ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16.12.2025 Справа № 914/1663/23

місто Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Юлії СУХОВИЧ, за участі секретаря судового засідання Ольги КРАВЕЦЬ, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали подання Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича, місто Київ

про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншою особою

у справі №914/1663/23

за позовом Акціонерного товариства "Прокредит Банк", місто Київ

до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Мелітопольський олійноекстракційний завод", місто Львів

до відповідача-2 ОСОБА_1 , місто Мелітополь

до відповідача-3 Приватного підприємства "Цареводарівка", селище міського типу Мирне, Мелітопольський район, Запорізька область

до відповідача-4 Командитного товариства "Желєв С.С. і компанія "Комиш-Зорянського елеватора", селище міського типу Комиш-Зоря, Пологівський район, Запорізька область

до відповідача-5 Командитного товариства "Желєв С.С. і компанія "Мелітопольського елеватора", село Новобогданівка, Мелітопольський район, Запорізька область

про стягнення 1036362,42 доларів США

За участю представників:

від позивача (стягувача): не з`явився;

від відповідача 1: не з`явився;

від відповідача 2: не з`явився;

від відповідача 3: не з`явився;

від відповідача 4: не з`явився;

від відповідача 5: не з`явився;

від приватного виконавця: Ляпін Дмитро Валентинович приватний виконавець виконавчого округу міста Києва;

від заінтересованої особи: Вініченко Владислав Володимирович адвокат (ордер на надання правничої допомоги Серія АА №1518938 від 23.12.2024; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №000905 від 16.03.2020, в режимі відеоконференції).

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Господарського суду Львівської області перебувала справа за позовом Акціонерного товариства "Прокредит Банк", до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Мелітопольський олійноекстракційний завод", до відповідача-2 ОСОБА_1 , до відповідача-3 Приватного підприємства "Цареводарівка", до відповідача-4 Командитного товариства "Желєв С.С. і компанія "Комиш-Зорянського елеватора", до відповідача-5 Командитного товариства "Желєв С.С. і компанія "Мелітопольського елеватора"про стягнення 1036362,42 доларів США.

В межах вказаної справи на стадії виконання рішення суду в примусовому порядку ухвалою Господарського суду Львівської області від 26.11.2024 було задоволено подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншою особою. Вказана ухвала суду залишена без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 05.03.2025.

В подальшому, постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.06.2025 касаційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на постанову Західного апеляційного господарського суду від 05.03.2025 та ухвалу Господарського суду Львівської області від 26.11.2024 у справі №914/1663/23 задоволено частково, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду Львівської області.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №914/1663/23 передано на новий розгляд судді Сухович Ю.О.

Хід розгляду подання викладено в ухвалах суду та відображено у протоколах судових засідань.

Приватний виконавець у судове засідання 16.12.2025 в режимі відеоконференції з`явився, просив суд визначити частку майна боржника ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на квартиру АДРЕСА_1 у розмірі 1/2 частини, якою він володіє спільно з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ; визначити частку майна боржника ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на Цех ТНС, літ. Д-2, за адресою: АДРЕСА_2 у розмірі 1/2 частини, яким він володіє спільно з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ; визначити частку майна боржника ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на корпоративні права Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Бар Оіл» (, адреса: 23021, Вінницька обл., Барський р-н, с. Ялтушків, вул. Залізнична, буд. 4) у розмірі частини, яким він володіє спільно з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Представник заінтересованої особи у судове засідання 16.12.2025 в режимі відеоконференції з`явився, підтримав свою позицію викладену у клопотанні від 17.09.2025.Представник заінтересованої особи проти задоволення первісного подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича заперечив. Додаткове подання приватного виконавця про визначення частки майна боржника ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на корпоративні права Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО БАР ОІЛ» (, адреса: 23021, Вінницька область, Барський район, село Ялтушків, вулиця Залізнична, будинок 4) у розмірі 1/2 частини, яким він володіє спільно з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , просив залишити без розгляду.

Позивач (стягувач) виклав свою позицію у поясненні від 17.09.2025, в якому просив подання приватного виконавця задовольнити.Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, їх явка не визнавалась судом обов`язковою.

Відводів судді та секретарю не заявлено.

У судовому засіданні 16.12.2025 проголошено скорочену ухвалу (вступну та резолютивну частини).

Обставини встановлені судом.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 01.02.2024 у справі №914/1663/23 позов задоволено та вирішено:1) стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мелітопольський олійноекстракційний завод" на користь Акціонерного товариства "Прокредит Банк" 1008160,64 доларів США заборгованості по тілу кредиту, 28201,78 доларів США заборгованості по процентах за користування кредитом та 113695,00 грн витрат по сплаті судового збору; 2) стягнути з поручителя ОСОБА_1 , як солідарного із Товариством з обмеженою відповідальністю "Мелітопольський олійноекстракційний завод" боржника на користь Акціонерного товариства "Прокредит Банк" 1008160,64 доларів США заборгованості по тілу кредиту, 28201,78 доларів США заборгованості по процентах за користування кредитом та 113694,96 грн витрат по сплаті судового збору;3)стягнути з поручителя Приватного підприємства "Цареводарівка", як солідарного із Товариством з обмеженою відповідальністю "Мелітопольський олійноекстракційний завод" боржника на користь Акціонерного товариства "Прокредит Банк" 1008160,64 доларів США заборгованості по тілу кредиту, 28201,78 доларів США заборгованості по процентах за користування кредитом та 113694,96 грн витрат по сплаті судового збору; 4) стягнути з поручителя Командитного товариства " ОСОБА_1 і компанія "Комиш-Зорянського елеватора" (71030, Запорізька область, Пологівський р-н, селище міського типу Комиш-Зоря, вул.Поштова, будинок 70, ідентифікаційний код 00954225), як солідарного із Товариством з обмеженою відповідальністю "Мелітопольський олійноекстракційний завод" боржника на користь Акціонерного товариства "Прокредит Банк" (03115, місто Київ, пр.Берестейський, будинок 107-А, ідентифікаційний код 21677,64 доларів США заборгованості по тілу кредиту, 28201,78 доларів США заборгованості по процентах за користування кредитом та 113694,96 грн витрат по сплаті судового збору;5)стягнути з поручителя Командитного товариства " ОСОБА_1 і компанія "Мелітопольського елеватора" (71030, Запорізька обл., Більмацький р-н, селище міського типу Комиш-Зоря, вул.Поштова, будинок 70, ідентифікаційний код 00951652), як солідарного із Товариством з обмеженою відповідальністю "Мелітопольський олійноекстракційний завод" боржника на користь Акціонерного товариства "Прокредит Банк" (03115, місто Київ, пр.Берестейський, будинок 107-А, ідентифікаційний код 21677,64 доларів США заборгованості по тілу кредиту, 28201,78 доларів США заборгованості по процентах за користування кредитом та 113694,96 грн витрат по сплаті судового збору.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 28.05.2024 апеляційні скарги ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю Мелітопольський олійноекстракційний завод, Приватного підприємства Цареводарівка Командитного товариства Желєв С.С. і компанія Комиш - Зорянського елеватора та Командитного товариства Желєв С.С. і компанія Мелітопольського елеватора залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Львівської області від 01.02.2024 у справі № 914/1663/23 залишено без змін.

14.06.2024 видано накази на примусове виконання рішення Господарського суду Львівської області від 01.02.2024, а також постанови Західного апеляційного господарського суду від 28.05.2024.

Від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича на адресу Господарського суду Львівської області надійшло подання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншою особою, в якому приватний виконавець просив визначити частку майна боржника - ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на квартиру АДРЕСА_1 у розмірі 1/2 частини.

Крім того, приватним виконавцем подано заяву, в якій він просив додатково визначити частку майна боржника - ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на Цех ТНС, літ. Д-2, за адресою: АДРЕСА_2 у розмірі 1/2 частини, яким він володіє спільно з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 26.11.2024, залишеною без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 05.03.2025, подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва - Ляпіна Дмитра Валентиновича про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншою особою у справі №914/1663/23 задоволено. Визначено частку майна боржника ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 у розмірі 1/2 частини, та на цех ТНС, літ. Д-2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 у розмірі 1/2 частини.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.06.2025 касаційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на постанову Західного апеляційного господарського суду від 05.03.2025 та ухвалу Господарського суду Львівської області від 26.11.2024 у справі №914/1663/23 задоволено частково, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду Львівської області.

У постанові Верховний Суд зазначив, що під час нового розгляду справи суду першої інстанції необхідно залучити до розгляду подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншою особою, у справі № 914/1663/23 іншого співвласника ОСОБА_2 , як заінтересовану особу, забезпечивши відповідно до вимог процесуального законодавства такій особі процесуальні права щодо можливості висловлення правової позиції з приводу визначення частки майна боржника у майні як передумову розгляду такого подання відповідно до вимог статті 335 Господарського процесуального кодексу України. За результатами оцінки цієї позиції суду належить встановити, чи свідчить вона про наявність спору про право, який виключає можливість вирішення питання в порядку статті 335 Господарського процесуального кодексу України, чи, навпаки, не перешкоджає його розгляду в межах подання виконавця.

16.07.2024 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №75555920, зокрема серед іншого даною постановою зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно.

Отже, на виконанні приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича знаходиться виконавче провадження №75555920 з виконання наказу №914/1663/23 від 14.06.2024, виданого Господарським судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 , як солідарного із Товариством з обмеженою відповідальністю «Мелітопольський олійноекстракційний завод» боржника на користь Акціонерного товариства "Прокредит Банк" 1008160,64 доларів США заборгованості по тілу кредиту, 28201,78 доларів США заборгованості по процентах за користування кредитом та 113694,96 грн витрат по сплаті судового збору.

За вказаним виконавчим документом боржником є - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 .

Як зазначено у поданні, рішення боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено.

Згідно відповіді Державної податкової служби України (вих.№224604938 від 05.09.2024) інформація про джерела та/або суми доходів відсутня.

Згідно відповіді Державної фіскальної служби України (вих.№215294480 від 16.07.2024) боржник має відкриті рахунки у банківських установах.

17.07.2024 та 02.08.2024 приватним виконавцем було винесено постанови про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках та на кошти, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

Згідно повідомлення в AT «МетаБанк» (вих.№138-02/579-БТ) на рахунку боржника відсутні грошові кошти для виконання рішення суду.

Як зазначено у поданні, згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження, в інших банківських установах боржник відкритих рахунків немає.

Згідно відповіді Державної прикордонної служби України від 04.09.2024, інформація про перетин боржником в період з 16.07.2024 року по 04.09.2024 року державного кордону України відсутня.

За інформацією Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів за боржником майно не зареєстровано.

Відповідно до інформації Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, боржнику не володіє цінними паперами.

Згідно даних з Державного суднового реєстру України, за боржником морські та річкові транспортні засоби не зареєстровано.

Відповідно до інформації, отриманої з Реєстру об`єктів інтелектуальної власності, за боржником відсутні зареєстровані торговельні марки.

Згідно відповіді ЦМУ Державної служби з питань праці (великотоннажні та інші технологічні транспортні засоби, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, об`єкти нафтогазового комплексу за боржником не обліковується.

Згідно відповіді на запит МВС України (вих.№215294478 від 16.07.2024) та РСЦ МВС в м. Києві (вих.№31/26-2512 від 08.08.2024) повідомлено, що за боржником зареєстровано транспортний засіб: MERCEDES-BENZ, реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_4 .

Відповідно до постанови приватного виконавця від 17.07.2024 року на вищезазначений транспортний засіб боржника було накладено арешт та винесено постанову від 17.07.2024 року про розшук майна.

Як зазначено у поданні, на момент звернення до суду з поданням транспортний засіб виявлено не було.

Таким чином, під час здійснення виконавчих дій приватним виконавцем встановлено, що на праві власності у боржника відсутні грошові кошти та цінності на які можливо звернути стягнення.

Разом з тим, в процесі здійснення виконавчого провадження, було встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, боржнику на праві власності належить нерухоме майно, реєстраційний номер: 000, а саме: квартира АДРЕСА_1 на підставі договору іпотеки, серія та номер: 3029, виданий 02.08.2018 року, посвідченого 18.07.2007 року, приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Чудська О.О.

Крім того після звернення із поданням до суду, в ході здійснення виконавчого провадження №75555920 було отримано інформацію від ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» (вих.№6163 від 10.09.2024), відповідно до якої приватному виконавцю стало відомо, що за боржником зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна, а саме: Цех ТНС, літ. Д-2, за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу нерухомості, посвідченого 17.10.2008 року, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Лучко Ніною Григорівною.

Відповідно до пункту 11 договору, придбання майна за цим договором вчиняється за письмовою згодою дружини покупця, викладеного у вигляді заяви, справжність підпису на якій засвідчено Лучко Н.Г., приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу 03.10.2008 року за реєстровим №2454.

Згідно постанови від 17.07.2024 року приватним виконавцем було накладено арешт на все нерухоме майно боржника.

При цьому, відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян (№ витягу: 3 від 05.09.2024) встановлено, що 01.03.1986 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено шлюб. Відомості про розірвання шлюбу відсутні.

У зв`язку з вищезазначеним, нерухоме майно, а саме квартира АДРЕСА_1 , а також цех ТНС, літ. Д-2, за адресою: АДРЕСА_2 вважаються такими, що набуті за час шлюбу.

Крім того, під час нового розгляду подання приватного виконавця, останнім подано додаткові пояснення у справі, де вказано що в подальшому приватним виконавцем було встановлено, що відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, боржник - ОСОБА_1 власником корпоративних прав Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Бар Оіл» (, адреса: 23021, Вінницька область, Барський районн, село Ялтушків, вулиця Залізнична, будинок 4).

Розмір статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Бар Оіл» становить 100000,00 грн боржник володіє часткою в статутному капіталі Товариства в розмірі 100000,00 гривень, що відповідає 100 % статутного капіталу Товариства.

Згідно матеріалів подання 01.03.1986 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено шлюб. Відомості пророзірвання шлюбу відсутні, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян (№ витягу: 3 від 05.09.2024).

Приватний виконавець зазначає, що нерухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_4 та корпоративні права Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Бар Оіл» вважаються таким, що набуті за час шлюбу.

Покликаючись на положення статті 60 Сімейного кодексу України, статті 18, 59 Закону України «Про виконавче провадження», статтю 335 Господарського процесуального кодексу України, приватний виконавець просить суд:

-визначити частку майна боржника ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на квартиру АДРЕСА_1 у розмірі 1/2 частини, якою він володіє спільно з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

- визначити частку майна боржника ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на Цех ТНС, літ. Д-2, за адресою: АДРЕСА_2 у розмірі 1/2 частини, яким він володіє спільно з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

- визначити частку майна боржника ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на корпоративні права Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Бар Оіл»(, адреса: 23021, Вінницька область, Барський район, село Ялтушків, вулиця Залізнична, будинок 4) у розмірі 1/2 частини, яким він володіє спільно з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

При постановленні ухвали суд виходить з наступного.

Згідно з пункту 3 частини 1 статті 57 Сімейного кодексу України особистою приватною власністю чоловіка, дружини є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Положеннями статті 60 Сімейного кодексу України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відтак стаття 60 Сімейного кодексу України містить презумпцію спільності права власності подружжя на майно, набуте ними в період шлюбу. Разом з тим зазначена презумпція може бути спростована й один з подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільної сумісної власності на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування такої презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Частиною 1 статті 61 Сімейного кодексу України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до частини 1 статті 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до частин 1, 2 статті 355 Цивільного кодексу України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Частиною 1 статті 356 Цивільного кодексу України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю (частина 1 статті 368 Цивільного кодексу України).

Відповідно до вимог частини 2 статті 370 Цивільного кодексу України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 367/6321/16-ц зазначено, що частка у праві спільної часткової власності є самостійним об`єктом цивільних прав, яка може бути об`єктом продажу з публічних (електронних) торгів, передачі стягувачу в рахунок погашення боргу, без її виділу в натурі з об`єкта нерухомого майна; у разі виявлення державним виконавцем майна, яким боржник володіє спільно з іншими особами, і частка боржника у якому не визначена, для звернення стягнення на частку боржника державний виконавець звертається до суду з поданням про визначення частки боржника у такому майні.

Таким чином, для спільної сумісної власності характерною є невизначеність часток співвласників. Так, відповідно до припису норми стаття 372 Цивільного кодексу України закон встановлює презумпцію рівності часток співвласників у праві спільної сумісної власності. Дана презумпція може бути спростована домовленістю співвласників або законом, або рішенням суду. Достатніми підставами для зміни розміру часток можуть послугувати міра фінансової, трудової чи іншої участі кожного із співвласників в придбанні, утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, вчинення співвласником дій, що порушують права інших співвласників тощо. Обставини, які можуть послугувати для збільшення або зменшення частки співвласників мають мати істотне значення.

Верховний Суд у постанові від 20.06.2025 у цій справі звертав увагу на те, що залучивши до участі у справі заінтересовану особу ОСОБА_2 суду слід встановити, наявність спору про право, який виключає можливість вирішення питання в порядку статті 335 Господарського процесуального кодексу України, чи, навпаки, не перешкоджає його розгляду в межах подання виконавця.

Суд на виконання вищевказаної постанови Верховного Суду залучив до участі у розгляді подання заінтересовану особу ОСОБА_2

Представником заінтересованої особи ОСОБА_2 не надано суду жодних доказів наявності спору про право щодо майна чи корпоративних прав в яких приватний виконавець просить визначити частку боржника для виконання рішення суду.

Щодо визначення частки майна боржника ОСОБА_1 , на квартиру АДРЕСА_4 у розмірі 1/2 частини, якими він володіє спільно з ОСОБА_2 , суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема пояснень стягувача та приватного виконавця, ухвала Господарського суду Львівської області від 26.11.2024 у справі №914/1663/23 була виконана. На її підставі реалізовано на торгах 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 . Відповідно до протоколу ДП «Сетам» №639075 від 05.06.2025 відбулися електронні торги з реалізації арештованого майна боржника, переможцем яких визнано ОСОБА_4 .

Згідно наданої самим же приватним виконавцем Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна станом на 26.11.2025 власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , є ОСОБА_4 .

Враховуючи те, що станом на час розгляду подання приватного виконавця власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 є інша фізична особа, а не боржник у справі ОСОБА_1 , відтак у суду відсутні підстави для задоволення подання в цій частині.

Також, слід зазначити, що цех ТНС літ. Д-2, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна 25145998 був переданий на реалізацію ДП «СЕТАМ». Лот №581339 був розміщений на офіційному вебсайті ДП «СЕТАМ» 08.07.2025. Електроні торги по зазначеному лоту відбулись 07.08.2025.

За результатами електронних торгів переможцем визнано ОСОБА_5 , що підтверджується протоколом проведення електронного аукціону №643883 від 07.08.2025.

ОСОБА_5 , як переможцю електронного аукціону приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Морозовою В.М. відповідно до статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» видано свідоцтво від 02.09.2025 №800 про право власності на цех ТНС літ.Д-2, загальною площею 1235 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , яке придбане ОСОБА_5 за 2492130,56 грн, що раніше належало ОСОБА_1 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на цех ТНС літ.Д-2, загальною площею 1235 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровано за ОСОБА_5 02.09.2025.

Вказані обставини встановлені в ухвалі Господарського суду Львівської області від 11.12.2025 у даній справі, під час розгляду судом заяви ОСОБА_5 про скасування заходів забезпечення позову.

Відтак, враховуючи те, що станом на час розгляду подання приватного виконавця власником цеху ТНС літ. Д-2, що розташований за адресою: України, місто Запоріжжя, проспект Соборний, 17, реєстраційний номер майна 25145998 є інша фізична особа, а не боржник у справі ОСОБА_1 , відтак у суду відсутні підстави для задоволення подання в цій частині.

Щодо визначення частку майна боржника ОСОБА_1 на корпоративні права Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Бар Оіл» у розмірі 1/2 частини, яким він володіє спільно з ОСОБА_2 , суд зазначає наступне.

Як вбачається із витягу з Єдиного дежавного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 є власником корпоративних прав Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Бар Оіл» (, адреса: 23021, Вінницька область, Барський районн, село Ялтушків, вулиця Залізнична, будинок 4).

Розмір статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Бар Оіл» становить 100000,00 грн боржникволодіє часткою в статутному капіталі Товариства в розмірі 100000,00 гривень, що відповідає 100 % статутного капіталу Товариства.

Вказана інформація перевірена судом станом на 16.12.2025, змін не виявлено, корпоративні права не відчужені.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 04.10.2022 у справі № 910/21222/20 зазначив, що спір про право - це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однієї сторони цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом. Отже, під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права, який є суттю суперечності, конфлікту, протиборства сторін. Суд зауважує, що поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому необхідно надавати сутнісного, а не формального значення. Тому слід враховувати, що спір про право виникає з матеріальних правовідносин і характеризується наявністю розбіжностей (суперечностей) між суб`єктами правовідносин з приводу їх прав і обов`язків та неможливістю їх здійснення без усунення перешкод, у тому числі в судовому порядку. Отже, спір про право пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в його реалізації.

З огляду на висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 28.08.2025 у справі №242/812/23 конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

В рішенні Конституційного Суду України №17-рп/2012 від 19.09.2012 зазначено що власність у сім`ї існує у двох правових режимах: спільна сумісна власність подружжя та особиста приватна власність кожного з подружжя. Підставами набуття права спільної сумісної власності подружжя є юридично визначений факт шлюбних відносин або проживання чоловіка і жінки однією сім`єю, а особистої приватної власності кожного з подружжя є, зокрема, поділ, виділ належної частки за законом та спадкування.

Велика Палата Верховного Суду від 08.06.2022 у справі №2-591/11 сформувала підхід, згідно з яким для констатації наявності або відсутності спору про право у справах, що розглядаються за правилами статті 335 Господарського процесуального кодексу України, визначальне значення має встановлення (з`ясування) позиції іншого співвласника щодо визначення частки майна боржника у спільному майні.

З огляду на висновки щодо застосування норм статті 335 Господарського процесуального кодексу, викладені в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.06.2025 у справі 914/1663/23 спір про право в контексті цієї норми виникає лише за наявності обґрунтованої та підтвердженої позиції іншого співвласника, яка вказує на конкретне порушення його суб`єктивного майнового права, виражене у вигляді заперечення щодо правомірності або допустимості визначення частки боржника у спільному майні.

У свою чергу, відсутність судового спору між співвласниками не є безумовним свідченням відсутності спору про право, оскільки визначальною у цьому контексті є не процесуальна активність особи, а зміст її правової позиції, яка може бути реалізована зокрема, у вигляді письмових заперечень, заяв або іншим способом, з якого вбачається наявність суперечності у можливості реалізації боржником речового права.

Таке заперечення має супроводжуватися наданням доказів або посиланням на норми матеріального права, які б свідчили про існування дійсного юридичного конфлікту щодо обсягу чи змісту речових прав.

В контексті вищевказаного суд зазначає, на сьогоднішній день спір про право між боржником та його дружиною - ОСОБА_2 щодо корпоративних прав відсутній. Ні боржник, ні заінтересованою особою не надали доказів, які б підтверджували наявність спору щодо корпоративних прав.

Представник заінтересованої особи не виклав письмово позицію ОСОБА_2 щодо визначення частки в майні боржника на корпоративні права, заперечував право приватного виконавця доповнити вимоги подання, яке перебуває на новому розгляді.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Відтак враховуючи положення статті 60 Сімейного кодексу України, статей 10, 18, 59 Закону України «Про виконавче провадження», статтю 335 Господарського процесуального кодексу України, подання приватного виконавця в цій частині підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 6 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження», частини 1 статті 335 Господарського процесуального кодексу України - питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року N 1404- VІІІ.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно- правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Статтею 10 Закону України "Про виконавче провадження", встановлено, що заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження", звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Згідно з частиною 6 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження", стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Згідно частин 1, 2 статті 335 Господарського процесуального кодексу України, питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Згідно з частиною 1 статті 338 Господарського процесуального кодексу України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

З огляду на вищевикладене, приймаючи до уваги, що наказ господарського суду у даній справі не виконаний, беручи до уваги презумпцію рівності часток співвласників у праві спільної сумісної власності, суд дійшов висновку задовольнити подання приватного виконавця з врахуванням його доповнення в частині визначення частки майна боржника ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на корпоративні права Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Бар Оіл» (, адреса: 23021, Вінницька область, Барський район, село Ялтушків, вулиця Залізнична, будинок 4) у розмірі 1/2 частини, яким він володіє спільно з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 . У задоволенні решти вимог подання відмовити.

Керуючись статтями 234, 235, 335 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ

1. Подання Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншою особою задовольнити частково.

2. Визначити частку майна боржника ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на корпоративні права Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Бар Оіл» (, адреса: 23021, Вінницька область, Барський район, село Ялтушків, вулиця Залізнична, будинок 4) у розмірі 1/2 частини, якою він володіє спільно з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

3. У задоволенні решти подання відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Інформація щодо руху справи розміщена в мережі Інтернет на інформаційному сайті за посиланням http://www.reyestr.court.gov.ua та на офіційному веб-порталі судової влади України за посиланням: http://court.gov.ua.

Повна ухвала складена 19.12.2025.

Суддя Сухович Ю.О.