ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2025 р. Справа №914/711/25

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Галушко Н.А.

суддів Желіка М.Б.

Орищин Г.В.

секретар судового засідання Стронська А.І.

за участю представників сторін ( за первісним позовом):

від позивача Андрусів О.Д., Оприско М.В.

від відповідача Удудяк Н.М.

розглянувши апеляційну скаргу ТОВ Шляховик-Т від 21.08.2025 (вх. № ЗАГС 01-05/2589/25 від 22.08.2025)

на рішення Господарського суду Львівської області від 08.07.2025 (повне рішення складено та підписано 17.07.2025, суддя Уляна ДІЛАЙ)

у справі № 914/711/25

за позовом: ТОВ Шляховик-Т

до відповідача: ПАТ Укрнафта

про: внесення змін в п. 3.1 договору №13/4836-Р від 15.11.2024,

за зустрічною позовною заявою: ПАТ Укрнафта

до відповідача (за зустрічним позовом): ТОВ Шляховик-Т

про: стягнення 460 894,48грн штрафу

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції.

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Товариства з обмеженою відповідальністю Шляховик-Т (далі ТОВ Шляховик-Т, позивач за первісним позовом) до Публічного акціонерного товариства Укрнафта (далі ПАТ Укрнафта, відповідач за первісним позовом ) про внесення змін до пункту 3.1. Договору підряду №13/4836-Р від 15.11.2024, укладеного ПАТ Укрнафта та ТОВ Шляховик-Т, (далі Договір) шляхом викладення його у наступній редакції: «Строк виконання робіт до 17 квітня 2025 року. Початок робіт оформляється двостороннім Актом про початок виконання робіт, складений між замовником та підрядником не пізніше ніж через 10 календарних днів із дати підписання Договору».

Позовні вимоги обґрунтовані істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладенні Договору (ч.2 ст. 634 ЦК України). Зокрема, позивач за первісним позовом зазначає, що обумовлені Договором роботи, які передбачають укладання холодних та гарячих асфальтобетонних сумішей, відповідно до п. 20.8.5 ДБН В.2.3-4-2015 необхідно проводити весною або влітку за температури повітря не нижче ніж плюс 5°С, восени не нижче ніж плюс 10°С. Однак, несприятливі погодні умови (температура повітря в грудні 2024 - січні 2025 року була нижчою, аніж плюс 10°С, були часті опади) зумовили неможливість виконання підрядних робіт у визначений Договором строк ( до 03.02.2025).

При цьому, за твердженням позивача за первісним позовом, він не міг вплинути на вказані обставини та їх передбачити, оскільки ТОВ Шляховик-Т розраховувало, що Договір буде укладений не пізніше 29.10.2024, натомість через зволікання ПАТ Укрнафта такий було укладено лише 15.11.2024.

ПАТ Укрнафта ( далі позивач за зустрічним позовом) звернулось до Господарського суду Львівської області із зустрічним позовом до ТОВ Шляховик-Т ( далі відповідач за зустрічним позовом) про стягнення 460 894,48 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем за зустрічним позовом своїх зобов`язань за Договором щодо виконання робіт у визначений строк, що є підставою відповідно до п.9.2. Договору для нарахування штрафу у розмірі 10% від вартості несвоєчасно виконаних робіт.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 08.07.2025 у справі №914/711/25: у задоволенні первісного позову ТОВ Шляховик-Т відмовлено; зустрічний позов ПАТ Укрнафта задоволено; стягнуто з ТОВ Шляховик-Т на користь ПАТ Укрнафта 460 894,48 грн штрафу та 6 913,41 грн судового збору.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні первісного позову мотивоване тим, що несприятливі погодні умови у січні-лютому 2025 року не свідчать про істотну зміну обставин, оскільки є прогнозованими та передбачуваними для суб`єктів господарювання, а в момент укладення Договору підрядник не міг не усвідомлювати, що кінцева дата виконання робіт за таким припаде саме на ці зимові місяці та мав об`єктивну можливість розрахувати свою спроможність належного виконання умов Договору.

Разом з тим, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення зустрічного позову з огляду на те, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджено невиконання відповідачем за зустрічним позовом взятих на себе договірних зобов`язань у визначений Договором строк, що є підставою для нарахування штрафу відповідно до п.9.2. Договору.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу.

ТОВ Шляховик-Т подало апеляційну скаргу від 21.08.2025, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 08.07.2025 у справі №914/711/25 та ухвалити нове рішення, яким первісний позов ТОВ Шляховик-Т задоволити у повному обсязі, а у задоволенні зустрічного позову ПАТ Укрнафта відмовити повністю.

Вимоги апелянта обгрунтовані неправильним застосуванням судом першої інстанції норм матеріального права та неповним встановленням обставин справи.

Зокрема, скаржник зазначає, що приймаючи участь у відкритих торгах із оголошеними ПАТ «Укрнафта» особливостями він мав законні та цілком обґрунтовані очікування на укладення Договору не пізніше 29.10.2024. Однак, з огляду на укладення між сторонами Договору лише 15.11.2024 та передачу замовником ТОВ Шляховик-Т будівельного майданчика в останній день встановленого Договором строку, виконання робіт майже повністю припало на зимовий період.

Зважаючи на те, що відповідно до п. 20.8.5 ДБН В.2.3-4-2015 обумовлені Договором роботи необхідно проводити весною або влітку за температури повітря не нижче ніж плюс 5°С, восени не нижче ніж плюс 10°С, за твердженням апелянта, виконання ним робіт у визначений Договором строк незворотньо призвело б до виконаних робіт неналежної якості.

Апелянт зазначає, що у випадку укладення Договору 29.10.2024, завершення робіт могло б відбутися вже на початку грудня, а отже ТОВ Шляховик-Т діяло із усією можливою обачністю та не могло на момент укладення Договору передбачити істотної зміни обставин, що є підставою для внесення змін до Договору відповідно до ч.2 ст. 652 ЦК України. Однак, ПАТ «Укрнафта» безпідставно проігнорувало неодноразові пропозиції ТОВ Шляховик-Т щодо пролонгації строку виконання робіт, що свідчить про його недобросовісність та наявність підстав для задоволення первісного позову.

На переконання апелянта, зазначені вище обставини свідчать про відсутність у його діях вини у несвоєчасному виконанні зобов`язання за Договором та про прострочення кредитора, що з врахуванням ст. ст. 612, 614 ЦК України підтверджує відсутність підстав для задоволення зустрічного позову про стягнення штрафу.

АТ «Укрнафта» подало відзив на апеляційну скаргу від 08.09.2025, в якому просить рішення Господарського суду Львівської області від 08.07.2025 у справі №914/711/25 залишити без змін з підстав його законності та обгрунтованості, а апеляційну скаргу без задоволення.

Зокрема, відповідач за первісним позовом зазначає, що ТОВ Шляховик-Т не довело наявності підстав для внесення змін у Договір, якими обгрунтований первісний позов ( істотної зміни обставин, якими сторони керувались при укладенні договору), оскільки позивач не міг не усвідомлювати, що початок виконання робіт та їх кінцева дата припадає на осінньо-зимовий період (навіть за умови підписання Договору в жовтні 2024 року), з огляду на що повинен був розумно оцінити цю

обставину з урахуванням виду своєї діяльності та можливості виконання зобов`язання у визначені строки.

АТ «Укрнафта» вважає, що позивач за первісним позовом не довів належними та допустимими доказами, що у нього була відсутня можливість передбачити погодні умови у період з листопада 2024 року по лютий 2025 року, зокрема щодо можливої температури повітря нижче 10°С, що свідчить про недоведеність наявності підстав для внесення змін до Договору.

Оскільки підписавши Договір, позивач за первісним позовом погодив всі істотні його умови ( зокрема, кінцевий термін виконання робіт та наслідки порушення зобов`язань), враховуючи п. 9.2. Договору та прострочення підрядником виконання робіт, АТ «Укрнафта» вважає, що ТОВ Шляховик-Т зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 10% від вартості робіт, що становить 460 894,48 грн.

Процесуальні дії суду у справі та вирішення процесуальних питань.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.08.2025 справу №914/711/25 розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді (судді - доповідача) Галушко Н.А., суддів Желіка М.Б. та Орищин Г.В.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 27.08.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Шляховик-Т" на рішення Господарського суду Львівської області від 08.07.2025 у справі №914/711/25 та призначено розгляд справи на 23.09.2025.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 23.09.2025 за клопотанням представника позивача розгляд справи відкладено на 21.10.2025.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 21.10.2025 розгляд справи відкладено на 02.12.2025 з підстав, зазначених у вказаній ухвалі.

У судовому засіданні 02.12.2025 проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обставини справи, встановлені судом.

За результатами проведення відкритих торгів (ідентифікатор UA-2024-09-17-007395-a) 15.11.2024 між ТОВ Шляховик-Т (далі - підрядник,) та ПАТ «Укрнафта» (далі - замовник) укладено договір підряду №13/4836-Р ( далі Договір).

Відповідно до п.п.1.1.,1.2. Договору у порядку та на умовах, визначених цим Договором, підрядник зобов`язується на свій ризик виконати роботи (поточний ремонт асфальтобетонного покриття та вимощення бруківки на АЗС №13/049, Львівська обл., Бродівський р-н, с/рада Підгорецька, автодорога Київ-Чоп 455+780 км (ДБН А.2.2-3:2014)) за завданням замовника, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити ці роботи на умовах, визначених даним Договором.

Перелік, строк виконання робіт, а також їх вартість за взаємною згодою сторін можуть корегуватися в процесі виконання робіт шляхом оформлення сторонами додаткових угод до цього Договору, з урахуванням вимог Закону України «Про публічні закупівлі» та особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України Про публічні закупівлі, на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 №1178 ( п.1.3. Договору).

Відповідно до п.2.1. Договору загальна вартість робіт становить 4 608 944,77 грн з ПДВ.

Пунктом 3.1. Договору передбачено, що строк виконання робіт становить 50 робочих днів з дати початку робіт та закінчується датою підписання кінцевого акта приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2в). Початок робіт оформляється двостороннім Актом про початок виконання робіт, складеним між замовником та підрядником не пізніше ніж через 10 календарних днів з дати підписання договору.

Відповідно до п.3.4. Договору перегляд строків виконання робіт може здійснюватися, зокрема, при виникненні обставин, що не залежать від підрядника, перешкоджають виконанню робіт у встановлені строки, за умови, якщо підрядник без затримки письмово сповістить замовника про виникнення таких обставин.

Пунктом 3.5. Договору передбачено, що обставинами, які перешкоджають виконанню робіт у встановлені Договором строки, що не залежать від підрядника і дають право на перегляд сторонами цих строків, є такі: форс-мажор, про який зазначено у розділі 10 Договору; внесення змін до проектної документації; дії третіх осіб, що унеможливлюють належне виконання робіт, за винятком випадків, коли ці дії зумовлені залежними від підрядника обставинами.

Рішення сторін про перегляд строку виконання робіт оформлюється відповідно до п.1.3. даного Договору ( п.3.6. Договору).

Згідно з п. 9.2. Договору при порушенні строків виконання робіт підрядник на вимогу замовника сплачує йому штраф у розмірі 10% від вартості несвоєчасно виконаних робіт.

25.11.2024 сторонами підписано акт прийому-передачі будівельного майданчику для проведення ремонтних робіт.

Таким чином, останній день строку виконання робіт припав на 03.02.2025, що сторонами не заперечується.

Листом №18 від 17.01.2025 ТОВ «Шляховик-Т» повідомило ПАТ «Укрнафта» про неможливість якісно виконати роботи у встановлений Договором строк у зв`язку з несприятливими погодніми умовами, а тому запропонувало укласти додаткову угоду до Договору, якою продовжити строк виконання робіт до 15.04.2025.

Листом від 28.01.2025 ТОВ «Шляховик-Т» повторно запропонувало ПАТ «Укрнафта» продовжити строк виконання робіт за Договором з аналогічних підстав, додавши до такого листа проєкт Додаткової угоди відповідного змісту.

За твердженням ТОВ «Шляховик-Т», ПАТ «Укрнафта» на вказаний лист не відреагувало жодним чином.

31.01.2025 ПАТ «Укрнафта» направило на адресу ТОВ «Шляховик-Т» лист з проханням надіслати графіки виконання робіт з зазначенням дат їх початку та закінчення, в тому числі за спірним Договором.

На виконання вказаного листа замовника, підрядник листом від 07.02.2025 №146 повідомив ПАТ «Укрнафта», що роботи по Договору орієнтовно будуть виконані у період із 03.03.2025 по 15.04.2025.

Листом від 27.02.2025 ПАТ «Укрнафта» просило ТОВ «Шляховик-Т» добровільно сплатити штрафні санкції за порушення строку виконання робіт по Договору в розмірі 460 894, 48 грн протягом 7 днів з дня отримання вказаного листа.

Вказані обставини слугували підставою для звернення ТОВ «Шляховик-Т» до суду з позовом до ПАТ «Укрнафта» про внесення змін до Договору (в частині строку виконання робіт) на підставі ч.2 ст. 652 ЦК України.

Водночас, ПАТ «Укрнафта» звернулось до суду із зустрічним позовом про стягнення з ТОВ «Шляховик-Т» штрафу за прострочення виконання робіт по Договору.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За змістом положень статей 626, 627, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Правовідносини між сторонами виникли на підставі Договору підряду.

Так, згідно із ч.ч. 1,2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом частини першої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом (ч. 2 вказаної статті).

Пунктом 1.3. Договору сторони погодили, зокрема, що строк виконання робіт за взаємною згодою сторін може корегуватися в процесі виконання робіт шляхом оформлення сторонами додаткових угод до цього Договору з урахуванням вимог Закону України «Про публічні закупівлі» та особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України Про публічні закупівлі, на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 №1178.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст.41 Закону України «Про публічні закупівлі» істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.

Аналогічне положення закріплене у п.19 особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України Про публічні закупівлі, на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 №1178.

Верховний Суд у постанові від 31.08.2022 у справі №910/15264/21 зазначив, що вказана норма передбачає можливість внесення змін до договору про закупівлю (зміна істотних умов) у разі продовження строку дії договору та строку виконання зобов`язань, у тому числі у зв`язку з виникненням обставин непереборної сили. При цьому Закон "Про публічні закупівлі" не передбачає випадків обов`язкового продовження строку дії договору на вимогу однієї із сторін, в тому числі шляхом звернення до суду. Тому Верховний Суд доходить до висновку, що така зміна має відбуватись за волевиявленням обох сторін, а сама норма не надає одній зі сторін вимагати від іншої внесення змін до договору в судовому порядку (подібний висновок наведений у постанові Верховного Суду від 18.06.2021 у справі №927/491/19).

Тобто продовження строку дії договору та строку виконання зобов`язань внаслідок форс-мажору чи інших обставин є можливим лише якщо сторони це прямо вказали в умовах договору, або уклали додаткову угоду про це за взаємною згодою сторін вже після виникнення таких обставин (можливість чого передбачена у п.4 ч.5 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі").

Пунктами 1.3, 3.4 Договору сторони передбачили можливість зміни строку виконання робіт шляхом укладення додаткової угоди, зокрема ( але не виключно), при виникненні обставин, що не залежать від підрядника, перешкоджають виконанню робіт у встановлені строки, за умови, якщо підрядник без затримки письмово сповістить замовника про виникнення таких обставин.

При цьому, пунктом 3.5. Договору передбачено, що обставинами, які перешкоджають виконанню робіт у встановлені Договором строки, що не залежать від підрядника і дають право на перегляд сторонами цих строків, є: форс-мажор, про який зазначено у розділі 10 Договору; внесення змін до проектної документації; дії третіх осіб, що унеможливлюють належне виконання робіт, за винятком випадків, коли ці дії зумовлені залежними від обставинами .

Звертаючись до суду з позовом про внесення змін до Договору, позивач за первісним позовом не обгрунтовує наявності визначених вище підстав, натомість покликається на положення ст. 652 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона (ч.2 ст. 652 ЦК України).

Зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом ( ч.4 ст. 652 ЦК України).

Верховний Суд у постанові від 31.08.2022 у справі №910/15264/21 зазначив, що стаття 652 ЦК України містить приписи для ситуацій, коли сторона об`єктивно може виконати зобов`язання, проте внаслідок зміни обставин таке виконання втрачає для неї сенс або кінцевий результат буде не тим, на який вона розраховувала на початку. У цьому разі виникає потреба зміни умов зобов`язання (договору) до змінених суттєвим чином обставин.

Істотна зміна обставин є оціночною категорією, яка полягає у розвитку договірного зобов`язання таким чином, що виконання зобов`язання для однієї зі сторін договору стає більш обтяженим, ускладненим, наприклад, у силу збільшення для сторони вартості виконуваного або зменшення цінності отримуваного стороною виконання, чим суттєво змінюється рівновага договірних стосунків, призводячи до неможливості виконання зобов`язання. Подібний висновок наведений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі №910/15484/17 та у постанові Верховного Суду від 21.07.2021 у справі №912/3323/20.

Водночас, Верховний Суд вказав, що внесення змін до договору за рішенням суду є виключною мірою, яка пов`язана з втручанням суду в свободу договору, господарську діяльність сторін, і таке втручання може відбуватися лише у разі виникнення значного і вочевидь несправедливого дисбалансу між інтересами сторін внаслідок зміни обставин. При цьому, позивач має довести наявність всіх чотирьох умов, необхідних для внесення змін до договору за рішенням суду, визначених ч.2 ст. 652 ЦК України.

Обгрунтовуючи наявність підстав для внесення змін до Договору, позивач за первісним позовом зазначає, що необхідність продовження строку виконання робіт зумовлена затримкою укладення Договору зі сторони відповідача за первісним позовом ( Договір було укладено 15.11.2024, а не 29.10.2024, як розраховував позивач) та подальшими несприятливими погодніми умовами (температура повітря в грудні 2024 - січні 2025 року була нижчою, аніж плюс 10°С, були часті опади), що зумовило неможливість виконання підрядних робіт у визначений Договором строк (до 03.02.2025) та чого підрядник при всій своїй обачності не міг передбачити.

Однак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що наведене вище не може свідчити про істотну зміну обставин, якими сторони керувались при укладенні Договору, оскільки: температурні показники у осінньо-зимовий період суттєво не відрізняються з року в рік, а тому є прогнозованими та передбачуваними для суб`єктів господарювання; здійснюючи підприємницьку діяльність особа має розраховувати ризики настання несприятливих наслідків; позивач за первісним позовом при укладенні Договору 15.11.2024 не міг не усвідомлювати, що виконання робіт припаде на грудень 2024 року січень 2025 року, з огляду на що повинен був розумно оцінити цю обставину з урахуванням виду своєї діяльності та можливості виконання зобов`язання у погоджені сторонами строки, оцінити ті обставини, при яких буде виконуватися Договір та передбачити негативні наслідки для себе та контрагента у разі невиконання у строк взятих на себе зобов`язань; в момент укладення Договору позивач мав об`єктивну можливість розраховувати свою спроможність належного виконання робіт протягом 50-ти робочих днів.

При цьому, суд відхиляє як безпідставні покликання апелянта на наявність у нього очікувань щодо укладення Договору не пізніше 29.10.2024, як на обставину, яка свідчить про істотну зміну обставин, оскільки навіть за умови укладення Договору до вказаної дати, з врахуванням визначеного сторонами моменту початку виконання робіт та їх тривалості, роботи підлягали виконанню впродовж листопада-грудня 2024 року, в той час як відповідно до норм ДБН В.2.3-4-2015, на які покликається скаржник, обумовлені Договором роботи необхідно проводити весною або влітку за температури повітря не нижче ніж плюс 5°С, восени не нижче ніж плюс 10°С.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем за первісним позовом не доведено наявності визначених ч.2 ст. 652 ЦК України умов для внесення змін до Договору за рішенням суду, а відтак про відмову у задоволенні первісного позову.

Доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі щодо первісного позову, не спростовують висновків суду першої інстанції з огляду на викладене вище.

Щодо зустрічного позову про стягнення штрафу колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України).

Відповідно до статті 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

З врахуванням погоджених сторонами умов Договору відповідач за зустрічним позовом повинен був виконати роботи у строк до 03.02.2025.

Матеріалами справи підтверджено, а відповідачем не заперечується факт порушення ним зобов`язання щодо виконання робіт у визначений Договором строк.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 9.2. Договору сторони погодили, що при порушенні строків виконання робіт підрядник на вимогу замовника сплачує йому штраф у розмірі 10% від вартості несвоєчасно виконаних робіт.

Відповідно до п. 2.1. Договору загальна вартість робіт становить 4 608 944,77 грн з ПДВ.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення зустрічного позову та стягнення з ТОВ «Шляховик-Т» на користь ПАТ «Укрнафта» 460 894,48 грн штрафу.

Щодо покликання апелянта на відсутність його вини у простроченні виконання зобов`язання, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання ( ч.2 ст. 614 ЦК України).

З врахуванням встановлених вище обставин справи та їх оцінки судом, апелянтом не доведено відсутності його вини у простроченні виконання робіт за Договором.

При цьому, колегія суддів враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 31.08.2022 у справі №910/15264/21, що істотна зміна обставин не впливає на строк виконання зобов`язань (не змінює його) і не звільняє сторону від відповідальності за невиконання, а лише дозволяє припинити таке виконання (розірвання договору) чи змінити умови такого виконання або умови договору в цілому (для досягнення балансу інтересів сторін, який був порушений через істотну зміну обставин).

Відтак, наведені доводи скаржника відхиляються судом апеляційної інстанції як безпідставні та необгрунтовані.

Щодо покликання апелянта на порушення ним строків виконання робіт за Договором у зв`язку з простроченням кредитора (позивача за зустрічним позовом) колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 612 ЦК України прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Відповідно до ст. 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку. Кредитор також вважається таким, що прострочив, у випадках, встановлених частиною четвертою статті 545 цього Кодексу. Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Господарським процесуальним кодексом України закріплені основні засади господарського судочинства, зокрема у силу принципів рівності, змагальності та диспозитивності (статті 7, 13, 14 ГПК України) обов`язок з доведення обставин, на які посилається сторона, покладається на таку сторону.

Частиною першою статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідачем за зустрічним позовом не подано суду жодних доказів, які б підтверджували факт завершення ним робіт у визначений Договором строк та відмову позивача за зустрічним позовом від прийняття належного виконання зобов`язання, запропонованого відповідачем.

Факт укладення Договору між сторонами 15.11.2024 ( а не 29.10.2024, як очікував апелянт) та відсутність погодження замовника на укладення додаткового договору щодо продовження строку виконання робіт не свідчить ні про відмову замовника прийняти належне виконання робіт, запропоноване підрядником, ні про неможливість підрядника виконати роботи у зв`язку з бездіяльністю замовника.

З огляду на все викладене вище в сукупності, покликання апелянта про наявність підстав для звільнення його від відповідальності відхиляються колегією суддів як безпідставні.

Відтак, доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Ryabykh v.Russia» від 24.07.2003 року, «Svitlana Naumenko v. Ukraine» від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Обов`язок судів обґрунтовувати свої рішення не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010, остаточне від 10.05.2011).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Львівської області від 08.07.2025 у даній справі відповідає матеріалам справи, ґрунтується на вимогах чинного законодавства, прийняте з дотриманням норм процесуального та правильним застосуванням норм матеріального права, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення немає.

Відповідно до ст.129 ГПК України судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 236, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ

1. Апеляційну скаргу ТОВ Шляховик-Т від 21.08.2025 (вх. № ЗАГС 01-05/2589/25 від 22.08.2025) залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 08.07.2025 у справі №914/711/25 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги залишити за скаржником.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбаченні ст.ст. 287-288 ГПК України.

5. Справу повернути до Господарського суду Львівської області.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Повний текст постанови складено 15.12.2025

Головуючий суддя Галушко Н.А.

суддя Желік М.Б.

суддя Орищин Г.В.