувань та пошкоджень державного майна, а саме: групи інвентарних об`єктів (виробничий цех, склад готової продукції, лінія по пакуванню цементу у мішки типу „Біг-Бег, 3 мостові електричні крани), розташованих за адресою: вул. Хмельницьке шосе, 1, с. Гуменці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, переданих акціонерному товариству "Подільський цемент" в оренду Управлінням Служби безпеки України у Хмельницькій області згідно з договором оренди від 30.03.2016 №56 та додатковою угодою від 27.02.2019 до договору оренди №56 від 30.03.2016, в розмірі 7 740 102 грн (п. 1, 2 прохальної частини апеляційної скарги).

09.12.2025 на адресу суду від Акціонерного товариства "Подільський цемент" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю представника АТ "Подільський цемент", який здійснює супровід та представництво у справі в суді та не зможе взяти участь у судовому засіданні 09.12.2025. До клопотання додано листок тимчасової непрацездатності.

В судове засідання учасники справи не з`явилися.

Інші учасники справи не повідомили причини неявки в судове засідання.

Щодо вказаного клопотання про відкладення розгляду справи, то суд зазначає, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).

Згідно з ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків, має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Розумність строків розгляду справи повинна визначатися з огляду на конкретні обставини справи з урахуванням критеріїв, сформованих у практиці Суду, зокрема складності справи, поведінки сторін та відповідних державних органів (рішення Європейського суду з прав людини від 29.05.2008 "Якименко проти України"; рішення Європейського суду з прав людини від 21.12.2006 "Мороз та інші проти України" та інші).

Також суд при розгляді клопотання бере до уваги висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 16.07.2020 у справі №924/369/19 та від 01.10.2020 у справі №361/8331/18, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

За викладених обставин, враховуючи, що розгляд справи вже відкладався ухвалою суду від 25.11.2025, оскільки явка учасників у справі обов`язковою не визнавалась, а їх неявка в свою чергу не перешкоджає вирішенню спору, беручи до уваги те, що відкладення є правом суду, а не обов`язком, з метою недопущення безпідставного затягування розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку, що заявлене клопотання про відкладення розгляду справи не підлягає задоволенню та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами за відсутності учасників справи.

Щодо клопотання відповідача про поновлення строку для подання відзиву на апеляційну скаргу колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 4 ст. 262 ГПК України в ухвалі про відкриття апеляційного провадження зазначається, зокрема, строк для подання учасниками справи відзиву на апеляційну скаргу.

Частиною 1 ст. 263 ГПК України унормовано, що учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

Відповідно до ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Наведені норми пов`язують можливість поновлення процесуального строку з обов`язковою наявністю поважної причини (чи причин) пропуску відповідного строку. Якщо поновлення процесуального строку здійснюється за заявою сторони, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

ГПК України не пов`язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на подання відзиву на апеляційну скаргу, відповідач зазначає, що відзив не був поданий вчасно у зв`язку з організаційно - технічними причинами та збоями в роботі системи електронний суд.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду апеляційної інстанції від 15.10.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області та запропоновано учасникам справи у строк до 27.10.2025 надіслати до Північно-західного апеляційного господарського суду письмові відзиви на апеляційну скаргу, в порядку передбаченому ст. 263 ГПК України, та докази надсилання копії відзивів та доданих до них документів іншим учасникам справи.

Копію ухвали від 15.10.2025 про відкриття апеляційного провадження було отримано відповідачем 15.10.2025 об 18:34 год.

Тобто відповідач, отримавши ухвалу суду в межах зазначеного строку, не був позбавлений можливості надати відзив на апеляційну скаргу до 27.10.2025.

Натомість, відповідач подав до суду відзив на апеляційну скаргу лише 25.11.2025, тобто майже через місяць після спливу встановленого строку на подання відзиву.

Посилання відповідача на те, що неподання відзиву у встановлені строки зумовлено організаційно - технічними причинами та збоями в роботі системи електронний суд, на думку колегії суддів не є переконливими аргументами, оскільки таке твердження не підтверджене жодними доказами.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, оскільки в даному випадку відповідачем не доведено об`єктивної неможливості вчинення такої процесуальної дії як подання відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк, колегія суддів зазначає про відсутність підстав для поновлення цього строку в порядку ст.119 ГПК України, у зв`язку з чим, в силу вищенаведених приписів ст.118 ГПК України, вказаний відзив не приймається судом до розгляду.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийняття оскаржуваного рішення суду, зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, що у свідоцтві від 16.12.2007 про право власності на нерухоме майно, витязі від 16.12.2007 про реєстрацію право власності на нерухоме майно, інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (станом на 19.03.2025), за державою в особі Служби безпеки України зареєстровано право власності на нежитлову будівлю, склад готової продукції (загальною площею 1870,6 кв.м) за адресою: вул. Хмельницьке шосе, 1, с. Гуменці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області.

30.03.2016 між УСБУ у Хмельницькій області та Акціонерним товариством Подільський цемент (АТ Подільський цемент) укладено договір оренди № 56, згідно з яким орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування групу інвентарних об`єктів, а саме: виробничий цех та склад готової продукції загальною площею 1870,6 кв.м, лінію по пакуванню цементу у мішки типу „Біг-Бег та три мостові електричні крани загального призначення (майно), що знаходяться на балансі УСБУ у Хмельницькій області, розташовано за адресою: вул. Хмельницьке шосе, 1, с. Гуменці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, вартість якого визначена на 31.08.2015р. за незалежною оцінкою та становить згідно з актом оцінки 1361127 гривень.

Пунктом 1.4. договору передбачено, що стан майна на момент укладення договору визначається в акті приймання-передачі.

Відповідно до пункту 2.2. договору передача майна в оренду не тягне за собою виникнення в орендаря права власності на це майно, власником майна залишається держава.

Згідно з п. 3.1. договору орендна плата передбачена не нижче орендної плати, визначеної на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786, і становить за базовий місяць без ПДВ 15699,19 грн. Орендна плата за перший місяць оренди визначається шляхом коригування базової орендної плати на індекси інфляції за період з базового до першого місяця оренди.

Відповідно до п. 3.3. договору орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції, розраховані Державною службою статистики України, розміщується на веб-сайті Фонду державного майна України.

Згідно з п. 3.6. договору орендна плата у розмірі 100% перераховується Орендарем до спеціального фонду державного бюджету на спеціальний рахунок Орендодавця в територіальному органі державного казначейства не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним.

Орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету у визначеному пунктом 3.6. співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати (п. 3.7. договору).

Як передбачено п. 3.8. договору, у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 30 % від заборгованості.

Відповідно до п. 3.10. договору у разі припинення (розірвання) договору оренди орендар сплачує оренду плату до дня повернення майна за актом приймання-передавання включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи санкції, до державного бюджету.

Для отримання згоди орендодавця на здійснення поліпшень орендар подає заяву і матеріали згідно з Порядком надання орендарю згоди орендодавця державного майна на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого державного майна, затвердженим наказом ФДМУ від 03.10.2006 (п. 4.4 договору).

Згідно з п. 5.1 договору орендар зобов`язаний використовувати орендоване майно відповідно до його призначення та умов договору.

У п. 5.3. договору вказано, що орендар зобов`язується, зокрема, своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату.

Відповідно до пункту 5.4 договору орендар зобов`язаний забезпечувати збереження орендованого майна, запобігати його пошкодженню і псуванню, тримати майно в порядку, передбаченому санітарними та екологічними нормами та правилами пожежної безпеки, підтримувати орендоване майно в належному стані, не гіршому, ніж в момент передачі в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, здійснювати заходи протипожежної безпеки.

Згідно з п. 5.7 договору орендар зобов`язаний своєчасно здійснювати за власний рахунок поточний ремонт орендованого майна. Ця умова договору не розглядається як дозвіл на здійснення поліпшень орендованого майна і не тягне за собою зобов`язання орендодавця щодо компенсації вартості поліпшень. У разі, якщо Орендар подає заяву на погодження Орендодавцем поліпшень орендованого Майна, він зобов`язаний надати документи, передбачені п. 4.4 Договору.

Відповідно до п. 5.10 договору орендар зобов`язується у разі припинення або розірвання договору повернути орендодавцеві майно в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати орендодавцеві збитки в разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини орендаря.

За письмовою згодою орендодавця, погодженою у встановленому законодавством порядку, орендар має право за рахунок власних коштів здійснювати реконструкцію, технічне переоснащення, поліпшення орендованого майна (п.6.3 договору).

Договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 30.03.2016р. до 28.02.2019р. включно (п. 10.1).

Відповідно до п. 10.10 договору оренди майно вважається поверненим Орендодавцю з моменту підписання Сторонами акта приймання-передачі. Обов`язок щодо складання акта приймання-передачі повернення майна покладається на Орендаря.

30.03.2016 представниками УСБУ у Хмельницькій області та АТ Подільський цемент підписано акт прийому-передачі, за яким позивач передав, а відповідач прийняв групу інвентарних об`єктів, а саме: виробничий цех та склад готової продукції загальною площею 1870,6 кв.м, лінію по пакуванню цементу у мішки типу „Біг-Бег та три мостові електричні крани.

Згідно з вказаним актом прийому-передачі, стан майна задовільний. Потребує поточного та капітального ремонту склад готової продукції, зокрема: покрівля (окремі ділянки протікають), ворота (зміщення рами у зв`язку з просіданням ґрунту), підлога (вздуття ґрунту в районі залізничних колій), вимощення (часткове просідання та тріщини), стінові панелі (окремі панелі зміщені). Відсутні окремі шиби в віконних рамах. На окремих ділянках стін відбулося відшарування штукатурки. Приміщення виробничого цеху знаходиться в задовільному стані. Лінія по пакуванню цементу в мішки типу „Біг-Бен передається в задовільному стані без проведення запуску обладнання. Три мостові електричні крани передаються в задовільному стані без проведення запуску. Наявне часткове відшарування фарбувального покриття.

27.02.2019 представниками УСБУ у Хмельницькій області та АТ Подільський цемент підписано додаткову угоду до договору оренди від 30.03.2016р. № 56, за якою п. 1.1 договору викладено в такій редакції: „Орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування групу інвентарних об`єктів, а саме: виробничий цех та склад готової продукції загальною площею 1870,6 кв.м, лінію по пакуванню цементу у мішки типу „Біг-Бег та три мостові електричні крани загального призначення (майно), що знаходяться на балансі в УСБУ у Хмельницькій області, розташованих за адресою: вул. Хмельницьке шосе, 1, с. Гуменці, Кам`янець-Подільський район, Хмельницька обл., вартість якого визначена станом на 31.01.2019 за незалежною оцінкою та становить згідно з актом оцінки 1155371 гривень. Строк договору встановлено до 31.01.2021, тобто продовжено строк дії оренди до 31.01.2021р. Згідно з п.3.1. договору орендна плата вищевказаного майна з 01.03.2019 за місяць становить без ПДВ 17025 гривень.

Між АТ Подільський цемент, УСБУ у Хмельницькій області та Службою безпеки України здійснювалось листування щодо здійснення поліпшень виробничого цеху та складу готової продукції (про що свідчать, зокрема, копії листа СБУ від 02.05.2019р., заяви АТ Подільський цемент від 13.12.2019, листа УСБУ у Хмельницькій області від 21.12.2019р. тощо).

Робочим проектом капітального ремонту виробничого цеху та складу готової продукції по вул. Хмельницьке шосе, 1, в с. Гуменці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області передбачено: часткову заміну існуючих керамзитобетонних панелей по осі А; влаштування нових підлог вздовж осі А шириною 6 метрів; влаштування мощення вздовж осі А; влаштування рулонного покриття із 1-го шару Бікроеласту; тривалість будівництва 2 місяці.

20.11.2020 під час комісійного обстеження представниками УСБУ у Хмельницькій області (а також, як вказано в акті обстеження від 20.11.2020, за участі службових осіб АТ Подільський цемент) переданої в оренду вищевказаної групи інвентарних об`єктів, а саме: виробничого цеху та складу готової продукції загальною площею 1870,6 кв.м; лінії по пакуванню цементу в мішки типу „Біг-Бег; кранів мостових електричних загального призначення в кількості 3-х штук, з-поміж іншого, встановлено: в складі готової продукції відсутні cтінові панелі східної стіни; відсутній на місцевості виробничий цех; лінія по пакуванню цементу в мішки типу „Біг-Бег знаходиться в розібраному та демонтованому стані на підлозі складу готової продукції. Також вказано, що неможливо встановити комплектність та технічний стан 3-х мостових електричних кранів.

Як вбачається зі змісту листа Департаменту господарського забезпечення Служби безпеки України від 05.02.2019, орендований об`єкт за адресою: вул. Хмельницьке шосе, 1, с. Гуменці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області відповідно до Закону України Про правовий режим майна у Збройних Силах України кваліфіковано як військове майно, відчуження якого відповідно до постанови КМУ від 28.12.2000 № 1919 може бути здійснено лише за рішенням Кабінету Міністрів України.

Як зазначено у звіті за результатами проведення експертної грошової оцінки групи інвентарних об`єктів (станом на 30.04.2023), загальна ринкова вартість виробничого цеху, складу готової продукції, лінії по пакуванню цементу у мішки типу "Біг-Бег", 3-х мостових електричних кранів складає 7 740 102 грн.

На адресу АТ Подільський цемент від УСБУ у Хмельницькій області надіслано претензію 27.11.2020 з вимогою усунути допущені погіршення переданого в оренду державного майна шляхом відновлення його попереднього стану.

Розпорядженням Служби безпеки України № 163 від 05.05.2007 виробниче приміщення, склад готової продукції, лінія по пакуванню цементу у мішки, 3 мостові електричні крани, які розташовані за адресою: вул. Хмельницьке шосе, 1, с. Гуменці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, закріплені за УСБУ у Хмельницькій області.

Розпорядженням Служби безпеки України № 309 від 06.07.2009 внесено зміни до Переліку рухомого та нерухомого військового майна Служби безпеки України, яке без шкоди бойовій та мобілізаційній готовності може бути передано в оренду.

Крім того, в матеріалах справи наявні копії: технічного паспорту на приміщення за адресою: вул. Хмельницьке шосе, 1, с. Гуменці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області; довідки УСБУ у Хмельницькій області від 01.04.2019, рапорта від 23.11.2020, листів АТ Подільський цемент від 01.04.2019, 10.01.2019, 23.12.2020, рецензії на звіт Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях від 08.06.2023, довідки-характеристики від 05.07.2019 щодо стану майна, інформації щодо індексів вартості будівельно-монтажних робіт та індексів цін на промислову продукцію за 2008-2025 рр. тощо.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Щодо мирової угоди колегія суддів зазначає наступне.

До суду першої інстанції надійшла спільна заява представників сторін у даній справі від 04.08.2025 про затвердження мирової угоди. До зазначеної спільної заяви також додано мирову угоду від 14.07.2025 між Управлінням Служби безпеки України у Хмельницькій області та Акціонерним товариством "Подільський цемент", підписану представниками сторін та погоджену Головою Служби Безпеки України.

Як вказано у мировій угоді, зокрема, Сторони підтверджують, що ними досягнуто згоди з остаточного врегулювання спору на таких умовах:

1) АТ "Подільський цемент" підтверджує, що є боржником перед УСБУ в частині відшкодування завданої майнової шкоди УСБУ внаслідок допущених руйнувань пошкодженого нерухомого майна та обладнання на загальну вартість 7740102,00 грн та орендної плати з урахуванням штрафу у розмірі 1128757,5 грн. Загальний розмір заборгованості АТ "Подільський цемент" перед УСБУ складає 8868859,50 грн;

2) АТ "Подільський цемент" погоджується передати УСБУ квартири після введення їх в експлуатацію;

3) Сторони з метою мирного врегулювання спору по цій справі:

дійшли згоди про передачу від АТ "Подільський цемент" до УСБУ протягом 2 (двох) місяців з дня введення будинку в експлуатацію та реєстрації за АТ "Подільський цемент" права власності 5-ти квартир на загальну вартість 8961473,00 грн;

АТ "Подільський цемент" надає УСБУ до затвердження судом Мирової угоди засвідчені копії договорів;

УСБУ не сплачує АТ "Подільський цемент" різницю між розміром заборгованості АТ "Подільський цемент" перед УСБУ та вартістю квартир, що передаються за цією Мировою угодою;

після затвердження судом цієї Мирової угоди та набуття УСБУ у власність квартир та здійснення реєстрації відповідних майнових прав на квартири за УСБУ заборгованість АТ "Подільський цемент" перед УСБУ у розмірі 8868859,5 грн вважається погашеною, при цьому зобов`язання АТ "Подільський цемент" по цій Мировий угоді в частині погашення заборгованості у розмірі 8868859,5 грн вважаються виконаними після передачі УСБУ квартир (правовстановлюючих документів, договорів) та здійснення усіх дій, які залежать від АТ "Подільський цемент", з метою реєстрації відповідних прав на квартири за УСБУ;

одночасно з виконанням АТ "Подільський цемент" обов`язку з передачі квартир УСБУ передає АТ "Подільський цемент", а АТ "Подільський цемент" приймає від УСБУ у власність пошкоджене нерухоме майно та обладнання, а також усі правовстановлюючі документи на це майно та обладнання, про що сторони підписують акт приймання-передачі пошкодженого нерухомого майна та обладнання і документів та здійснюють необхідні реєстраційні дії щодо реєстрації прав власності за АТ "Подільський цемент".

Сторони погодили, що обов`язки щодо передачі квартир АТ "Подільський цемент" до УСБУ та щодо передачі пошкодженого нерухомого майна та обладнання від УСБУ до АТ "Подільський цемент" відповідно до цього підпункту є зустрічними, підлягають виконанню одночасно та до них застосовуються положення ст. 538 Цивільного кодексу України.

4) на виконання умов цієї Мирової угоди Сторони зобов`язуються:

АТ "Подільський цемент" до затвердження судом Мирової угоди надає УСБУ копії договорів та не пізніше 2 (двох) місяців з дня введення будинку в експлуатацію та реєстрації за АТ "Подільський цемент" права власності передає УСБУ квартири, оригінали правовстановлюючих документів на квартири, які передаються за цією Мировою угодою, про що Сторони підписують акт приймання - передачі;

УСБУ одночасно з виконанням АТ "Подільський цемент" свого зобов`язання з передачі квартир передає АТ "Подільський цемент", а АТ "Подільський цемент" приймає від УСБУ у власність пошкоджене нерухоме майно та обладнання, а також оригінали правовстановлюючих документів, про Сторони підписують акт приймання - передачі.

Також сторони домовились, що у разі, якщо АТ "Подільський цемент" порушує умови підпункту 3 пункту 1 цієї Мирової угоди (не передає УСБУ квартири протягом 2 (двох) місяців з дня введення будинку в експлуатацію та реєстрації за АТ "Подільський цемент" права власності), АТ "Подільський цемент" зобов`язане протягом 7 (семи) робочих днів сплатити на користь УСБУ заборгованість у розмірі 8 868 859,50 грн. Цей пункт не підлягає застосуванню в разі, якщо невиконання АТ "Подільський цемент" зобов`язання з передачі квартир передбаченого підпунктом 3 пункту 1 цієї Мирової угоди є наслідком невиконання зустрічного зобов`язання УСБУ з передачі АТ "Подільський цемент" у власність пошкодженого нерухомого майна та обладнання, або за наявності очевидних підстав вважати, що УСБУ не виконає свого зустрічного зобов`язання з передачі у власність пошкодженого нерухомого майна та обладнання, вказано у мирові угоді.

Крім того, у мировій угоді визначено, що пошкоджене нерухоме майно та обладнання це група інвентарних об`єктів, які передані в оренду АТ "Подільський цемент" згідно з договором оренди від 30.03.2016 № 56 та додатковою угодою від 27.02.2019 до нього на загальну вартість 7740102 грн.

Зі змісту наведених вище положень мирової угоди від 14.07.2025, однією з істотних умов цієї мирової угоди між Управлінням Служби безпеки України у Хмельницькій області та Акціонерним товариством "Подільський цемент" є обов`язок УСБУ у Хмельницькій області передати АТ "Подільський цемент" у приватну власність останнього пошкоджене нерухоме майно та обладнання, яке передано в оренду АТ "Подільський цемент" згідно з договором оренди від 30.03.2016р. № 56.

Однак, як встановлено судом та підтверджується позивачем, саме за державою в особі Служби безпеки України (а не за Управлінням Служби безпеки України у Хмельницькій області, позивачем у даній справі) зареєстровано право власності на нежитлову будівлю, склад готової продукції (загальною площею 1870,6 кв.м) за адресою: вул. Хмельницьке шосе, 1, с. Гуменці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, про що зазначено у свідоцтві від 16.12.2007 про право власності на нерухоме майно, витязі від 16.12.2007 про реєстрацію право власності на нерухоме майно, інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (станом на 19.03.2025).

Водночас, відповідно до ст. 317 ЦК України саме власникові належить право розпоряджання своїм майном. Відтак, Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області, яке не є власником вищезазначеного нерухомого майна, за будь-яких обставин не може від свого імені передати у власність іншій особі вказане майно, яке йому не належить (незалежно від наявності чи відсутності згоди власника майна на таку передачу).

Відповідно до ч. 7 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України сторони можуть примиритися, у тому числі шляхом медіації, на будь-якій стадії судового процесу. Результат домовленості сторін може бути оформлений мировою угодою.

Частиною 1 статті 192 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу (частина 2 ст. 192 ГПК України).

Отже, частиною 1 статті 192 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що мирова угода має стосуватися лише прав та обов`язків сторін, якою не є у даній справі власник відповідного майна держава в особі Служби безпеки України.

Враховуючи наведе, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що встановлені обставини унеможливлюють затвердження судом мирової угоди від 14.07.2025, однією з істотних умов якої є обов`язок УСБУ у Хмельницькій області передати АТ "Подільський цемент" у власність пошкоджене нерухоме майно та обладнання, яке передано в оренду АТ "Подільський цемент" згідно з договором оренди від 30.03.2016 № 56.

Також судом доцільно зауважено, що, як вбачається зі змісту листа Департаменту господарського забезпечення Служби безпеки України від 05.02.2019, орендований об`єкт за адресою: вул. Хмельницьке шосе, 1, с. Гуменці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області відповідно до Закону України Про правовий режим майна у Збройних Силах України кваліфіковано як військове майно, відчуження якого відповідно до постанови КМУ від 28.12.2000 № 1919 може бути здійснено лише за рішенням Кабінету Міністрів України.

З цього приводу судом відзначається, що згідно з п. 5 ст. 116 Конституції України Кабінет Міністрів України здійснює управління об`єктами державної власності відповідно до закону.

Правовий режим військового майна і повноваження компетентних органів та посадових осіб щодо управління цим майном унормовано законодавчо, зокрема, Законом України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України", Положенням про порядок відчуження та реалізації військового майна Збройних Сил, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2000 № 1919.

Згідно зі ст. 6 Закону України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України" відчуження військового майна на внутрішньому ринку здійснюється на конкурентних засадах шляхом проведення електронних аукціонів в електронній торговій системі за рішенням Міністерства оборони України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, крім майна, визначеного частиною другою цієї статті. Відчуження військового майна, що є придатним для подальшого використання, але не використовується у повсякденній діяльності військ, надлишкового майна, а також єдиних майнових комплексів та іншого нерухомого майна здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України згідно з частиною першою цієї статті.

Крім того, пунктом 6 Положення про порядок відчуження та реалізації військового майна Збройних Сил, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2000р. № 1919, встановлено, що рішення про відчуження військового майна, зазначеного у пунктах 3 і 4 цього Положення, приймає Кабінет Міністрів України із затвердженням за пропозицією Міноборони переліку рухомого військового майна за формою згідно з додатком 1 та переліку нерухомого військового майна Збройних Сил, яке може бути відчужено окремо від земельних ділянок за формою згідно з додатком 2, а у разі відчуження земельних ділянок разом із розташованими на них об`єктами нерухомого військового майна - за формою згідно з додатком 3.

Однак, сторонами у справі не доведено дотримання встановленого законодавством порядку, що би міг передувати передачі у приватну власність майна, яке, як вбачається зі змісту листа Департаменту господарського забезпечення Служби безпеки України від 05.02.2019, кваліфіковано як військове майно.

Зважаючи на зміст мирової угоди від 14.07.2025 та наявних матеріалів справи, оскільки однією з істотних умов цієї мирової угоди між Управлінням Служби безпеки України у Хмельницькій області та Акціонерним товариством "Подільський цемент" є обов`язок УСБУ у Хмельницькій області передати АТ "Подільський цемент" у власність пошкоджене нерухоме майно та обладнання, яке передано в оренду АТ "Подільський цемент" згідно з договором оренди від 30.03.2016 № 56, з огляду на невідповідність змісту такої умови мирової угоди вимогам законодавства з вищенаведених мотивів, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність у суду процесуальної можливості затвердити таку мирову угоду.

Суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи скаржника (позивача) про те, що судом першої інстанції не постановлено окремої ухвали про відмову у затвердженні мирової угоди, чим порушено вимоги ч. 5 ст. 192 ГПК України, оскільки нормами ГПК України не заборонено вирішення процесуальних питань під час ухвалення судом рішення. Крім того, визначальним суд вважає вирішення питання щодо суті клопотання затвердження/незатвердження мирової угоди.

На підставі вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви представників сторін у даній справі від 04.08.2025 про затвердження мирової угоди в даній справі від 14.07.2025.

Щодо позовних вимог про стягнення 7 740 102 грн майнової шкоди колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 773 ЦК України наймач зобов`язаний користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору. Відповідно до ч. 2 ст. 773 ЦК України якщо наймач користується річчю, переданою йому у найм, не за її призначенням або з порушенням умов договору найму, наймодавець має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Статтями 776, 779 ЦК України визначено, що поточний ремонт речі, переданої у найм, провадиться наймачем за його рахунок, якщо інше не встановлено договором або законом. Наймач зобов`язаний усунути погіршення речі, які сталися з його вини. У разі неможливості відновлення речі наймодавець має право вимагати відшкодування завданих йому збитків.

Відповідно до ч. 7 ст. 20 Закону України Про оренду державного та комунального майна у разі погіршення стану орендованого майна, його знищення або втрати орендар відшкодовує збитки, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

За загальним правилом особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (частина перша статті 22, стаття 611 ЦК України).

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Протиправною вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи (така поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці - діях або бездіяльності). Під збитками розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага тощо. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяними збитками виражається в тому, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки. Вина заподіювача збитків є суб`єктивним елементом відповідальності і полягає в психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.

Відшкодуванню підлягають тільки збитки, які є об`єктивним наслідком протиправної поведінки, тобто між протиправною поведінкою і шкодою повинен бути причинний зв`язок, який полягає в тому, що протиправна поведінка за часом передує шкоді і породжує шкоду.

Обов`язковою умовою відповідальності є також вина, яка полягає у суб`єктивному ставленні особи до наслідків своїх неправомірних дій. Вина може бути у формі умислу (прямий, похідний) або необережності (грубої або простої).

Правові висновки щодо елементів складу цивільного правопорушення; їх визначення: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; наявність збитків; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника; а також підстав та умов цивільної відповідальності містяться у низці постанов Верховного Суду, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.01.2022 у справі № 904/1448/20.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає (постанова Великої Палати Верховного Суду у справі №910/20261/16 від 26.11.2019, постанови Верховного Суду у справах №923/1315/16 від 04.09.2018, №910/2018/17 від 04.04.2018, №910/5100/19 від 07.05.2020, №910/21493/17 від 04.12.2018, №914/1619/18 від 27.08.2019, №904/982/19 від 24.02.2021).

Отже, вирішуючи спір про відшкодування шкоди, суд повинен встановити наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення, яке має містити такі складові, як:

(1) неправомірність поведінки особи, тобто її невідповідність вимогам, наведеним в актах цивільного законодавства;

(2) наявність шкоди, під якою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права, взагалі будь-яке знецінення блага, що охороняється законом, та її розмір;

(3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, який виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди, тобто протиправна поведінка конкретної особи (осіб), на яку покладається відповідальність, є тією безпосередньою причиною, що необхідно та невідворотно спричинила шкоду;

(4) вина заподіювача шкоди, як суб`єктивного елемента відповідальності, що полягає в психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності, за винятком випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

Таким чином, розглядаючи спори про стягнення збитків (шкоди), суд має встановити наявність усіх вказаних елементів складу правопорушення у їх сукупності. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільна відповідальність у вигляді відшкодування шкоди не настає.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до пункту 5.4 договору оренди № 56 від 30.03.2016 між УСБУ у Хмельницькій області та Акціонерним товариством Подільський цемент, орендар зобов`язаний забезпечувати збереження орендованого майна, запобігати його пошкодженню і псуванню, тримати майно в порядку, передбаченому санітарними та екологічними нормами та правилами пожежної безпеки, підтримувати орендоване майно в належному стані, не гіршому, ніж в момент передачі в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, здійснювати заходи протипожежної безпеки.

Згідно з п. 5.7 договору орендар зобов`язаний своєчасно здійснювати за власний рахунок поточний ремонт орендованого майна. Ця умова договору не розглядається як дозвіл на здійснення поліпшень орендованого майна і не тягне за собою зобов`язання орендодавця щодо компенсації вартості поліпшень. У разі, якщо Орендар подає заяву на погодження Орендодавцем поліпшень орендованого Майна, він зобов`язаний надати документи, передбачені п. 4.4 Договору.

Пунктом 5.10 договору передбачено, що орендар зобов`язується у разі припинення або розірвання договору повернути орендодавцеві майно в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати орендодавцеві збитки в разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини орендаря.

Зі змісту позовних вимог убачається, що позивач просить суд задовольнити позовні вимоги до Акціонерного товариства "Подільський цемент" про стягнення з АТ "Подільський цемент" завданої майнової шкоди Управлінню Служби безпеки України у Хмельницькій області внаслідок допущених руйнувань та пошкоджень державного майна в розмірі 7 740 102 грн.

Разом з тим, частиною третьої статті 386 ЦК України визначено, що саме власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Судом встановлено, що саме за державою в особі Служби безпеки України (а не за Управлінням Служби безпеки України у Хмельницькій області, позивачем у даній справі) зареєстровано право власності на нежитлову будівлю, склад готової продукції (загальною площею 1870,6 кв.м) за адресою: вул. Хмельницьке шосе, 1, с. Гуменці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, про що зазначено у свідоцтві від 16.12.2007р. про право власності на нерухоме майно, витязі від 16.12.2007р. про реєстрацію право власності на нерухоме майно, інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (станом на 19.03.2025р.).

Суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що вимога про стягнення з АТ "Подільський цемент" майнової шкоди, завданої Управлінню Служби безпеки України у Хмельницькій області, є безпідставною, адже лише власник майна (у даних правовідносинах - держава в особі Служби безпеки України) може вимагати відшкодування на свою користь шкоди, завданої пошкодженням чи знищенням майна, переданого АТ "Подільський цемент" в оренду Управлінням Служби безпеки України у Хмельницькій області згідно з договором оренди від 30.03.2016 № 56 (за умови дотримання власником майна встановленого законодавством порядку, що би міг передувати передачі у приватну власність майна, яке, як вбачається зі змісту листа Департаменту господарського забезпечення Служби безпеки України від 05.02.2019, кваліфіковано як військове майно).

Враховуючи, що позивачем не доведено завдання збитків саме позивачу (наявність збитків позивача як кредитора не доведено), відсутній склад цивільного правопорушення як підстава для стягнення з АТ "Подільський цемент" 7740102 грн. майнової шкоди саме на користь Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області, яке не є належним позивачем у даній справі щодо вимог про стягнення майнової шкоди.

На підставі викладеного, місцевий господарський суд обгрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 7 740 102 грн майнової шкоди.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.

В силу приписів ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За наведених обставин, рішення Господарського суду Хмельницької області від 02.09.2025 у справі №924/506/25 в частині відмови у стягненні 7 740 102 грн необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області - без задоволення.

Судові витрати в цій частині апеляційний суд розподіляє з урахуванням положень ст.ст. 123, 129 ГПК України та покладає на скаржника Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області.

Щодо позовних вимог про стягнення 868 275 грн орендної плати та 260 482,5 грн штрафу колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено судом, 30.03.2016 між УСБУ у Хмельницькій області та Акціонерним товариством Подільський цемент (АТ Подільський цемент) укладено договір оренди № 56, згідно з яким орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування групу інвентарних об`єктів, а саме: виробничий цех та склад готової продукції загальною площею 1870,6 кв.м, лінію по пакуванню цементу у мішки типу „Біг-Бег та три мостові електричні крани загального призначення (майно), що знаходяться на балансі УСБУ у Хмельницькій області, розташовано за адресою: вул. Хмельницьке шосе, 1, с. Гуменці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області.

Відповідно до п. 3.10. договору у разі припинення (розірвання) договору оренди орендар сплачує оренду плату до дня повернення майна за актом приймання-передавання включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи санкції, до державного бюджету.

Суд першої інстанції, зважаючи на вказані умови договору оренди № 56 від 30.03.2016, виснував, що у відповідача станом на 15.05.2025 утворилась заборгованість з орендної плати у розмірі 868 275 грн.

Однак, колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції передчасними.

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Частинами 1, 6 статті 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до частини 4 статті 284 Господарського кодексу України строк договору оренди визначається за погодженням сторін.

Закінчення строку, на який було укладено договір оренди, є однією з підстав його припинення (частина четверта статті 291 Господарського кодексу України).

За змістом частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У пункті 9.10 постанови від 19.04.2021 у справі № 910/11131/19 Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду вказав на те, що після спливу строку дії договору невиконання чи неналежне виконання обов`язку з негайного повернення речі свідчить про неправомірне користування майном, яке було передане в найм (оренду). Тому права та обов`язки наймодавця і наймача, що перебували у сфері регулятивних правовідносин, переходять у сферу охоронних правовідносин та охоплюються правовим регулюванням за частиною 2 статті 785 Цивільного кодексу України, яка регламентує наслідки невиконання майнового обов`язку щодо негайного повернення речі наймодавцеві.

Відповідного до статті 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Частиною 1 статті 614 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Верховний Суд, зокрема, у постановах від 13.02.2018 у справі № 910/12949/16 та від 17.12.2018 у справі № 906/1037/16, вказав на те, що неустойка, стягнення якої передбачено частиною 2 статті 785 Цивільного кодексу України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і для притягнення наймача, який порушив зобов`язання, до такої відповідальності необхідна наявність його вини (умислу або необережності) відповідно до вимог статті 614 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 230 Господарського кодексу України учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня).

Згідно із частиною 4 статті 231 вказаного Кодексу розмір штрафних санкцій встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі статтею 551 вказаного Кодексу предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зі змісту вказаних норм вбачається, що неустойка характеризується такими істотними ознаками: 1) неустойка є грошовою сумою (або іншим майном); 2) її розмір визначається законом або договором; 3) неустойка сплачується кредиторові боржником у разі порушення ним зобов`язання.

Як вже зазначалося, частиною 2 статті 785 Цивільного кодексу України передбачено право наймодавця вимагати від наймача, у разі невиконання ним обов`язку щодо повернення речі, сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі.

За умовами пункту 3.1 договору оренди, укладеного між сторонами, орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.95 № 786 (зі змінами), або за результатами конкурсу на право оренди державного майна і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (останній місяць, за який є інформація про індекс інфляції) - серпень 2011 року - 4 437,63 грн. Орендна плата за перший місяць оренди - вересень 2011 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індексації за вересень.

Згідно з частиною першою статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Правова природа плати за користування річчю (орендної плати) безпосередньо пов`язана із правомірним користуванням річчю протягом певного строку і обов`язок здійснення такого платежу є істотною ознакою орендних правовідносин, що випливає зі змісту регулятивних норм статей 759, 762, 763 Цивільного кодексу України, статей 283, 284, 286 Господарського кодексу України. Із припиненням договірних (зобов`язальних) відносин за договором оренди у наймача (орендаря) виникає новий обов`язок - негайно повернути наймодавцеві річ.

Після спливу строку дії договору оренди невиконання чи неналежне виконання обов`язку з негайного повернення речі свідчить про неправомірне користування майном, яке було передане в найм (оренду). Тому права та обов`язки наймодавця і наймача, що перебували у сфері регулятивних правовідносин, переходять у сферу охоронних правовідносин та охоплюються правовим регулюванням за частиною 2 статті 785 Цивільного кодексу України, яка регламентує наслідки невиконання майнового обов`язку щодо негайного повернення речі наймодавцеві.

Такий правовий висновок викладено в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.04.2021 у справі № 910/11131/19.

Ураховуючи наведені положення законодавства можна дійти висновку про те, що з моменту припинення договору оренди та до часу повернення орендарем майна, орендодавець має право здійснити нарахування неустойки відповідно до положень частини 2 статті 785 Цивільного кодексу України у розмірі подвійної плати за найм речі, тобто орендної плати.

При цьому розмір такої неустойки має розраховуватися виходячи із розміру орендної плати станом на день припинення договору оренди майна.

Згідно з п. 3.1. договору орендна плата передбачена не нижче орендної плати, визначеної на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786, і становить за базовий місяць без ПДВ 15699,19 грн (з 01.03.2019 - 17025 грн). Орендна плата за перший місяць оренди визначається шляхом коригування базової орендної плати на індекси інфляції за період з базового до першого місяця оренди.

Відповідно до п. 3.3. договору орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції, розраховані Державною службою статистики України, розміщується на веб-сайті Фонду державного майна України.

Як зазначалося вище, позивач просить стягнути з відповідача орендну плату у розмірі 868 275 грн за період з лютого 2021 року до 15.05.2025.

Поряд з цим, договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 30.03.2016 до 28.02.2019 включно (п. 10.1 Договору).

В подальшому, Додатковою угодою від 27.02.2019 до Договору оренди від 30.03.2016 № 56 строк договору встановлено до 31.01.2021, тобто продовжено строк дії оренди до 31.01.2021.

Матеріали справи не містять доказів продовження строку дії Договору оренди,

Судом встановлено, що після закінчення строку договору у даному випадку орендар не виконав обов`язку з негайного повернення орендованого майна, тому така поведінка боржника є неправомірною, тобто до відносин сторін має застосовуватися охоронна норма частини 2 статті 785 Цивільного кодексу України.

Враховуючи вищевикладені приписи законодавства та встановлені обставини у даній справі, а саме відсутність пролонгації договору після 31.01.2021 та необхідність застосування охоронної норми частини 2 статті 785 Цивільного кодексу України, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення позову в частині стягнення заборгованості з орендної плати та штрафу.

Отже, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність підстав для стягнення орендної плати та штрафу.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції виснує, що у задоволенні позовних вимог про стягнення з Акціонерного товариства "Подільський цемент" на користь Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області 868 275 грн орендної плати та 260 482,5 грн штрафу необхідно відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) не з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене вище, судом першої інстанції не було з`ясовано обставини, що мають значення для справи, у зв`язку з чим, апеляційна скарга Акціонерного товариства "Подільський цемент" підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню в частині стягнення з відповідача на користь позивача 868 275 грн орендної плати та 260 482,5 грн штрафу з ухваленням нового рішення про відмову у позові в цій частині.

Судові витрати в цій частині апеляційний суд розподіляє з урахуванням положень ст.ст. 123, 129 ГПК України, а також з врахуванням коефіцієнту 0,8 згідно із приписами Закону України "Про судовий збір", та покладає на позивача.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області на рішення Господарського суду Хмельницької області від 02.09.2025 у справі №924/506/25 залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Подільський цемент" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 02.09.2025 у справі №924/506/25 задоволити.

3. Скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 02.09.2025 у справі №924/506/25 в частині стягнення з Акціонерного товариства Подільський цемент на користь Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області 868 275 грн орендної плати та 260 482,5 грн штрафу.

Прийняти в цій частині нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В решті рішенні залишити без змін.

4. Стягнути з Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області (м. Хмельницький, вул. Героїв Майдану, 19, ідентифікаційний код 20001734) на користь Акціонерного товариства Подільський цемент (с. Гуменці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, вул. Хмельницьке шосе, 1а, ідентифікаційний код 00293091) судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 20 317, 63 грн.

5. На виконання даної постанови Господарському суду Хмельницької області видати наказ.

6. Справу №924/506/25 повернути до Господарського суду Хмельницької області.

7. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в строк та в порядку встановленому ст.ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "15" грудня 2025 р.

Головуючий суддя Павлюк І.Ю.

Суддя Тимошенко О.М.

Суддя Розізнана І.В.