ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
15 грудня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/1359/25
Господарський суд Житомирської області у складі судді Вельмакіної Т.М.,
розглянувши без повідомлення учасників справи заяву про ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Коростенський Дворик 72"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфабуд 2021"
про стягнення 104142,69 грн
Рішенням Господарського суду Житомирської області від 01.12.2025 позов задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфабуд 2021" на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Коростенський Дворик 72" 89678,40 грн заборгованості, 1578,65 грн 3% річних, 5793,40 грн інфляційних, 2422,40 грн витрат по сплаті судового збору. У стягненні 5275,20 грн заборгованості та 1817,04 грн інфляційних відмовлено.

05.12.2025 до суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшла заява з додатками, згідно якої останній просить суд ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідача 8000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою від 08.12.2025 суд прийняв до розгляду заяву представника позивача від 05.12.2025 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу у справі №906/1359/25, постановив вирішити питання про судові витрати без повідомлення учасників справи.

Розглядаючи заяву представника позивача від 05.12.2025 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн, суд враховує таке.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 1 ст.124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Так, у попередньому (орієнтовному) розрахунку суми судових витрат, долученому до позовної заяви (а.с.29), представник позивача вказав, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку із розглядом справи, складає 14500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Частиною 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У судовому засіданні 01.12.2025 представник позивача повідомив про намір подати докази на підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

При цьому суд враховує, що відповідно до висновку, викладеного в постановах Верховного Суду від 06.10.2020 у справі №922/376/20, від 07.09.2022 у справі №911/2130/21, від 03.12.2024 у справі №922/3448/23, оскільки в процедурі спрощеного провадження стадія судових дебатів відсутня, то вимога частини восьмої статті 129 ГПК України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат до закінчення судових дебатів не може розповсюджуватися на сторін у справі, яка розглядається у спрощеному провадженні. У такому разі підлягає застосуванню інша вимога ч. 8 ст. 129 ГПК України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

05.12.2025 до суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшла заява, згідно якої останній просить суд ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідача 8000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, до якої долучено докази на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу.

Таким чином, позивач дотримався вимог частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, оскільки подав докази щодо розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (ч.1 ст.16 ГПК України).

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч.2 ст.16 ГПК України).

Відповідно до ч.3 ст.123 ГПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (ч.1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Як вбачається з матеріалів справи, правова допомога Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку "Коростенський Дворик 72" по справі надавалася адвокатом Могильницьким Віктором Юрійовичем, що підтверджується ордером на надання правничої допомоги серії АМ №1149962 від 10.10.2025 (а.с.24).

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами частини 3 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який, в свою чергу, врегульовано главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Положеннями п.3 ч.1 ст.3, ст.6 ЦК України закріплено принцип свободи договору.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.10.2025 між Адвокатським бюро "Могильницький та партнери" та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Коростенський Дворик 72" (клієнт) був укладений договір про надання правничої допомоги (а.с.25-26), відповідно до п.1.1 якого предметом договору, зокрема є: представництво інтересів клієнта у судах під час здійснення господарського судочинства (пп.1.1.4 договору).

За умовами п.3.1, 3.2, 3.6, 3.8 договору, гонорар - винагорода адвокатського бюро за здійснення захисту, представництва інтересів клієнта та надання йому інших видів правової допомоги на умовах і в порядку, що визначені договором. Гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами та зазначені в додатку 1 до цього договору (а.с.26 (на звороті)). Факт наданих послуг підтверджується актом наданих послуг. Клієнт сплачує гонорар не пізніше 10 днів з моменту укладення даного договору, або за домовленістю сторін.

Згідно з актами наданих послуг від 09.10.2025, 17.11.2025, 01.12.2025 до договору про надання правничої допомоги від 08.10.2025 (а.с.27, 73, 76) адвокатське бюро виконало, а клієнт прийняв правничі послуги на загальну суму 8000,00 грн, а саме:

- підготовка проекту позовної заяви про стягнення заборгованості з ТОВ "Альфабуд 2021", 5 год. - 5000,00 грн;

- представництво інтересів клієнта у Господарському суді Житомирської області 17.11.2025 - 1500,00 грн;

- представництво інтересів клієнта у Господарському суді Житомирської області 01.12.2025 - 1500,00 грн.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу до суду надано платіжні інструкції №275 від 08.10.2025 на суму 5000,00 грн, №283 від 17.11.2025 на суму 1500,00 грн, №286 від 01.12.2025 на суму 1500,00 грн (а.с.28, 74, 77).

У ч. 2 ст. 126 ГПК України зазначено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За змістом частини 4 статті 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За приписами ч.5 статті 126 ГПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 статті 126 ГПК України).

Згідно ч.5 ст.129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Тобто, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" також зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Проаналізувавши в сукупності все вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявлені представником позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн є доведеними, документально обґрунтованими та такими, що відповідають критерію розумної необхідності таких витрат.

Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, від відповідача до суду не надходило.

За вказаного, враховуючи приписи ч.4 ст.129 ГПК України, вказані витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 7455,19 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. 123, 129, 221, 233, 244 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву представника позивача від 05.12.2025 про про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфабуд 2021" (01133, місто Київ, б. Лесі Українки, буд. 28, ід. код 44593224) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Коростенський Дворик 72" (11500, Житомирська область, місто Коростень, вул. Грушевського, буд. 72, ід. код 43722198) 7455,19 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного додаткового рішення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне додаткове рішення складено: 15.12.25

Суддя Вельмакіна Т.М.

1 - до справи;

- позивачу та відповідачу - через систему "Електронний суд".