ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2025 р. Справа №909/663/25

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя О.В. Зварич

судді Н.М. Кравчук

О.С. Скрипчук,

секретар судового засідання Р.А. Пишна,

розглянув у судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське будівельне підприємство "Мегабуд" б/н від 29.08.2025 року (вх. № 01-05/2680/25 від 03.09.2025 року)

на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 21.08.2025 року (суддя І.Є.Горпинюк)

у справі № 909/663/25

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське будівельне підприємство "Мегабуд" (надалі ТзОВ "Українське будівельне підприємство "Мегабуд")

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Проект Інвестмент" (надалі ТзОВ "Проект Інвестмент")

про стягнення 1266371,04 грн,

за участю:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Історія справи

30.05.2025 року ТзОВ "Українське будівельне підприємство "Мегабуд" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до ТзОВ "Проект Інвестмент" про стягнення 1266371,04 грн.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 04.08.2025 року у справі №909/663/25 задоволено позов. Стягнуто з ТзОВ "Проект Інвестмент" на користь ТзОВ "Українське будівельне підприємство "Мегабуд" заборгованість в сумі 1266371,04 грн, 18995,57 грн судового збору та 12663,71 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Зокрема, вказаним рішенням суд вирішив питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, стягнув з ТзОВ "Проект Інвестмент" на користь ТзОВ "Українське будівельне підприємство "Мегабуд" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12663,71 грн (один відсоток від ціни позову) і виснував, що не вбачає підстав для включення до судових витрат по справі й розподілу між сторонами "гонорару успіху" у розмірі 9% від суми заборгованості.

Короткий зміст заяви про ухвалення додаткового рішення

12.08.2025 року позивач звернувся до суду першої інстанції із заявою (вх.№7079/25 від 12.08.2025 року), в якій просив ухвалити додаткове рішення про стягнення з ТзОВ "Проект Інвестмент" на користь ТзОВ "Українське будівельне підприємство "Мегабуд" 113973,39 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Заява мотивована тим, що до матеріалів позовної заяви було долучено копію договору про надання правової допомоги ТзОВ "Українське будівельне підприємство "Мегабуд" від 27.05.2025 року, копію додаткової угоди до договору, а також попередній розрахунок витрат щодо ТзОВ "Українське будівельне підприємство "Мегабуд". Заявник покликається на те, що додатковою угодою передбачено фіксовану вартість послуг на професійну правничу допомогу, яка складає один відсоток від ціни позову і є фіксованою сумою, а також оплату «гонорару успіху» в розмірі 9 відсотків від заборгованості, а також на те, що позивачем на виконання договірних зобов`язань проведено оплату в сумі 12663,71 грн і 9 відсотків «гонорару успіху» від суми задоволених позовних вимог.

З урахуванням наведеного, заявник звернувся до суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 21.08.2025 року у справі №909/663/25 відмовлено у задоволенні заяви представника ТзОВ "Українське будівельне підприємство "Мегабуд" (вх. № 7079/25 від 12.08.2025) про ухвалення додаткового рішення у справі № 909/663/25.

В ухвалі суд першої інстанції зазначив про відсутність правових підстав для задоволення заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача 113973,39 грн витрат на професійну правничу допомогу ("гонорар успіху" у розмірі 9% від заборгованості, що підлягатиме стягненню на користь клієнта за рішенням суду, яке набрало законної сили), оскільки питання стягнення витрат на правничу допомогу адвоката вирішено при ухваленні рішення суду від 04.08.2025.

Суд звернув увагу, що ні у позовній заяві, ні пізніше, до моменту ухвалення судом рішення, представник позивача не повідомляв суд, що він не може подати суду докази витрат позивача на правничу допомогу адвоката, і такі будуть ним подані протягом п`яти днів після ухвалення судом рішення в порядку ч. 8 статті 129 ГПК України. Навпаки, до позовної заяви позивач додав докази витрат на правничу допомогу адвоката, які суд оцінив при ухваленні рішення. Враховуючи, що справа розглядалась судом в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, у такому випадку процесуальні дії сторін, що мають бути вчинені до початку першого судового засідання, обмежені 30 днями з дня відкриття провадження у справі (ч. 3 статті 252 ГПК України). Після завершення цього строку позивач міг оцінити весь обсяг правничої допомоги у справі, та у нього було достатньо часу для подання суду, до ухвалення судом рішення, всіх доказів його витрат на правничу допомогу адвоката, або подання суду заяви про те що усі докази витрат на правничу допомогу адвоката будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення судом рішення.

Місцевий господарський суд виснував, що при ухваленні рішення від 04.08.2025 судом вирішено в повному обсязі питання про стягнення в користь позивача витрат на правничу допомогу адвоката, і при цьому оцінено ті докази витрат на правничу допомогу, які були подані разом з позовною заявою, в тому числі надано правову оцінку і вимогам позивача про стягнення "гонорару успіху".

У зв`язку з наведеним, суд першої інстанції відмовив у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Позивач подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з ухвалою суду першої інстанції, вважає її незаконною і необґрунтованою, постановленою з порушенням норм матеріального і процесуального права та неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи. Зокрема зазначає, що відповідно до умов додаткової угоди до договору про надання правничої допомоги позивач сплачує «гонорар успіху» у розмірі 9 відсотків від заборгованості, що підлягає стягненню за рішенням суду протягом 20 днів після набрання рішенням законної сили у разі повного або часткового задоволення позовних вимог. Заявляє, що до позовної заяви долучено попередній розрахунок витрат, у якому визначено дві складові витрат на правничу допомогу, а саме 12663,71 грн (один відсоток від ціни позову) та «гонорар успіху» у розмірі 9% від заборгованості, що підлягає стягненню за рішенням суду, яке набрало законної сили. Вказує на те, що сума «гонорару успіху» розраховується від розміру стягненої заборгованості за рішенням суду, є мінливою та залежить безпосередньо від резолютивної частини судового рішення, а тому не може бути визначеною до ухвалення судом рішення у справі. Зазначає, що у зв`язку із ухваленням судом рішення, яким повністю задоволено вимоги позивача, в останнього виник обов`язок зі сплати «гонорару успіху» адвоката після набрання відповідним рішенням законної сили. Заявляє, що 11.08.2025 року позивач здійснив оплату «гонорару успіху» у розмірі 113973,39 грн, що становить 9 відсотків від суми задоволених позовних вимог. Стверджує, що в оскаржуваній ухвалі судом залишено поза увагою здійснену апелянтом оплату «гонорару успіху». Скаржник зазначає, що платіжну інструкцію на суму 113973,39 грн, копію якої долучено до заяви про відшкодування витрат, не враховано судом першої інстанції. Просить скасувати ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 21.08.2025 року у справі №909/663/25 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про ухвалення додаткового рішення.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відповідач не надавав письмового відзиву на апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі позивач просив розгляд апеляційної скарги проводити за відсутності сторони апелянта.

Також у поданих через «Електронний суд» заявах від 17.11.2025 року (вх.№01-04/8655/25 від 17.11.2025 року) та від 08.12.2025 року (вх.№01-04/9299/25 від 08.12.2025 року) позивач просив проводити судове засідання без участі представника апелянта.

Відповідач не забезпечив участі представників у судове засідання, про причини неявки не повідомив.

З`ясовуючи обставини про ознайомлення відповідача з датою, часом та місцем розгляду справи №909/663/25, суд встановив таке.

Ухвалою західного апеляційного господарського суду від 24.11.2025 року призначено судове засідання у справі №909/663/25 на 08.12.2025 року о 12 год. 00 хв.

26.11.2025 року вказана ухвала відправлена на адресу, зазначену в апеляційній скарзі.

Отже, суд вчинив дії щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи №909/663/25.

Враховуючи те, що суд не визнавав обов`язковою явку в судове засідання учасників справи, участь у судовому засіданні є правом, а не обов`язком учасника справи, тому відповідно до частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України справу може бути розглянуто за відсутності позивача та відповідача.

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при ухваленні постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно із пунктом 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, процесуальним законом передбачено, що однією із підстав ухвалення додаткового рішення є невирішення судом питання про судові витрати.

Відповідно до частини 1, 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно із частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як було зазначено вище, рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 04.08.2025 року у справі №909/663/25 задоволено позов. Стягнуто з ТзОВ "Проект Інвестмент" на користь ТзОВ "Українське будівельне підприємство "Мегабуд" заборгованість в сумі 1266371,04 грн, 18995,57 грн судового збору та 12663,71 грн витрат на професійну правничу допомогу.

В цьому рішенні суд першої інстанції звернув увагу, зокрема, на те, що у попередньому (орієнтовному) розрахунку витрат, які ТзОВ "Українське будівельне підприємство "Мегабуд" понесло (очікує понести) у зв`язку із зверненням до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до ТзОВ "Проект Інвестмент" про стягнення заборгованості за договором субпідряду №12/10-2023-7 позивач зазначив про розмір цих витрат, а саме: 12663,71 грн (один відсоток від ціни позову) та гонорар успіху у розмірі 9% від заборгованості, що підлягатиме стягненню на користь клієнта за рішенням суду, яке набрало законної сили.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем подано суду наступні докази (у копіях документів):

- договір № 69-2025 про надання правничої допомоги від 27.05.2025, укладений між Адвокатським об`єднанням "Індекс" та ТзОВ "Українське будівельне підприємство "Мегабуд";

- додаткову угоду № 1 до договору про надання правничої допомоги № 69-2025 від 27.05.2025;

- платіжну інструкцію № 1034 від 30.05.2025 на суму 12663,71 грн;

- ордер на надання правничої допомоги;

- свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ІФ № 001681.

В рішенні Господарського суду Івано-Франківської області від 04.08.2025 року судом першої інстанції надано оцінку вказаним копіям документів. У цьому рішенні суд виснував, що оскільки позовні вимоги задоволено судом у повному обсязі, суд покладає на Товариство з обмеженою відповідальністю "Проект Інвестмент" обов`язок відшкодувати позивачу витрати на професійну правничу допомогу в сумі 12663,71грн.

Також у наведеному судовому рішенні суд першої інстанції, дослідивши докази, надані заявником на підтвердження понесених судових витрат, практику ЄСПЛ та Верховного Суду, враховуючи що справа розглянута у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін, прийшов до висновку, що правнича допомога фактично полягала у підготовці позовної заяви про стягнення основної суми боргу, розмір якої підтверджено актами виконаних робіт, що не потребувало значних затрат часу.

Виходячи з характеру спору, підстав позовних вимог, і того, що відповідач жодним способом не заперечував проти позову, суд дійшов висновку, що витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 12663,71 грн є достатніми та співмірними з обсягом наданої правничої допомоги, такий розмір витрат є розумним, а додаткове стягнення з відповідача "гонорару успіху" таким вимогам не відповідатиме, тому суд не присуджує до стягнення з відповідача в користь позивача "гонорару успіху".

Таким чином, в рішенні Господарського суду Івано-Франківської області від 04.08.2025 року у справі №909/663/25 судом вирішено питання про судові витрати, зокрема витрати професійну на правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи (у тому числі, й вимоги позивача про стягнення "гонорару успіху").

З матеріалів справи вбачається, що це судове рішення в апеляційному порядку ніким не оскаржувалось та набрало законної сили.

Колегія суддів зазначає, що процесуальний закон (п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України) чітко визначає підставу для ухвалення додаткового рішення, зокрема: у випадку невирішення судом питання про судові витрати.

В оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції обґрунтовано вказав, що при ухваленні рішення від 04.08.2025 судом вирішено в повному обсязі питання про стягнення в користь позивача витрат на правничу допомогу адвоката, і при цьому оцінено ті докази витрат на правничу допомогу, які були подані разом з позовною заявою, в тому числі надано правову оцінку й вимогам позивача про стягнення "гонорару успіху".

Суд вірно зауважив, що ні у позовній заяві, ні пізніше, до моменту ухвалення судом рішення, представник позивача не повідомляв суд, що він не може подати суду докази витрат позивача на правничу допомогу адвоката, і такі будуть ним подані протягом п`яти днів після ухвалення судом рішення в порядку ч. 8 статті 129 ГПК України. Навпаки, до позовної заяви позивач додав докази витрат на правничу допомогу адвоката, які суд оцінив при ухваленні рішення. Враховуючи, що справа розглядалась судом в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, у такому випадку процесуальні дії сторін, що мають бути вчинені до початку першого судового засідання, обмежені 30 днями з дня відкриття провадження у справі (ч.3 статті 252 ГПК України), після завершення цього строку позивач міг оцінити весь обсяг правничої допомоги у справі, і у нього було достатньо часу для подання суду, до ухвалення рішення, всіх доказів його витрат на правничу допомогу адвоката, або подання суду заяви про те, що усі докази витрат на правничу допомогу адвоката будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення судом рішення.

Враховуючи наведені приписи процесуального закону, обставини даної справи про те, що при ухваленні основного рішення судом вирішено питання про судові витрати, і це рішення ніким не оскаржувалось в апеляційному порядку та набрало законної сили, колегія суддів приходить до висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення, а відтак, суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні вказаної заяви.

Отже, враховуючи мотиви, наведені у цій постанові, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена у відповідності до норм матеріального і процесуального права, із з`ясуванням усіх обставин, що мають значення для справи.

Доводи апелянта не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги. Ці доводи не спростовують висновків, покладених в основу ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 21.08.2025 року у справі №909/663/25.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції постановив ухвалу у відповідності до з`ясованих обставин, що мають значення для справи та норм процесуального права. Така ухвала є законною та обґрунтованою, відтак її необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати

З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись, ст. ст. 86, 255, 269, 270, 271, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське будівельне підприємство "Мегабуд" б/н від 29.08.2025 року (вх. № 01-05/2680/25 від 03.09.2025 року) залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 21.08.2025 року у справі №909/663/25 без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

Справу повернути в Господарський суд Івано-Франківської області.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя Н.М. Кравчук

Суддя О.С. Скрипчук