ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/1491/25

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Сікорської Н.А.,

секретар судового засідання: Рудницька Н.В.,

за участю представника позивача: Цишнатій М.М., довіреність від 17.10.2025р. № 923/01-37,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Гуманітарного відділу Романівської селищної ради Житомирського району Житомирської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО СВІТ 24"

про розірвання договору про закупівлю № 87 від 19 травня 2025 р. та стягнення 279767,25 грн.

Процесуальні дії по справі.

Гуманітарний відділ освіти Романівської селищної ради Житомирського району Житомирської області звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО СВІТ 24" з вимогою розірвання договору про закупівлю № 87 від 19.05.2025р. та стягнення 279767,25 грн. штрафних санкцій.

Ухвалою від 17.11.2025р. суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 16.12.2025р.

27.11.2025р. від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог (а.с.34-39).

Протокольною ухвалою від 16.12.2025р. заяву про збільшення розміру позовних вимог суд залишити без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 163 ГПК України, у разі збільшення розміру позовних вимог або зміни предмета позову несплачену суму судового збору належить сплатити до звернення в суд із відповідною заявою.

Стаття 170 ГПК України визначено загальні вимоги о форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення.

За приписами ч. 4 ст. 170 ГПК України, суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

В судовому засіданні 16.12.2025р. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем його зобов`язань за договором про закупівлю товару №87 від 19.05.2025р. в частині поставки товару в обумовлені строки.

За невиконання зобов`язань позивач нарахував до стягнення з відповідача 279767,25 грн. штрафних санкцій на підставі пункту 7.2. договору та одночасно просить суд розірвати договір про закупівлю №87 від 19.05.2025р.

Відповідач, в порядку ст.ст. 165, 251 ГПК України, не скористався правом подачі письмового відзиву на позовну заяву, доводи позивача не спростував.

Ухвала про відкриття провадження у справі від 17.11.2025р. надіслана на поштову адресу відповідача, вказану в ЄДРЮОФОПГФ, повернулась без вручення адресату з підстав відсутності адресата за вказаною адресою.

У відповідності до п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

Пунктом 10) частини 2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» визначено, що в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про юридичну особу, зокрема місцезнаходження юридичної особи.

За змістом правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19, від 27.07.2022 у справі № 908/3468/13 та підлягають застосуванню з огляду на ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у цьому випадку, суду. Факт неотримання поштової кореспонденції, якою суд з додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, залежав від волевиявлення самого адресата, тобто мав суб`єктивний характер та є наслідком неотримання адресатом пошти під час доставки за вказаною адресою і незвернення самого одержувача кореспонденції до відділення пошти для отримання рекомендованого поштового відправлення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи судом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Враховуючи викладене, судом було надано учасниками справи можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог, а також достатньо часу для звернення із заявами по суті справи та з іншими заявами з процесуальних питань.

Згідно ч.9 ст.165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

19.05.2025р. між Гуманітарним відділом Романівської селищної ради Житомирського району Житомирської області (замовник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРО СВІТ 24» (постачальник, відповідач) було укладено договір про закупівлю товару № 87 (надалі - договір) (а.с. 6-10).

Відповідно до п.1.1. договору постачальник зобов`язується поставити та передати у власність замовника товар, зазначений у додатку №1 до договору на закупівлю: Деревина дров`яна не промислового використання, 2 група, код ДК 021:2015 Єдиного закупівельного словника: 03410000 7 - деревина, а замовник зобов`язується прийняти товар та сплатити його вартiсть у порядку та на умовах, що визначено ним договором. Кiлькість товару зазначено в додатку № 1 до договору.

Відповідно до п.2.2. сума договору становить 1804950,00 грн.

Строк поставки товару: з дати укладання договору, товар повинен постачатися партіями, щомісячно, за видатковими накладними, товарно-транспортними накладними, згiдно графiка поставки товару (додаток № 3 до договору), але не пізніше ніж до 10.10.2025р. Умовами розвантаження товару є, складання деревини, в встановлених місцях, біля закладів замовника, не допускається розвантаження деревини насипом (п.4.1. договору).

Пунктом 4.6. договору визначено, що датою поставки партії товару є дата, коли партiю товару було передано у власнiсть замовника в місці поставки з моменту та на пiдставi підписаної сторонами видаткової накладної, товарно-транспортної накладної товару. Товар вважається переданим замовнику у кількості та якостi в місці поставки з моменту та на пiдставi пiдписаної сторонами видаткової накладної, товарно-транспортної накладної товару.

Відповідно до п.5.1. договору оплата товару здiйснюється замовником за рахунок бюджетних асигнувань, затверджених його кошторисом, у відповідності з вимогами Бюджетного кодексу України.

Пунктом 6.2.1. договору передбачено, що замовник має право достроково, в односторонньому порядку, розірвати цей договір у разi невиконання та/або неналежного виконання зобов`язань постачальником шляхом направлення офіційного листа про це постачальнику згідно з адресою, яка зазначена в роздiлі «15. Місцезнаходження та банківські реквізити Сторін» цього договору. Офіційний лист про розiрвання цього договору надсилається постачальнику за 15 днiв до бажаної дати розiрвання. Цей договір вважатиметься розірваним з дати, що зазначена в офіційному листі про розiрвання договору.

Сторони пунктом 7.2. договору погодили, що за не поставку, несвоєчасну поставку або недопоставку товару, або порушення строку заміни неякісного (невiдповідного) товару на якісний (відповідний), постачальник сплачує замовнику штрафні санкції у розмірі подвійної облікової ставки НБУ вiд суми непоставленої в строк продукції, а у разi здійснення попередньої оплати постачальник, крім сплати зазначених штрафних санкцiй, повертає замовнику кошти з урахуванням індексу інфляції, а за прострочення поставки товару понад 30 (тридцять) днiв додатково стягується штраф у розмірі 7% вiд вказаної суми.

Договiр набирає чинності i вважається укладеним з моменту його пiдписання сторонами та діє по 31 грудня 2025 року, але в будь-якому разi до повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором (п.10.1. договору).

Відповідно до специфікації (додаток №1) сторони погодили поставку товару, деревина дров`яна не промислового використання, 2 група (вільха чорна 1,9 м. вiд 1 м. куб.) у кількості 1719 м. куб., загальною вартістю з урахуванням ПДВ 1804950,00 грн. (а.с.10 на звороті).

У додатку №2 до договору сторони погодили перелік закладів освiти та культури Романівської селищної ради Житомирського району Житомирської областi (а.с.11).

Додатком №3 до договору визначено графік постачання товару (а.с.12).

Факт порушення строків поставки підтверджується листами позивача до відповідача, а саме:

- 13.08.2025р. №664/01-37 лист з вимогою терміново завести паливні дрова у заклади освіти і культури селищної ради в кількості 1719 м. куб. (а.с.16);

- 27.08.2025р. №711/01-37 лист з вимогою сплатити до 07.10.2025р. нараховані штрафні санкції за непоставлену в строк продукцію у розмірі 190417,50 грн. (а.с.18);

- 16.09.2025р. №794/01-37 лист з вимогою терміново сплатити нараховані штрафні санкції за непоставлену в строк продукцію у розмірі 198229,50 грн., а також повідомлено про прийняте рішення щодо розірвання договору №87 від 19.05.2025р. на підставі пп.6.2.1., п.6.2. договору (а.с.17);

- 03.10.2025р. №871/01-37 лист з вимогою терміново сплатити штраф у розмірі 279767,25 грн. за не поставлену в строк продукцію у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми непоставленого товару, також повідомлено про розірвання договору №87 (а.с.15).

Претензією від 14.10.2025р. №903/01-37 позивач вимагав від відповідача сплатити штрафні санкції в сумі 279767,25 грн., штраф в сумі 122524,50 грн. нараховані за несвоєчасну поставку товару та повідомлено про прийняте рішення щодо розірвання договору №87 від 19.05.2025р. на підставі пп.6.2.1., п.6.2. договору (а.с.20).

Гуманітарний відділ Романівської селищної ради Житомирського району Житомирської області звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО СВІТ 24" з вимогою про розірвання договору про закупівлю №87 від 19.05.2025р. та стягнення 279767,25 грн. штрафних санкцій.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені у частині другій статті 16 ЦК України.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках ( абзац 12 частини другої статті 16 ЦК України).

Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства (частини третя статті 14 ЦК України).

Тому застосування кредитором штрафних санкцій, встановлених у договорі за невиконання боржником договірних обов`язків є способом захисту порушеного права , що встановлений договором.

Суд встановив, що зобов`язання між сторонами виникли на підставі договору про закупівлю товару № 87 від 19.05.2025р., який є договором поставки.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ГПК України).

За загальним правилом, одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом ( ст. 525 ЦК України).

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Застосування статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто, з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати (постанова ОП КЦС у складі ВС від 23.01.2019 у справі №355/385/17).

Спірні правовідносини у цій справі виникли на підставі договору поставки, який регулюється розділом 3 глави 54 ЦК України.

Частинами 1, 2 статті 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, передача товару постачальником є основним його обов`язком, що випливає з сутності договору купівлі-продажу. При цьому передача товару має здійснюватися з дотриманням правил про строк, місце та спосіб виконання зобов`язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу.

У разі відмови продавця передати товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу (частина перша статті 665 ЦК України).

Відповідно до умов договору № 87 товар підлягав поставці з дати його укладення партіями щомісячно за накладними згідно з графіком поставки (додаток № 3, (а.с.12)) , але не пізніше 10.10.2025р. (п.4.1. договору).

За змістом статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, якщо боржник не почав виконувати свої зобов`язання, це вважається неправомірною бездіяльністю, тобто умисним невиконанням дій, які він зобов`язаний був здійснити за договором. Така бездіяльність хоч і пасивна, але є свідомим вибором.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За умовами п. 7.2 договору сторони узгодили сплату постачальником штрафних санкцій у розмірі подвійної облікової ставки НБУ вiд суми непоставленої в строк продукції.

Проаналізувавши умови п. 7.2 договору, суд дійшов висновку, що сторони фактично узгодили відповідальність у формі штрафу, розмір якого відповідає розміру подвійної облікової ставки НБУ.

Разом з тим, позивач нарахував до стягнення з відповідача штраф менший за розміром, аніж передбачено у договорі, а саме 15,50%, що відповідає розміру облікової ставки НБУ, яка встановлена з 07.03.2025 р., що є правом позивача.

Здійснивши перевірку наведеного позивачем розрахунку штрафу, суд встановив, що він є арифметично вірними та обґрунтованим.

Суд зазначає, що відповідач, прийнявши на себе зобов`язання за договором погодився із передбаченою ним відповідальністю за прострочення взятих на себе зобов`язань, а також усвідомлював визначені строки здійснення поставки товару.

Щодо вимоги позивача розірвати договір про закупівлю №87 від 19.05.2025р. суд зазначає наступне.

Приписами ст. 651 ЦК України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 651 ЦК України, на яку посилається позивач, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Аналіз наведеної норми свідчить, що для її застосування сторона, яка порушує питання про розірвання чи зміну договору, має довести наявність порушення договору іншою стороною. При цьому, у постановах Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 183/262/17, від 04.12.2024 у справі № 642/1088/23, від 16.02.2021 у справі 910/2861/18 зроблено висновок про те, що у вказаній нормі матеріального права йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - «значної міри» позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу огляду суду. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що допустила порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі ч. 2 ст. 651 ЦК України.

Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.

Відповідно до п.6.2.1. та п. 6.2.2. договору, замовник має право розірвати договір у разі невиконання постачальником своїх зобов`язань.

Порушення відповідачем установлених договором строків поставки товару унеможливило досягнення мети договору і є істотним порушенням умов договору про закупівлю № 87 від 19.05.2025р. у розумінні абз. 2 ч. 2 ст. 651 ЦК України.

За таких обставин вимоги позивача про розірвання договору про закупівлю № 87 від 19.05.2025 р. підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. Якщо договір розривається у судовому порядку, зобов`язання припиняється з моменту набрання рішенням суду про розірвання договору законної сили.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, позовні вимоги Гуманітарного відділу Романівської селищної ради підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витати за результатами розгляду справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення позовних вимог в повному обсязі, на відповідача покладається судовий збір в розмірі 5779,61 грн.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Розірвати договір про закупівлю №87 від 19 травня 2025 року, укладений між Гуманітарним відділом Романівської селищної ради Житомирського району Житомирської області та Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРО СВІТ 24».

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО СВІТ 24» (13001, Житомирська обл., Житомирський р-н, смт. Романів, вул. Небесної сотні, буд. 48, )

на користь Гуманітарного відділу Романівської селищної ради (13001, Житомирська обл., Житомирський р-н, смт. Романів, вул. Лялевича С., буд. 2, )

- 279767, 25 грн. штрафу;

- 5779, 61грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 19.12.25

Суддя Сікорська Н.А.

1 - до справи

2 - відповідачу (рек. з пов.)