ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року

м. Київ

cправа №910/11927/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мамалуй О.О. - головуючий, Баранець О.М., Кролевець О.А.,

за участю секретаря судового засідання - Федорової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.10.2025

у складі колегії суддів: Ходаківська І.П. - головуючий, Владимиренко С.В., Демидова А.М.

та на рішення господарського суду міста Києва від 02.07.2025

суддя: Спичак О.М.

у справі № 910/11927/24

за позовом ОСОБА_1

до громадської організації "Київська вірменська громада",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 ,

про визнання недійсним рішень загальних зборів, скасування держаних реєстрацій, визнання повноважень припиненими та зобов`язання вчинити дії,

за участю представників:

від позивача: Сапронова В.О.,

від відповідача: не з?явилися,

від третьої особи: Мазнєва С.Г.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернувся до господарського суду з позовом до Громадської організації "Київська вірменська громада" про визнання недійсним рішення позачергових загальних зборів членів ГО "Київська вірменська громада", яке оформлене протоколом позачергових загальних зборів членів відповідача від 16.01.2017 №1/2017; скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи від 06.02.2017 № 7008955, проведеної державним реєстратором Головного територіального управління юстиції у м.Києві Лугіною М. С.; визнання недійсним рішення позачергових загальних зборів членів ГО "Київська вірменська громада", яке оформлене протоколом позачергових загальних зборів членів відповідача від 14.02.2018 №1/2018; скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи від 27.02.2018 № 8008955, проведеної державним реєстратором Головного територіального управління юстиції у м. Києві Піддубняк В.В.; визнання припиненими повноважень ОСОБА_2 на посаді голови ГО "Київська вірменська громада" з 19.06.2017; зобов`язання ГО "Київська вірменська громада" скликати, організувати та провести загальні збори членів відповідача, з внесенням до порядку денного питання обрання голови ГО "Київська вірменська громада".

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням вимог статутних документів членів ГО "Київська вірменська громада", зокрема позивача не було повідомлено про проведення зборів ГО "Київська вірменська громада" належним чином та у визначений строк, що в свою чергу позбавило позивача можливості брати участь в управлінні юридичною особою. При цьому, позивач зазначив, що на зборах членів ГО "Київська вірменська громада" були розглянуті питання, які не були включені в порядок денний, зокрема, щодо конкретних змін до статутів "Київська вірменська громада". Також на думку позивача, збори членів ГО "Київська вірменська громада" були проведені за відсутності необхідного кворуму, тобто збори були неправомочними, а прийняті ними рішення не мають юридичної сили.

Поряд з цим, за твердженням позивача, інформація про кількість членів ГО "Київська вірменська громада" при проведенні зборів відповідача 16.01.2017 та 14.02.2018 була сфальсифікована з метою прийняття необхідних рішень без наявності потрібного кворуму. Крім того, позивач наголосив, що строк повноважень ОСОБА_2 на посаді голови ГО "Київська вірменська громада" закінчився 19.06.2017, проте зборами відповідача не було обрано нового голову громадської організації, і не було подано документів для державної реєстрації змін відомостей про органи управління ГО "Київська вірменська громада", але при цьому ОСОБА_2 продовжує здійснювати повноваження з управління ГО "Київська вірменська громада", не маючи з 19.06.2017 таких повноважень.

Короткий зміст оскаржуваних рішення місцевого та постанови апеляційного господарських судів і мотиви їх ухвалення

Рішенням господарського суду міста Києва від 02.07.2025 у справі №910/11927/24, залишеним без змін Північного апеляційного господарського суду від 20.10.2025, у позові відмовлено.

Судові рішення мотивовані недоведеністю позовних вимог та тим, що позивачем жодним чином не доведено порушення його прав у зв`язку з прийняттям відповідачем оспорюваних рішень.

Короткий зміст доводів та вимог касаційної скарги

ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 02.07.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.10.2025 в частині відмови у задоволенні позовних вимог: про визнання недійсним рішення позачергових загальних зборів членів ГО «Київська вірменська громада», оформленого протоколом позачергових загальних зборів №1/2017 від 16 січня 2017 року; скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи від 06.02.2017 №7008955, проведеної державним реєстратором Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лугіною М.С.; визнання недійсним рішення позачергових загальних зборів членів ГО «Київська вірменська громада», оформленого протоколом позачергових загальних зборів №1/2018 від 14 лютого 2018 року; скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи від 27.02.2018 №8008955, проведеної державним реєстратором Головного територіального управління юстиції у м. Києві Піддубняк В.В., та направити в цій частині справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Перевіривши підстави касаційного оскарження судових рішень, Верховний Суд враховує, що скаржник, посилаючись на пункт 2 частини другої статті 287 ГПК України, цитує пункт 1 частини другої цієї статті, та беручи до уваги, що касаційна скарга містить обґрунтування лише пунктів 1 та 4 частини другої статті 287 ГПК України касаційне провадження відкрито з підстав, визначених пунктами 1 та 4 частини другої статті 287 ГПК України.

У скарзі зазначається, що суди попередніх інстанцій не врахували правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду та Великої Палати Верховного Суду, щодо застосування ч. 2 ст. 16 (способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання правочину недійсним) Цивільного кодексу України, а саме:

- правові висновки Верховного Суду, що містяться у постановах Верховного Суду від 01 вересня 2023 року у справі № 909/1154/21, від 22 травня 2019 року у справі №911/1798/18, від 06 березня 2019 року у справі №910/16715/17, від 22 січня 2020 року у справі №915/99/19, від 16 жовтня 2019 року у справі №912/430/19, від 31 липня 2019 року у справі №910/7633/18, від 16 липня 2019 року у справі № 914/484/18, від 21 грудня 2021 року у справі №902/1256/20, від 17 листопада 2022 року у справі № 917/1523/21, щодо того, що обставина (неповідомлення учасника господарського товариства про скликання загальних зборів) у разі оскарження учасником товариства рішень загальних зборів сама по собі не є самостійною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів господарського товариства, однак з урахуванням конкретних обставин справи може бути достатньою підставою для визнання їх недійсними. Ця обставина може бути підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у разі, якщо учасник товариства, який звертається до суду з позовом про визнання недійсним рішення загальних зборів, довів не лише факт його неповідомлення, а також довів належними та допустимими доказами, зокрема, але не виключно: - існування інших підстав для визнання недійсним рішення загальних зборів; та /або - факт того, що він не брав участі у таких зборах, не мав можливості взяти участь у цих зборах, а прийняті на таких зборах рішення суперечать вимогам законодавства та / або статуту господарського товариства, прийняті з порушенням порядку голосування, стосуються безпосередньо його прав та інтересів та порушують їх;

- правовий висновок Верховного Суду, висловлений у постанові від 06.03.2025 у справі № 916/596/23 про те, що безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв`язку з прямою вказівкою закону є: прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення; прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства; прийняття загальними зборами рішення про зміну статутного капіталу товариства, якщо не дотримано процедури надання акціонерам (учасникам) відповідної інформації. При вирішенні питання про недійсність рішень загальних зборів у зв`язку з іншими порушеннями, допущеними під час скликання та проведення загальних зборів, господарський суд повинен оцінити, наскільки ці порушення могли вплинути на прийняття загальними зборами відповідного рішення;

- правові висновки Верховного Суду, висловлені у постановах від 05.02.2025 у справі №924/1270/23, від 16.01.2025 у справі №916/1126/24, від 18.01.2024 у справі № 910/9370/20, від 03.08.2023 у справі №917/1194/21, від 16.06.2022 у справі № 920/65/21, відповідно до яких однією з безумовних підстав для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв`язку з порушенням прямих вказівок закону є прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів або в разі неможливості встановлення наявності кворуму;

- правові висновки Великої Палати Верховного Суду від 28.01.2020 у справі №924/641/17 та Верховного Суду від 09.02.2022 у справі № 916/3631/20, згідно з якими підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів; позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах;

- правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 20.05.2025 №917/2019/23, від 06.03.2025 у справі № 916/596/23, від 20.02.2025 про те, що права учасників юридичних осіб (корпоративні права) - це сукупність правомочностей, що належать особі як учаснику (засновнику, акціонеру, пайовику) юридичної особи відповідно до закону та статуту товариства. Корпоративні права набуваються особою з моменту набуття права власності на частку (акцію, пай або інший об`єкт цивільних прав, що засвідчує участь особи в юридичній особі) у статутному капіталі юридичної особи. Отже, учасник юридичної особи здійснює свої суб`єктивні корпоративні права, доки у його власності знаходиться частка (акція, пай або інший об`єкт цивільних прав, що засвідчує участь особи в юридичній особі) у статутному капіталі. У корпоративних відносинах об`єктом захисту є корпоративні права учасника товариства;

- правові висновки Великої Палати Верховного Суду від 03.12.2019 у справі №904/10956/16, згідно з якими правомочність учасника (акціонера, члена) на участь в управлінні господарською організацію, зокрема, шляхом участі в загальних зборах є однією зі складових корпоративних прав. Відтак зазначені права можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання порядку скликання і проведення загальних зборів, якщо учасник не зміг взяти участь у загальних зборах та/або належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо, тобто не зміг належним чином реалізувати своє право на участь в управлінні;

- правові висновки Верховного Суду від 10.05.2018 у справі № 906/592/17, за змістом яких особа, яка скликає загальні збори учасників товариства, повинна вжити всіх розумних заходів для повідомлення учасників про проведення цих зборів. Обраний особою, що скликає загальні збори учасників товариства, спосіб повідомлення про їх проведення повинен забезпечити реальне персональне повідомлення учасника і не бути лише формальним направлення такого повідомлення;

-правові висновки Великої Палати Верховного Суду від 22.10.2019 у справі №923/876/16, відповідно до яких своєчасне і належне повідомлення учасника товариства про скликання загальних зборів є важливим для формування волі при прийнятті рішень загальними зборами, аби кожен з учасників міг належним чином підготуватися і сформувати своє бачення щодо питань, які розглядаються на зборах, та повноцінно взяти участь у їх обговоренні.

Скаржник також зазначає, що суди попередніх інстанцій не дослідили наявні в матеріалах справи докази та не надали належної оцінки наступним обставинам справи, що мають суттєве значення для її вирішення, зокрема: прийняття рішень, оформлених протоколом № 1/2017 від 16 січня 2017 року та протоколом №1/2018 від 14 лютого 2018 року, про затвердження змін до статуту, які не були включені до порядку денного зборів, зокрема збільшення строку повноважень керівника ГО; відсутність кворуму для прийняття рішень ГО, оформлених протоколом №1/2017 від 16 січня 2017 року та протоколом № 1/2018 від 14 лютого 2018 року; наявність порушеного права позивача внаслідок прийняття рішень, оформлених протоколом № 1/2017 від 16 січня 2017 року та протоколом № 1/2018 від 14 лютого 2018 року.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

Відзивів та заперечень на касаційну скаргу у встановлені Судом строки до Верховного Суду не надходило.

Обставини справи, встановлені господарськими судами попередніх інстанцій

ГО "Київська вірменська громада" (відповідач) зареєстрована 06.01.1994 відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Рішенням позачергових загальних зборів членів відповідача від 19.06.2014, яке оформлене протоколом № 1/2014, вирішено обрати головою ГО "Київська вірменська громада" ОСОБА_2 (третю особу) строком на 3 роки; а також вирішено призначити ОСОБА_4 головою правління ГО "Київська вірменська громада".

Крім того, вказаним рішенням позачергових загальних зборів членів ГО "Київська вірменська громада" від 19.06.2014, яке оформлене протоколом № 1/2014, вирішено визначити чисельний склад Правління у кількості 17 осіб та сформувати Правління з Голови правління та обраних членів, серед яких ОСОБА_1 (позивач).

Згідно з п. 11.1 Статуту ГО "Київська вірменська громада", затвердженого протоколом від 19.06.2014 № 1/2014, статутними керівними органами ГО "Київська вірменська громада" є з`їзд ГО, голова ГО, правління ГО, виконавчий комітет правління ГО, контрольно-ревізійна комісія ГО.

Відповідно до п. 12.1 Статуту ГО "Київська вірменська громада", затвердженого протоколом від 19.06.2014 № 1/2014, вищим керівним органом ГО є з`їзд ГО.

У п. 12.6 Статуту ГО "Київська вірменська громада", затвердженого протоколом від 19.06.2014 № 1/2014, зазначено, що про проведення з`їзду ГО оголошується (сповіщаються відокремлені підрозділи ГО) не пізніше ніж за 45 дній до його проведення. Повідомлення про проведення з`їзду ГО публікується в місцевому друкованому органі.

Відповідно до п. 12.9 Статуту ГО "Київська вірменська громада", затвердженого протоколом від 19.06.2014 № 1/2014, з`їзд ГО має кворум, якщо в ньому беруть участь не менше від загальної кількості обраних членів.

Відповідно до п. 13.2 Статуту ГО "Київська вірменська громада", затвердженого протоколом від 19.06.2014 № 1/2014, рішення на з`їзді ГО приймається простою більшістю голосів від числа учасників, присутніх на з`їзді, за винятком питань про внесення змін та доповнень до статуту, реорганізації або припинення шляхом саморозпуску, обрання та відкликання голови, членів правління ГО та контрольно-ревізійної комісії ГО, на що потрібно голосів учасників з`їзду ГО.

16.01.2017 відбулись позачергові загальні збори членів ГО "Київська вірменська громада", прийняті рішення на яких оформлені протоколом № 1/2017.

У протоколі від 16.01.2017 № 1/2017 зазначено, що присутні на зборах - 9 членів ГО, всього на обліку перебуває 11 членів ГО; на загальних зборах присутні 81,81% членів ГО "Київська вірменська громада", збори є правомочними.

Порядок денний: 1) прийняття рішення про затвердження нової редакції статуту; 2) прийняття рішення про визначення особи, яка має право представляти ГО для здійснення реєстраційних дій. Результати голосування - "за" одноголосно, "проти" - 0 голосів, "утримались" - 0 голосів. Вирішено: затвердити статут ГО "Київська вірменська громада" в новій редакції. Уповноважити голову і секретаря зборів на його підписання.

Згідно з п. 11.1 Статуту ГО "Київська вірменська громада", затвердженого протоколом від 16.01.2017 № 1/2017, статутними керівними органами ГО є з`їзд ГО, голова ГО, правління ГО, виконавчий комітет правління ГО, контрольно-ревізійна комісія ГО.

Відповідно до п. 12.1 Статуту ГО "Київська вірменська громада", затвердженого протоколом від 16.01.2017 № 1/2017, вищим керівним органом ГО є з`їзд ГО.

У п. 12.6 Статуту ГО "Київська вірменська громада", затвердженого протоколом від 16.01.2017 № 1/2017, зазначено, що про проведення з`їзду ГО оголошується (сповіщаються відокремлені підрозділи ГО) не пізніше ніж за 45 дній до його проведення. Повідомлення про проведення з`їзду ГО публікується в місцевому друкованому органі.

Відповідно до п. 12.9 Статуту ГО "Київська вірменська громада", затвердженого протоколом від 16.01.2017 № 1/2017, з`їзд ГО має кворум, якщо в ньому беруть участь не менше від загальної кількості обраних членів.

Відповідно до п. 13.2 Статуту ГО "Київська вірменська громада", затвердженого протоколом від 16.01.2017 № 1/2017, рішення на з`їзді ГО приймається простою більшістю голосів від числа учасників, присутніх на з`їзді, за винятком питань про внесення змін та доповнень до статуту, реорганізації або припинення шляхом саморозпуску, обрання та відкликання голови, членів правління ГО та контрольно-ревізійної комісії ГО, на що потрібно голосів учасників з`їзду ГО.

14.02.2018 відбулись позачергові загальні збори членів ГО "Київська вірменська громада", прийняті рішення на яких оформлені протоколом №1/2018.

У протоколі від 14.02.2018 № 1/2018 зазначено, що присутні на зборах - 9 членів ГО, всього на обліку перебуває 11 членів ГО; на загальних зборах присутні 81,81% членів ГО "Київська вірменська громада", збори є правомочними.

Порядок денний: 1) прийняття рішення про затвердження нової редакції статуту; 2) прийняття рішення про визначення особи, яка має право представляти ГО для здійснення реєстраційних дій. Результати голосування - "за" одноголосно, "проти" - 0 голосів, "утримались" - 0 голосів. Вирішено: затвердити статут ГО в новій редакції. Уповноважити голову і секретаря зборів на його підписання.

Позиція Верховного Суду

Оцінка аргументів учасників справи і висновків місцевого господарського суду та господарського суду апеляційної інстанції

Предметом касаційного оскарження є судові рішення у даній справі в частині позовних вимог про визнання недійсним рішення позачергових загальних зборів членів ГО «Київська вірменська громада», оформленого протоколом позачергових загальних зборів №1/2017 від 16 січня 2017 року; скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи від 06.02.2017 №7008955, проведеної державним реєстратором Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лугіною М.С.; визнання недійсним рішення позачергових загальних зборів членів ГО «Київська вірменська громада», оформленого протоколом позачергових загальних зборів №1/2018 від 14 лютого 2018 року; скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи від 27.02.2018 №8008955, проведеної державним реєстратором Головного територіального управління юстиції у м. Києві Піддубняк В.В.

Правові та організаційні засади реалізації права на свободу об`єднання, гарантованого Конституцією України та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, порядок утворення, реєстрації, діяльності та припинення громадських об`єднань регламентовані Законом України "Про громадські об`єднання".

Відповідно до частин першої-третьої, п`ятої статті 1 Закону України "Про громадські об`єднання" громадське об`єднання - це добровільне об`єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів. Громадське об`єднання за організаційно-правовою формою утворюється як громадська організація або громадська спілка. Громадська організація - це громадське об`єднання, засновниками та членами (учасниками) якого є фізичні особи. Громадське об`єднання може здійснювати діяльність зі статусом юридичної особи або без такого статусу. Громадське об`єднання зі статусом юридичної особи є непідприємницьким товариством, основною метою якого не є одержання прибутку.

У статті 3 Закону України "Про громадські об`єднання" передбачені принципи утворення і діяльності громадського об`єднання. Громадські об`єднання утворюються і діють на принципах: добровільності; самоврядності; вільного вибору території діяльності; рівності перед законом; відсутності майнового інтересу їх членів (учасників); прозорості, відкритості та публічності. Добровільність передбачає право особи на вільну участь або неучасть у громадському об`єднанні, у тому числі в його утворенні, вступі в таке об`єднання або припиненні членства (участі) в ньому. Самоврядність передбачає право членів (учасників) громадського об`єднання самостійно здійснювати управління діяльністю громадського об`єднання відповідно до його мети (цілей), визначати напрями діяльності, а також невтручання органів державної влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в діяльність громадського об`єднання, крім випадків, визначених законом.

Відповідно до частин першої, другої статті 11 Закону України "Про громадські об`єднання" статут громадського об`єднання має містити відомості про: 1) найменування громадського об`єднання та за наявності - скорочене найменування; 2) мету (цілі) та напрями його діяльності; 3) порядок набуття і припинення членства (участі) у громадському об`єднанні, права та обов`язки його членів (учасників); 4) повноваження керівника, вищого органу управління, інших органів управління (далі - керівні органи) громадського об`єднання, порядок їх формування та зміни складу, термін повноважень, а також порядок визначення особи, уповноваженої представляти громадське об`єднання, та її заміни (для громадських об`єднань, що не мають статусу юридичної особи); 5) періодичність засідань і процедуру прийняття рішень керівними органами громадського об`єднання, у тому числі шляхом використання засобів зв`язку; 6) порядок звітування керівних органів громадського об`єднання перед його членами (учасниками); 7) порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності керівних органів громадського об`єднання та розгляду скарг; 8) джерела надходження і порядок використання коштів та іншого майна громадського об`єднання; 9) порядок створення, діяльності та припинення діяльності відокремлених підрозділів громадського об`єднання (у разі їх створення громадським об`єднанням, яке має намір здійснювати діяльність зі статусом юридичної особи); 10) порядок внесення змін до статуту; 11) порядок прийняття рішення щодо саморозпуску або реорганізації громадського об`єднання, а також щодо використання його коштів та іншого майна, що залишилися після саморозпуску, - для громадського об`єднання, яке має намір здійснювати діяльність зі статусом юридичної особи. У статуті громадського об`єднання можуть бути передбачені додаткові положення щодо утворення, діяльності і саморозпуску чи реорганізації громадського об`єднання, що не суперечать закону. Статут громадського об`єднання, яке має намір здійснювати діяльність без статусу юридичної особи (у разі, якщо наявність статуту такого об`єднання передбачена рішенням про його утворення), може не містити положень, передбачених пунктами 5-8 частини першої цієї статті.

Судами встановлено, що позивач у даній справі ( ОСОБА_1 ) станом на дату прийняття оскаржуваних рішень позачергових загальних зборів членів Громадської організації «Київська вірменська громада» (16.01.2017 та 14.02.2018) був членом Громадської організації «Київська вірменська громада», а отже має право на оскарження спірних рішень загальних зборів відповідача.

Верховний Суд зазначає, що відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Відповідно до статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини 1, 2 статті 5 ГПК України).

За змістом статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Тобто, об`єктом захисту має бути порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права полягає в позбавленні його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи. Порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Верховний Суд у постанові від 10.09.2020 у справі №904/3368/18 зазначив, що завданням суду при здійсненні правосуддя є забезпечення, зокрема, захисту прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави, відтак, встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті. Вказані норми визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес.

Верховний Суд наголошував, що вказаний вище підхід є загальним і може застосовуватись при розгляді будь-яких категорій спорів, оскільки недоведеність порушення прав, за захистом яких було пред`явлено позов, у будь-якому випадку є підставою для відмови у його задоволенні (п.120 постанови Верховного Суду від 10.09.2020 у справі №904/3368/18).

Вирішуючи питання про захист порушеного права, суд має враховувати інтереси і самого товариства і його інших учасників, тобто дотримуватися балансу інтересів учасників товариства і самого товариства, про що неодноразово зазначав Верховний Суд.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, у протоколі №1/2017 від 16.01.2017, яким оформлено позачергові загальні збори членів Громадської організації «Київська вірменська громада», зазначено, що присутні на зборах - 9 членів ГО, всього на обліку перебуває 11 членів ГО; на загальних зборах присутні 81,81% членів Громадської організації «Київська вірменська громада», збори є правомочними.

На вказаних зборах вирішено затвердити статут ГО в новій редакції та уповноважити голову і секретаря зборів на його підписання. Результати голосування - «за» одноголосно, «проти» - 0 голосів, «утримались» - 0 голосів.

У Протоколі №1/2018 від 14.02.2018, яким оформлено позачергові загальні збори членів Громадської організації «Київська вірменська громада», зазначено, що присутні на зборах - 9 членів ГО, всього на обліку перебуває 11 членів ГО; на загальних зборах присутні 81,81% членів Громадської організації «Київська вірменська громада», збори є правомочними.

На вказаних зборах вирішено затвердити статут ГО в новій редакції та уповноважити голову і секретаря зборів на його підписання. Результати голосування - «за» одноголосно, «проти» - 0 голосів, «утримались» - 0 голосів.

Внесення змін до Статуту Громадської організації «Київська вірменська громада» було обумовлено зміною законодавства - а саме набранням чинності постановою КМУ №440 від 13.07.2016 «Порядок ведення реєстру неприбуткових установ та організацій, включення неприбуткових підприємств, установ і організацій до Реєстру та виключення з Реєстру».

Так, 13.07.2016 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №440 «Порядок ведення реєстру неприбуткових установ та організацій, включення неприбуткових підприємств, установ і організацій до Реєстру та виключення з Реєстру», в якій зазначено, що відповідно до підпункту 133.4.5 пункту 133.4 статті 133 Податкового кодексу України Кабінет Міністрів України постановляє затвердити Порядок ведення Реєстру неприбуткових установ та організацій, включення неприбуткових підприємств, установ та організацій до Реєстру та виключення з Реєстру, що додається. Неприбуткові організації, включені до Реєстру неприбуткових установ та організацій на день набрання чинності Законом України від 17 липня 2015 р. № 652-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо оподаткування неприбуткових організацій", повідомлені про встановлення невідповідності установчих документів вимогам, встановленим пунктом 133.4 статті 133 Податкового кодексу України, а для житлово-будівельних кооперативів також відсутність завірених ними копій документів, що підтверджують дату прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку та факт спорудження або придбання такого будинку житлово-будівельним (житловим) кооперативом, з метою включення до нового Реєстру неприбуткових установ та організацій зобов`язані привести до 1 січня 2017 р. свої установчі документи у відповідність з вимогами, встановленими пунктом 133.4 статті 133 Податкового кодексу України, та у цей самий строк подати копії таких документів контролюючому органу.

Неприбуткові організації, які до 1 січня 2017 р. не привели свої установчі документи у відповідність з вимогами, встановленими пунктом 133.4 статті 133 Податкового кодексу України, та не надали копії таких документів контролюючому органу, виключаються після 1 січня 2017 р. контролюючим органом з Реєстру неприбуткових установ та організацій з урахуванням положень пунктів 16 і 17 Порядку, затвердженого цією постановою.

У позовній заяві позивач вказує, що допущені відповідачем порушення призвели до порушення прав позивача як учасника ГО. Порушення прав позивача полягає в тому, що він був позбавлений права взяти участь у позачергових загальних зборах ГО, проведених 16 січня 2017 року та 14 лютого 2018 року, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо, тобто не зміг реалізувати своє право на участь в управлінні Громадською організацією «Київська вірменська громада». Позивач зазначає, що у зв`язку із неповідомленням про збори ГО в порядку, визначеному відповідним статутом, позивач був позбавлений можливості вносити пропозиції по включенню питань до порядку денного З`їзду Громадської Організації. Крім того, у зв`язку із порушенням ГО порядку обрання Голови ГО після припинення повноважень попереднього Голови ГО позивач був позбавлений права на участь в Зборах ГО для надання свого голосу «за» чи «проти» обрання того чи іншого кандидата на посаду Голови ГО.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суди попередніх інстанцій виходили з того, що позивач не зазначає, в чому саме конкретно виразилось порушення його прав та інтересів внаслідок приведення Статуту Громадської організації «Київська вірменська громада» у відповідність до законодавства України, як саме оспорювані рішення прямо вплинули на позивача (а не опосередковано чи потенційно).

Усталеною є позиція про те, що крім порушення процедури скликання та проведення загальних зборів позивач зобов`язаний довести чим саме оспорювані рішення (їх зміст) порушують його права та/або законні інтереси, яким чином скасування рішень загальних зборів призведе до відновлення прав та/або інтересів позивача.

Тобто наслідком задоволення позовних вимог має бути відновлення порушених, невизнаних чи оспорюваних прав позивача, на користь якого приймається відповідне рішення суду.

Суди вірно зазначили, що важливим є також врахування принципу пропорційності - справедливої рівноваги (балансу) між інтересами всіх учасників, інтересами позивача та досягненням основної мети діяльності ГО "Київська вірменська громада". Позивач, звертаючись із зазначеним позовом, повинен довести, які саме порушення були допущені, чи є вони такими, що їх неможливо усунути, яким саме чином порушують його права чи законні інтереси як учасника ГО, зазначити яке його право та у який спосіб може бути відновлено внаслідок задоволення цього позову, та обґрунтувати співмірність балансу своїх прав, законних інтересів та прав і законних інтересів інших учасників. Інтереси окремого учасника можуть не збігатися з інтересами інших учасників. Тому, вирішуючи питання щодо визнання недійсними рішень загальних зборів, суди мають враховувати баланс інтересів усіх учасників та самої ГО "Київська вірменська громада", уникати зайвого втручання в питання створення і діяльності ГО, які вирішуються виключно загальними зборами.

В даному випадку позивачем жодним чином не обгрунтовано дотримання балансу інтересів та принципів пропорційності у випадку визнання недійсними судом рішень загальних зборів, прийнятих 7-8 років тому, якими були приведені у відповідність до законодавства України редакції Статутів ГО "Київська вірменська громада", і на підставі яких ГО проводила свою діяльність протягом тривалого часу.

Доводи касаційної скарги не спростовують зазначених висновків господарських судів попередніх інстанцій та не доводять неправильного застосування ними норм процесуального права, як необхідної передумови скасування прийнятого судом судового рішення.

Скаржник у касаційній скарзі посилається на неврахування судами попередніх інстанцій висновків Верховного Суду щодо застосування ч. 2 ст. 16 (способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання правочину недійсним) Цивільного кодексу України.

Проте Верховний Суд звертає увагу, що предметом даного позову (в оскаржуваній частині) є визнання недійсними рішень загальних зборів та скасування державної реєстрації змін до установчих документів, а не визнання недійсним правочину, а тому такі доводи скаржника є безпідставними.

Крім того, скаржник посилається на висновки Верховного Суду щодо підстав визнання недійсними рішень загальних зборів, якими серед іншого можуть бути неповідомлення учасника юридичної особи про скликання загальних зборів, прийняття рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішень; прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства; позбавлення учасника юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах.

Оскільки позивач не довів, яким чином оскаржуване рішення (його зміст) порушує права чи законні інтереси позивача та як задоволення позовних вимог призведе до їх поновлення, Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій в оскаржуваній частині, а саме про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання недійсними рішень загальних зборів відповідача та скасування реєстраційних змін.

Враховуючи факт не доведення позивачем вказаних обставин, що є достатньою підставою для відмови у позові, Верховний Суд залишає без оцінки доводи скаржника на спростування висновків суду щодо порушень при скликанні та проведенні загальних зборів відповідача, що не впливають на зміст рішень по суті.

Інші аргументи скаржника щодо порушення судами норм процесуального права в контексті повноти оцінки доказів та встановлення обставин справи підлягають відхиленню як такі, що зводяться до необхідності переоцінки доказів та обставин.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до статті 300 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Згідно з частиною 1 статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи межі перегляду справи в касаційній інстанції, передбачені статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає, що викладені у касаційній скарзі доводи не отримали підтвердження під час касаційного провадження, не спростовують висновків судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позову, у зв`язку з чим рішення та постанова в оскарженій частині підлягають залишенню без змін, а касаційна скарга - без задоволення.

З огляду на те, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 02.07.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.10.2025 у справі №910/11927/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Мамалуй

Судді О. М. Баранець

О. А. Кролевець