ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/4116/25
Господарський суд Одеської області у складі судді Лічмана Л.В.,

секретар судового засідання Бойченко О.Р.,

за участю представників учасників справи:

від позивача: Засядьвовк А.І.,

від відповідача: Мірошніченко Н.Є.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності ,,УКРІНТЕРЕНЕРГО" до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 ) про стягнення 92937,09 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.10.2025 р.: прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/4116/25; призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження на 04.11.2025 р.

Протокольними ухвалами Господарського суду Одеської області від 04.11.2025 р. оголошено перерву в судовому засіданні до 25.11.2025 р., а від 25.11.2025 р. - до 09.12.2025 р.

Згідно з приписами ст.ст.233,240 ГПК України в судовому засіданні 09.12.2025 р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності ,,УКРІНТЕРЕНЕРГО" (далі - ДПЗД ,,УКРІНТЕРЕНЕРГО") звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою про стягнення з Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 ) (далі - В/Ч НОМЕР_1 ) 92937,09 грн, з яких 34638,31 грн заборгованості за спожиту електроенергію, 27508,86 грн інфляційних втрат, 4729,59 грн пені, 26060,33 грн 15% річних.

В обґрунтування позовних вимог вказано на невиконання відповідачем умов договору про постачання електричної енергії постачальником ,,останньої надії" в частині оплати вартості спожитої у серпні 2020 р. електричної енергії.

У відзиві на позовну заяву В/Ч НОМЕР_1 просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки:

- звернення до суду відбулось після спливу позовної давності;

- вина відповідача в порушенні умов договору відсутня, адже виникли форс-мажорні обставини, зумовлені військовою агресією РФ проти України;

- В/Ч НОМЕР_1 , будучи бюджетною установою, не має асигнувань на погашення боргу перед ДПЗД ,,УКРІНТЕРЕНЕРГО";

- позивач лише у 2025 р. надіслав відповідачу вимогу сплатити заборгованість та штрафні санкції.

ДПЗД ,,УКРІНТЕРЕНЕРГО" подало відповідь на відзив, у якій, спростовуючи аргументи В/Ч НОМЕР_1 , повідомляє, що:

- у комерційній пропозиції, яка є невід`ємною частиною договору, встановлено позовну давність тривалістю 5 років;

- договором передбачена можливість звільнення сторони від відповідальності за невиконання зобов`язань за умови негайного повідомлення про форс-мажорні обставини та надання протягом 14 днів з дати їх виникнення підтверджуючих документів щодо їх настання відповідно до чинного законодавства, проте відповідач не повідомляв позивача у названий строк про обставини непереборної сили та не надав належні докази їх виникнення;

- відсутність у боржника необхідних коштів або взяття ним зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань не звільняє його від виконання обов`язків за договором.

У запереченнях на відповідь на відзив В/Ч НОМЕР_1 , повторюючи доводи відзиву, просить відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши відповідність доводів сторін фактичним обставинам справи та нормам українського законодавства, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з такого.

В/Ч НОМЕР_1 як споживач приєднаний до договору про постачання електричної енергії постачальником ,,останньої надії" в особі ДПЗД ,,УКРІНТЕРЕНЕРГО" на умовах публічного договору (Договір), що не заперечується сторонами.

Умови цього договору розроблені відповідно до Закону України ,,Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 р. № 312 (ПРРЕЕ), та є однаковими для всіх споживачів (п.1.2 Договору).

За цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору, що зазначені в додатку 1 до договору (комерційна пропозиція) (п.2.1 Договору).

Постачальник здійснює постачання електричної енергії споживачу з моменту припинення постачання електричної енергії споживачу діючим електропостачальником у випадках, зазначених у п.3.2 цієї глави (п.3.1 Договору).

Початок постачання електричної енергії споживачу починається з факту споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого ПРРЕЕ у разі укладення договору між сторонами (п.3.7 Договору).

Споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої регулятором, згідно з комерційною пропозицією з постачання електричної енергії постачальником ,,останньої надії'', яка є додатком 1 до договору (п.5.1 Договору).

Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (п.5.8 Договору).

Оплата виставленого постачальником рахунка за цим договором має бути здійснена споживачем в терміни, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів з дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного у комерційній пропозиції, прийнятій споживачем… (п.5.10 Договору).

Споживач зобов`язується:… 2) забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього договору (п.6.2 Договору).

Постачальник зобов`язується: 1) забезпечувати постачання електричної енергії в порядку та на умовах, визначених цим договором; … 3) обчислювати і виставляти рахунки споживачу за поставлену електричну енергію відповідно до вимог та у порядку, передбаченому ПРРЕЕ та цим договором (п.7.2 Договору).

Сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за цим договором, якщо це невиконання є наслідком непереборної сили (форс-мажорних обставин) (п.12.1 Договору).

Сторони зобов`язані негайно повідомити про форс-мажорні обставини та протягом 14 днів з дати їх виникнення надати підтверджуючі документи щодо їх настання відповідно до чинного законодавства (п.12.4 Договору).

Цей договір приєднання споживача набирає чинності за фактом споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого ПРРЕЕ, та діє в частині здійснення розрахунків між сторонами до повного їх здійснення, а в частині постачання електричної енергії його дія не може перевищувати 90 календарних днів (п.13.1 Договору).

Відповідно до п.п.4.1, 4.3 умов комерційної пропозиції № 3 від 07.06.2019 р. споживач сплачує 100% від орієнтованої вартості прогнозованого обсягу споживання електричної енергії за розрахунковий період протягом 5 банківських (робочих) днів з моменту отримання споживачем рахунку…; рахунки вважаються отриманими споживачем належним чином у разі їх направлення особистим врученням (нарочним) або із застосуванням послуг пошти на адресу споживача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та/або на адресу, надану ОС постачальнику...

У п.14.1 умов комерційної пропозиції № 3 від 07.06.2019 р. визначено, що, керуючись ст.259 ЦК України, сторони домовились встановити в цьому договорі збільшений строк позовної давності: строк загальної позовної давності щодо вимог про стягнення боргу тривалістю 5 років; строк спеціальної позовної давності щодо вимог про стягнення штрафних санкцій (штраф, пеня) тривалістю 5 років.

Як вбачається зі звіту АТ ,,ОДЕСАОБЛЕНЕРГО", оформленого як оператором системи розподілу, щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника ,,останньої надії", В/Ч НОМЕР_1 в серпні 2020 р. спожила 10162,00 кВт*год електричної енергії з ресурсу ДПЗД ,,УКРІНТЕРЕНЕРГО".

З метою отримання оплати вартості спожитої електроенергії постачальником складено акт купівлі-продажу електроенергії від 31.08.2020 р. № 003720 за серпень 2020 р., згідно з яким спожито електричну енергію в обсязі 10162 кВт*год, та рахунок від 07.09.2020 р. № 10/13/О08/08960 на суму 34638,31 грн (з ПДВ), які направлено В/Ч НОМЕР_1 поштою та отримано останньою 17.09.2020 р., доказом чого є повідомлення про вручення поштового відправлення.

25.08.2025 р. ДПЗД ,,УКРІНТЕРЕНЕРГО" оформлено вимогу до В/Ч НОМЕР_1 про сплату боргу за спожиту електроенергію в сумі 34638,31 грн та штрафних санкцій, яку направлено на електронну адресу відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_1.

У відповіді від 30.09.2025 р. В/Ч 3058 гарантувала, що виплатить борг за серпень 2020 р. виключно на підставі судового рішення.

У подальшому, а саме 09.10.2025 р., ДПЗД ,,УКРІНТЕРЕНЕРГО" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом в рамках провадження у даній справі.

За правилами ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)…

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Аналогічні положення містяться в ч.ч.1,7 ст.193 чинного на момент виникнення спірних правовідносин ГК України, в яких визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно із приписами ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

В ч.1 ст.692 ЦК України закріплено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Проаналізувавши наведені норми матеріального права в аспекті спірних правовідносин, господарський суд зазначає, що між сторонами виникли господарські зобов`язання, підставою яких є Договір постачання електричної енергії постачальником ,,останньої надії".

При цьому ДПЗД ,,УКРІНТЕРЕНЕРГО" як постачальником належним чином виконано свої обов`язки за Договором та в серпні 2020 р. поставлено електроенергію В/Ч НОМЕР_1 як споживачу, що підтверджується дослідженим вище звітом оператора системи розподілу - АТ ,,ОДЕСАОБЛЕНЕРГО" та не заперечується відповідачем.

В свою чергу В/Ч НОМЕР_1 у порушення приписів ст.ст.526,610,629,714 ЦК України, ч.ч.1,7 ст.193 ГК України та умов Договору не виконано взяті на себе обов`язки та не оплачено 34638,31 грн вартості поставленої йому електричної енергії, не дивлячись на те, що грошове зобов`язання згідно зі ст.ст.530,692 ЦК України, п.5.10 Договору та п.4.1 комерційної пропозиції мало бути виконано протягом 5 робочих днів з дати отримання споживачем рахунку, яке відбулось 17.09.2020 р., тобто до 24.09.2020 р. включно.

Враховуючи викладене, позовна вимога про стягнення 34638,31 грн основного боргу підлягає задоволенню.

В силу ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штраф, пеня).

Відповідно до ч.1 ст.548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

В ст.549 ЦК України надано визначення неустойки (штрафу, пені), під якою слід розуміти грошову суму або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання... Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання…

За змістом п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За внесення передбачених умовами договору платежів з порушенням термінів, визначених даною комерційної пропозицією, постачальник має право нарахувати споживачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати… (п.6.1 комерційної пропозиції № 3 від 07.06.2019 р.).

Споживач, який прострочив виконання грошового зобов`язання з оплати електроенергії, на вимогу постачальника зобов`язаний, крім оплати штрафних санкцій та збитків, сплатити суму боргу за електроенергію з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення зобов`язання, а також 15% річних від простроченої суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобов`язання (п.7.4 комерційної пропозиції № 3 від 07.06.2019 р.).

Сторони домовились, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання або неналежне виконання зобов`язання припиняється через один рік від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (п.13.1 комерційної пропозиції № 3 від 07.06.2019 р.).

Таким чином, ДПЗД ,,УКРІНТЕРЕНЕРГО" має право стягнути з В/Ч НОМЕР_1 :

- 27508,86 грн інфляційних втрат, нарахованих на суму 34638,31 грн за період з 25.09.2020 р. по 31.08.2025 р.;

- 4729,59 грн пені, нарахованої на суму 34638,31 грн за період з 25.09.2020 р. по 24.09.2021 р.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат та пені також підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем арифметично та методологічно правильно нараховано 26060,33 грн 15% річних на суму 34638,31 грн за період з 25.09.2020 р. по 30.09.2025 р.;

Між тим, стягнення 15% річних у заявленому позивачем розмірі унеможливлюється наступним.

Згідно з ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати в т.ч. ступінь виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до ст.625 ЦК України з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення. Аналогічний правовий висновок зроблено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 р. у справі № 902/417/18. Відповідно до ч.4 ст.236 ГПК України висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, враховуються судами при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Приймаючи до уваги наведене, те, що ДПЗД ,,УКРІНТЕРЕНЕРГО" не надано будь-яких доказів завдання йому збитків внаслідок порушення відповідачем грошового зобов`язання, те, що В/Ч НОМЕР_1 є бюджетною установою, яка приймає безпосередню участь у захисті територіальної цілісності України, те, що розмір нарахованих відсотків річних являється значним, адже складає більше 75% від розміру заборгованості, те, що відповідальність, встановлена ст.625 ЦК України, не має на меті надмірне збагачення кредитора за рахунок боржника, те, що цим рішенням стягуються пеня та інфляційні втрати у заявлених позивачем розмірах, господарський суд, з урахуванням майнових інтересів обох сторін, зменшує заявлені позивачем до стягнення 15% річних в сумі 26060,33 грн до 10000,00 грн, тому позовна вимога про їх стягнення підлягає частковому задоволенню.

Господарський суд відхиляє посилання В/Ч НОМЕР_1 на те, що звернення до суду відбулось з пропуском трирічної позовної давності, оскільки:

- сторони, керуючись наведеним в ч.1 ст.259 ЦК України правом, збільшили строк загальної та спеціальної позовної давності до 5 років (п.14.1 умов комерційної пропозиції № 3 від 07.06.2019 р.), а, відтак, вимога про стягнення основного боргу мала бути заявлена до 25.09.2025 р. (5 років з моменту виникнення грошового зобов`язання, тобто з 25.09.2020 р.);

- ДПЗД ,,УКРІНТЕРЕНЕРГО" подало позов 09.10.2025 р., однак згідно з п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в період з 02.04.2020 р. по 30.06.2023 р. позовна давність продовжувалась на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), а за правилами п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, чинного до 04.09.2025 р., перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії воєнного стану.

Виходячи з наведеного, господарський суд констатує, що позовна давність для пред`явлення вимог не сплинула, т.я. продовжувалась та зупинялась законодавцем.

Твердження відповідача про те, що його вина в порушенні умов Договору відсутня, адже виникли форс-мажорні обставини, зумовлені військовою агресією РФ проти України, господарський суд відхиляє та вказує, що обставини непереборної сили не мають преюдиційного характеру, тому В/Ч НОМЕР_1 для набуття права на звільнення від відповідальності за невиконання договірних зобов`язань повинна була надати докази існування причинно-наслідкового зв`язку між неможливістю оплатити рахунок за поставлену електроенергію у серпні 2020 р. та військовою агресією, однак не зробила цього.

Крім того, нормами чинного законодавства не передбачена можливість звільнення військової частини, яка є бюджетною установою, від сплати заборгованості за спожиту електроенергію, як і не передбачена необхідність досудового врегулювання спору у вигляді надсилання позивачем прохання сплатити заборгованість та штрафні санкції, тому відповідні доводи В/Ч НОМЕР_1 господарський суд також до уваги не приймає.

За правилами п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.9 ст.129 ГПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, а часткове задоволення позову зумовлено виключно зменшенням судом 15% річних, судовий збір, сплачений позивачем, слід повністю покласти на відповідача згідно з ч.9 ст.129 ГПК України.

Керуючись ст.ст.129,232,233,238,240,241 ГПК України, ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 ) ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_2 ) на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності ,,УКРІНТЕРЕНЕРГО" (04080, місто Київ, вулиця Кирилівська, будинок 85, код 19480600) 34638/тридцять чотири тисячі шістсот тридцять вісім/грн 31 коп. заборгованості за спожиту електроенергію, 27508/двадцять сім тисяч п`ятсот вісім/грн 86 коп. інфляційних втрат, 4729/чотири тисячі сімсот двадцять дев`ять/грн 59 коп. пені, 10000/десять тисяч/грн 00 коп. 15% річних, 2422/дві тисячі чотириста двадцять дві/грн 40 коп. судового збору.

У решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання його повного тексту і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 15 грудня 2025 р.

Суддя Л.В. Лічман