ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2025 р. Справа№ 910/13309/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Барсук М.А.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі: Реуцькій Т.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Нечитайленко Н.О. (ордер серія АН №1864717 від 15.12.2025)

від відповідача 1: не з`явився;

від відповідача 2: не з`явився;

від третьої особи 1: не з`явився;

від третьої особи 1: не з`явився,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Висоцької Марії Василівни

за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову

на ухвалу господарського суду міста Києва від 06.11.2025 про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову у справі № 910/13309/25 (суддя - Зеленіна Н.І.)

за позовом ОСОБА_1

до

1. товариства з обмеженою відповідальністю "Сейф ленд"

2. ОСОБА_2

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:

1. ОСОБА_3 ,

2. приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Нілова Ангеліна Олександрівна

про визнання недійсними протоколу загальних зборів учасників та скасування реєстраційних дій,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до господарського суду міста Києва з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Сейф ленд", ОСОБА_2 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Нілової Ангеліни Олександрівни, у якому просить суд:

- визнати недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ "Сейф ленд", оформлене протоколом № 3 від 23.09.2025;

- скасувати запис про державну реєстрацію від 24.09.2025, зроблений приватним нотаріусом (державним реєстратором) Ніловою А.О № 001002879 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про зміну кінцевого бенефіціарного власника, зміна розміру статутного (складеного) капіталу (пайового фонду) юридичної особи, зміна відомостей про засновників (учасників) юридичної особи.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову (а.с. 19-21) шляхом заборони державним реєстраторам, визначеним Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" вчиняти/здійснювати/проводити будь-які реєстраційні дії, передбачені Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" відносно/щодо ТОВ "Сейф Ленд" (), а саме:

- державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи;

- державну реєстрацію рішення про виділ юридичної особи;

- державну реєстрацію рішення про припинення юридичної особи;

- державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті її реорганізації;

- державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті її ліквідації;

- проводити передачу реєстраційної справи товариства, а також вносити інші зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, зокрема, але не виключно, про зміну складу та часток засновників товариства, розміру статутного капіталу, виключення учасників товариства, зміну особи, що уповноважена вчиняти юридичні дії від імені підприємства, зміну органів управління товариства, зміну місцезнаходження товариства.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.11.2025 у справі № 910/13309/25 відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Мотивуючи ухвалу суд першої інстанції зазначив, що само лише посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів, без посилання на відповідні докази та без обґрунтування необхідності термінового вжиття заходів забезпечення позову не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою ОСОБА_1 звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати оскаржувану ухвалу та задовольнити заяву про забезпечення позову.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що 24.09.2025 року приватним нотаріусом (державним реєстратором) Ніловою А.О. було внесено запис № 001002879 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про зміну кінцевого бенефіціарного власника, зміна розміру статутного (складеного) капіталу (пайового фонду) юридичної особи, зміна відомостей про засновників (учасників) юридичної особи.

Вищезазначені зміни були оформлені протоколом № 3 загальних зборів учасників ТОВ "Сейф Ленд" () від 23.09.2025, який не був підписаний одним з учасників товариства у зв`язку з відсутністю його на загальних зборах.

ОСОБА_1 , яка є учасником товариства (розмір частки статутного капіталу 5 000,00 грн (50 %) подала позов про визнання недійсним протоколу № 3 від 23.09.2025 та скасування запису про державну реєстрацію за № 001002879 у Єдиному державному реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 24.09.2025.

При цьому, за твердженнями позивача фактично керівник та другий учасник товариства ОСОБА_2 підробив та подав документи для державної реєстрації змін про збільшення на його користь розміру статутного капіталу з 5 000,00 грн до 505 000,00 грн без згоди іншого учасника товариства ОСОБА_1 , яка мала 50 % статутного капіталу.

Таким чином ОСОБА_2 фактично заволодів часткою у розмірі 99,02 % статутного капіталу товариства та має можливість одноособово ухвалювати рішення стосовно товариства, в тому числі й про припинення юридичної особи, що може призвести до неможливості виконання рішення суду про поновлення прав позивача як учасника товариства у разі задоволення позову.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.11.2025 апеляційну скаргу передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя Кравчук Г.А. (суддя-доповідач), судді: Сибіга О.М., Коробенко Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2025 заяву колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Кравчука Г.А., суддів: Коробенка Г.П., Сибіги О.М. про самовідвід від розгляду справи № 910/13309/25 задоволено, матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду міста Києва від 06.11.2025 у справі № 910/13309/25 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою відповідно до положень ст. 32 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду № 09.1-07/735/25 від 28.11.2025 відповідно до пп. 2.3.44 п. 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/13309/25.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 28.11.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі № 910/13309/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: Руденко М.А. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), судді: Барсук М.А., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.12.2025 прийнято апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду міста Києва від 06.11.2025 у справі №910/13309/25 до провадження вказаною колегією суддів. Поновлено ОСОБА_1 пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали господарського суду міста Києва від 06.11.2025 у справі № 910/13309/25. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду міста Києва від 06.11.2025 у справі № 910/13309/25. Справу призначено до розгляду на 16.12.2025.

У судовому засіданні, 16.12.2025 представник позивача вимоги апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову в повному обсязі.

Представники відповідачі-1, 2 та третіх осіб-1, 2 у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце справи сторони повідомлялись належним чином, а саме шляхом направлення процесуальних документів до їх електронних кабінетів через систему "Електронний суд", що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного документа (а.с. 141-146).

Відповідно до ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету.

Частинами 5, 7 ст. 6 ГПК України визначено, що суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

Зважаючи на вказане, колегія суддів, приходить до висновку про те, що оскільки явка представників учасників справи у судове засідання не визнавалась обов`язковою, можливо розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників відповідачів-1, 2 та третіх осіб-1, 2 у судовому засіданні 12.09.2023, які належним чином повідомлені про час та місце слухання справи.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, з урахуванням правил ст.ст. 269, 270 ГПК України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів встановила наступне.

За приписами ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 137 цього Кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивачів, а також можливість реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або з наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу (аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18).

Таким чином, заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду. При цьому, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, а при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Предметом позову у даній справі є вимоги про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ "Сейф ленд", що оформлене протоколом № 3 від 23.09.2025; скасування запису про державну реєстрацію від 24.09.2025, зробленого приватним нотаріусом (державним реєстратором) Ніловою А.О № 001002879 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про зміну кінцевого бенефіціарного власника, зміна розміру статутного (складеного) капіталу (пайового фонду) юридичної особи, зміна відомостей про засновників (учасників) юридичної особи.

В обґрунтування необхідності забезпечення позивач вказував на те, що 24.09.2025 приватним нотаріусом (державним реєстратором) Ніловою А.О. було внесено запис № 001002879 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про зміну кінцевого бенефіціарного власника, зміна розміру статутного (складеного) капіталу (пайового фонду) юридичної особи, зміна відомостей про засновників (учасників) юридичної особи.

Вищезазначені зміни за твердженням позивача були зроблені на підставі протоколу № 3 загальних зборів учасників ТОВ "Сейф ленд" () від 23.09.2025, який не був підписаний одним з учасників товариства, у зв`язку з відсутністю його на загальних зборах.

ОСОБА_1 , яка є учасником товариства (розмір частки статутного капіталу 5 000,00 грн (50 %) подала позов про визнання недійсним протоколу № 3 від 23.09.2025 та скасування запису № 001002879 у Єдиному державному реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 24.09.2025, оскільки керівник та другий учасник товариства ОСОБА_2 в одній особі підробив та подав документи для державної реєстрації змін про збільшення на його користь розміру статутного капіталу з 5 000,00 грн до 505 000,00 грн без згоди другого учасника ОСОБА_1 , яка мала 50 % статутного капіталу.

Таким чином ОСОБА_2 фактично заволодів 99,02 % часток у статутному капіталі товариства та має можливість одноособово ухвалювати рішення стосовно товариства, в тому числі й про припинення юридичної особи, що може призвести до неможливості виконання рішення суду про поновлення прав позивача як учасника товариства у разі задоволення позову.

При цьому позивач зазначав, що застосування заходів забезпечення позову є тимчасовим заходом та не призведе до втручання у звичайну діяльність товариства, а лише створить передумови для запобігання можливим перешкодам у поновленні права позивача у разі задоволення позовних вимог. Вищенаведене забезпечить збереження балансу інтересів сторін, а вжиття саме такого заходу забезпечення позову узгоджується із критеріями розумності, обґрунтованості та адекватності.

Колегія суддів зазначає, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача чи інших учасників справи з тим, щоб забезпечити позивачу реальний та ефективний захист або поновлення порушених його прав (інтересів), якщо рішення буде прийняте на його користь, в тому числі за для забезпечення можливості захисту порушених прав в межах одного судового провадження без нових звернень до суду.

Вжиття конкретного заходу забезпечення позову пов`язуються з ефективним захистом або поновленням порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, реальним виконанням судового рішення, а також із наявністю обставин, що достеменно свідчать про те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Разом з тим у даній справі позивач звернувся до суду з вимогами немайнового характеру, тож судове рішення у разі задоволення таких вимог не вимагатиме примусового виконання. У даному випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

В немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 17.12.2018 у справі № 914/970/18).

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заборона державним реєстраторам вчиняти реєстраційні дії передбачені Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" відносно товариства, а саме державну реєстрації змін до установчих документів юридичної особи є достатнім заходом забезпечення позову, враховуючи предмет позову.

При цьому колегія суддів зазначає, що заборона державним реєстраторам вносити відповідні зміни до реєстру є тимчасовою та не має своїм наслідком будь-якого перешкоджання господарській діяльності товариства. Тобто вжиття заходів забезпечення позову спрямоване на запобігання імовірним порушенням корпоративних прав заявника, забезпечуючи збалансованість інтересів сторін.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову: (1) не може завдати жодних збитків товариству чи його учасникам, (2) не призведе до обмеження прав чи інтересів будь-яких осіб, оскільки товариство надалі буде функціонувати та виконувати свої статутні цілі та завдання, (3) не призведе до блокування діяльності товариства, (4) не заборонить учасникам товариства в передбачений законом та статутом спосіб реалізовувати свої права відносно управління товариством.

Зокрема, з огляду на вищенаведені дії осіб зазначених заявником, які свідчать про обставини можливості проведення нових реєстраційних дій та, в свою чергу, вчинення органами управлінських функцій, зокрема, щодо розпорядження майном відповідача, що створить перешкоди позивачу для реалізації та відновлення його корпоративних прав відповідно до рішення суду у даній справі.

Згідно з п. 31 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб: дата прийняття, дата набрання законної сили та номер судового рішення, на підставі якого проведено реєстраційну дію.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" передбачена така підстава для відмови у державній реєстрації, як "у Єдиному державному реєстрі містяться відомості про судове рішення щодо заборони проведення реєстраційної дії".

Отже, заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом способів забезпечення позову, який передбачений, зокрема, Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань".

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 09.11.2018 у справі № 915/508/18, від 12.03.2020 у справі № 916/3479/19, від 24.06.2020 у справі № 902/1051/19.

У даному випадку суд враховує висновки, що викладені у постанові Верховного Суду від 13.01.2023 у справі № 918/531/22, відповідно до яких забороні підлягає вчинення не будь-яких дій, зокрема, внесення до ЄДР не будь-яких відомостей стосовно товариства, а лише тих, що можуть призвести до можливого порушення у майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивачів, можуть ускладнити виконання рішення суду (у разі його ухвалення на користь позивачів) та викликати труднощі при його виконанні. Такі заходи мають прямо стосуватись предмету позову.

Отже, вимоги позивача щодо заборони державним реєстраторам, вчиняти будь-які дії, щодо установчих документів юридичної особи, і застосування таких заходів забезпечення позову не суперечить ст. 137 ГПК України, а також відповідає висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду від 13.01.2023 у справі № 918/531/22.

Водночас, заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та, зокрема, неповинні порушувати прав інших учасників (акціонерів) юридичної особи.

При цьому заборона відповідачеві, іншим особам вчиняти певні дії повинна узгоджуватись з предметом позову, тобто, така заборона має стосуватися виключно предмета спору.

Разом з тим вжиття заходів забезпечення позову шляхом: заборони державним реєстраторам здійснювати державну реєстрацію рішення про виділ юридичної особи; про припинення юридичної особи; про припинення юридичної особи в результаті її реорганізації; про припинення юридичної особи в результаті її ліквідації; про проведення передачі реєстраційної справи товариства; а також вносити інші зміни до відомостей про юридичну особу, на думку колегії суддів, не узгоджується з приписами ст. 137 ГПК України, оскільки такі рішення загальних зборів прямо не стосуються предмета спору.

Таким чином вимоги позивача про наявність правових підстав для вжиття заявлених вище заходів забезпечення позову, які не стосуються предмета спору у справі, є необґрунтованими, а тому у відповідній частині не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає, що вжиття заходів забезпечення позову в частині заборони державним реєстраторам, визначеним Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" здійснювати будь-які реєстраційні дії, передбачені Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" відносно ТОВ "Сейф Ленд" (), а саме: державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи, не матиме наслідком порушення прав відповідачів та не призведе до порушення балансу інтересів сторін, тож ухвала суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову підлягає скасуванню, а заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню в частині заборони державним реєстраторам вчиняти державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи, оскільки такі заходи не порушують прав та охоронюваних законом інтересів відповідачів чи інших осіб, які не є учасниками справи, а лише запровадить законні обмеження, наявність яких дозволить створити належні умови для розгляду позову по суті, а в разі задоволення позову сприятимуть справедливому та ефективному захисту порушених прав позивача в межах одного цього судового провадження без нових звернень до суду.

Тож апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково, ухвалу господарського суду міста Києва від 06.11.2025 у справі № 910/13309/25 скасувати та прийняти нове рішення, яким частково задовольнити заяву ОСОБА_1 про забезпечення позовних вимог.

Оскільки суд апеляційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (ч. 14 ст. 129 ГПК України), а понесені судові витрати за апеляційний перегляд підлягають розподілу за результатами розгляду спору по суті судом першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 255, 269, 270, 271, 275, 281-284 ГПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду міста Києва від 06.11.2025 у справі № 910/13309/25 задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду міста Києва від 06.11.2025 у справі № 910/13309/25 про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову скасувати.

Задовольнити заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову частково.

Заборонити державним реєстраторам, визначеним Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" здійснювати будь-які реєстраційні дії, передбачені Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" відносно товариства з обмеженою відповідальністю "Сейф ленд" (), а саме державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи.

В іншій частині заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Матеріали справи № 910/13309/25 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 19.12.2025.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді М.А. Барсук

Є.Ю. Пономаренко