ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.12.2025 м. Івано-ФранківськСправа № 909/761/25

Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

судді Рочняк О. В.

секретар судового засідання Михайлюк А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Івано-Франківської обласної прокуратури

76018, вул. Грюнвальдська, буд. 11, м. Івано-Франківськ

в інтересах держави в особі Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства

79054, вул. Яворницького, 8-6, м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Верховина-ДС"

77700,вул. Б. Хмельницького, буд. 43 А, смт. Богородчани, Івано-Франківський район, Івано-Франківська область

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" в особі філії "Карпатський лісовий офіс"

88017, вул. Собранецька, 156, м. Ужгород, Закарпатська область

про усунення перешкод у користуванні мисливськими угіддями

за участю представників сторін:

від Івано-Франківської обласної прокуратури: Чернописька Галина Остапівна;

від позивача: Поціхович Роман Іванович;

від відповідача: не з`явилися;

від третьої особи: не з`явилися

ВСТАНОВИВ: Івано-Франківська обласна прокуратура в інтересах держави в особі Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства звернулася до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Верховина-ДС" про:

- усунення перешкод постійному землекористувачу в особі філії "Карпатський лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарства "Ліси України" у користуванні мисливськими угіддями (лісовими ділянками) шляхом зобов`язання повернути постійному землекористувачу - філії "Карпатський лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" мисливські угіддя (лісові ділянки) загальною площею 3165 га, які розташовані у Богородчанському лісництві квартали 1-29, 35-38, Солотвинському лісництві квартали 1-4.

Також у позовній заяві прокуратура просила залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - філію "Карпатський лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України", мотивуючи тим, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки філії, оскільки вона є постійним лісокористувачем спірних земельних ділянок лісового призначення.

Згідно з ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 30.06.2025, суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; постановив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначив на 28.07.2025; встановив сторонам строк для надання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечення, а також постановив, що клопотання Івано-Франківської обласної прокуратури про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - філію "Карпатський лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" буде розглянуто у підготовчому засіданні.

Прокуратурі та позивачу ухвалу про відкриття провадження у справі від 30.06.2025 направлено в їхні електронні кабінети, що відповідає приписам ч.11 ст.242 ГПК України.

Від відповідача копія цієї ухвали, направлена за юридичною адресою, вказаною в позовній заяві, що відповідає відомостям з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, повернулася до суду з відміткою Укрпошти 17.07.2025 "за закінченням терміну зберігання".

Здійснюючи аналіз статті 242 ГПК України, а також пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, Верховний Суд у постанові від 22.10.2024 у справі №910/18480/20 виснував, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду.

Аналогічний висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б, від 21.01.2021 у справі № 910/16249/19, від 19.05.2021 у справі № 910/16033/20, від 20.07.2021 у справі №916/1178/20, від 22.10.2024 у справі № 910/18480/20.

Відповідно до ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 28.07.2025, суд постановив залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" в особі філії "Карпатський лісовий офіс"; встановити третій особі строк для надання суду письмових пояснення по справі, копії яких направити всім учасникам справи відповідно до ч.7 ст.42 ГПК України; відкласти підготовче засідання на 21.08.2025.

21.08.2025 через систему "Електронний суд" до суду від прокуратури надійшло клопотання від 21.08.2025 (вх.№13713/25) про відкладення розгляду справи у зв`язку з виїздом уповноваженого прокурора Івано-Франківської обласної прокуратури до Калуської окружної прокуратури для проведення перевірки.

В підготовчому засіданні 21.08.2025 суд задовольнив клопотання Івано-Франківської обласної прокуратури про відкладення розгляду справи, продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів та відклав підготовче засідання на 25.09.2025, про що учасників справи повідомлено ухвалою повідомленням від 21.08.2025.

15.09.2025 через систему "Електронний суд" до суду від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача надійшли письмові пояснення від 12.09.2025 (вх.№14884/25), в якому третя особа просила суд врахувати письмові пояснення при ухваленні рішення та проводити розгляд справи без участі представника ДП "Ліси України" в особі філії "Карпатський лісовий офіс".

За наслідками підготовчого засідання 25.09.2025 ухвалою, без постановлення окремого документа, суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 23.10.2025, про що прокурора повідомлено в судовому засіданні, а інших учасників справи - ухвалою повідомленням від 25.09.2025.

22.10.2025 через систему "Електронний суд" до суду від прокуратури надійшло клопотання від 22.10.2025 (вх.№17319/25) про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням уповноваженого прокурора Івано-Франківської обласної прокуратури у щорічній відпустці.

В судовому засіданні 23.10.2025 суд задовольнив клопотання Івано-Франківської обласної прокуратури про відкладення розгляду справи та відклав розгляд справи по суті на 24.11.2025, про що учасників справи повідомлено ухвалою повідомленням від 23.10.2025.

В судовому засіданні 24.11.2025 прокурор заявила клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з можливістю добровільного виконання відповідачем заявлених прокуратурою позовних вимог, яке суд задовольнив та відклав розгляд справи по суті на 08.12.2025, про що прокурора повідомлено в судовому засіданні, а інших учасників справи - ухвалою повідомленням від 24.11.2025.

В судовому засіданні 08.12.2025 суд розглянув справу по суті.

ПОЗИЦІЇ СТОРІН

Позиція прокуратури. Позов мотивовано тим, що після закінчення у 2021 році договору про умови ведення мисливського господарства, відповідач без будь яких правових підстав продовжує користуватися мисливськими угіддями площею 3165 га, що становить перешкоду у користуванні лісовими ділянками філією "Карпатський лісовий офіс" ДП "Ліси України як постійному користувачу.

При цьому прокурор зазначив, що Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства, яке входить до Держлісагенства та є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра захисту довкілля та природних ресурсів і який реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства та орган, який надавав у користування мисливські угіддя (лісові ділянки), вправі вимагати усунення перешкод у користування мисливськими угіддями шляхом зобов`язання ТОВ "Верховина-ДС" повернути їх філії "Карпатський лісовий офіс" ДП "Ліси України".

Підставою для представництва прокуратурою інтересів держави в особі Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства прокурор зазначив нездійснення уповноваженим органом державного контролю за дотриманням законодавства в галузі мисливського господарства і полювання заходів щодо повернення мисливських угідь постійному землекористувачу, що має наслідком порушення економічних та суспільних інтересів держави, у зв`язку з чим наявні підстави для вжиття прокурором заходів представницького характеру, передбачених ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Позиція позивача. Представник Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства в судовому засіданні 08.12.2025 позовні вимоги прокурора підтримав, мотивуючи тим що мисливські угіддя загальною площею 3165 га, які розташовані у Богородчанському лісництві після закінчення договору повинні бути повернуті постійному користувачу ДП "Ліси України" в особі філії "Карпатський лісовий офіс".

Позиція третьої особи. Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" в особі філії "Карпатський лісовий офіс" у письмових поясненнях позовні вимоги прокурора підтримало з підстав, наведених у позовній заяві, мотивуючи тим, що відповідач після закінчення договору на право користування мисливськими угіддями повинен був повернути площі мисливських угідь постійному користувачу.

Позиція відповідача. Правом на надання відзиву на позов відповідач не скористався.

Як вбачається із ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч. 9 ст. 165 ГПК України, ч. 2 ст. 178 ГПК України, суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши прокурора та представника позивача, надавши оцінку доказам у відповідності до ст.86 Господарського процесуального кодексу України, які мають значення для справи, суд встановив таке.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Відповідно до розпорядження Івано-Франківської обласної державної адміністрації №238 від 05.04.1996 (а.с. 82-83), обласна державна адміністрація, враховуючи клопотання держлісгоспів, погодження із сільськими Радами народних депутатів і райдержадміністраціями, надала в постійне користування для ведення лісового господарства державним лісовим підприємствам із земель запасу, які були в тимчасовому користуванні інших землекористувачів, земельні ділянки лісового фонду за межами населених пунктів згідно з додатком №1.

Як вбачається з додатку №1 до розпорядження облдержадміністрації №238 від 05.04.1996 (а.с.84), площа земель лісового фонду, яка надається в постійне користування, зокрема, Солотвинського ДЛГ становить 31732 га, з яких: 31301 га Богородчанського району та 431 га Надвірнянського району.

Згідно з рішенням сесії Івано-Франківської обласної ради №87-5/2006 від 08.09.2006 (а.с.23) "Про надання в користування мисливських угідь", вилучено з користування мисливсько-риболовного виробничого підприємства обласної ради УТМР в Богородчанському районі 12579,4 га мисливських угідь та надано мисливські угіддя терміном на 15 років у межах площі 12579,4 га у користування ТОВ "Верховина-ДС".

06.07.2009 на виконання рішення Івано-Франківської обласної ради № 87-5/2006 від 08.09.2006, між Івано-Франківським обласним управлінням лісового та мисливського господарства та ТОВ "Верховина-ДС" укладено договір про умови ведення мисливського господарства (а.с.24-26), відповідно до п. 1.1 якого надано ТОВ "Верховина-ДС" терміном до 08.09.2021 мисливські угіддя для ведення мисливського господарства загальною площею 12,6 тис. га в тому числі: лісові угіддя - 5,6 тис. га, польові - 7,0 тис. га.

Згідно з п.2.1 договору, ТОВ "Верховина-ДС" має право у встановленому порядку, за згодою власників або користувачів земельних ділянок, зводити у мисливських угіддя необхідні будівлі і біотехнічні споруди, вирощувати кормові культури, створювати захисні насадження, проводити штучне обводнення, здійснювати інші заходи, пов`язані з веденням мисливського господарства, які не суперечать законодавству та інтересам власників або користувачів земельних ділянок.

Відповідно до п. 3 1 договору, договір набирає чинності з моменту його підписання. Термін дії договору до 08.09.2021.

За змістом проекту організації і розвитку мисливського господарства ТОВ "Верховина-ДС", яке погоджено з Івано-Франківським обласним управлінням лісового та мисливського господарства (а.с. 27-32), до складу ТОВ "Верховина-ДС" входять Богородчанське лісництво, кв. 1-29, 35-38; Солотвинське лісництво, кв. 1-4 загальною площею 3165 га; Глибоківське лісництво, кв. 7, 9, 15-19, 21-27; Підгірське лісництво кв. 2-13 загальною площею 2152 га; інші землекористувачі кв. 1-16.

Відповідно до наказів Державного агентства лісових ресурсів України від 18.10.2021 №648 та від 28.10.2022 №920, наказів ДСГП "Ліси України" від 26.12.2022 №117, від 18.10.2024 №1873, від 31.12.2024 №2340, правонаступником майна, прав та обов`язків ДП "Солотвинське лісове господарство" є ДСГП "Ліси України" в особі філії "Карпатський лісовий офіс".

Відповідно до п. 2 Положення про Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства, затвердженого наказом Держлісагенства №1006 від 09.11.2022 (а.с.73-81), завданням управління є реалізація повноважень Держлісагенства у сфері лісового та мисливського господарства на території Львівської, Закарпатської та Івано-Франківської областей.

Згідно з п. 4 цього Положення, Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства здійснює, зокрема, державний контроль за дотриманням законодавства в галузі мисливського господарства і полювання та контроль за виконанням договорів про умови ведення мисливського господарства.

Івано-Франківська обласна прокуратура звернулася до філії "Карпатський лісовий офіс" з листом №12-450ВИХ-25 від 19.05.2025 (а.с. 45-46) та до Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства з листом №12-513ВИХ-25 від 13.06.2025 (а.с. 41-42), в яких просила надати інформацію: чи повернуті мисливські угіддя площею 12579,4 га, які перебували в користуванні ТОВ "Верховина-ДС" постійному землекористувачу; чи зверталося ТОВ "Верховина-ДС" до Івано-Франківської ОДА щодо продовження договору користування мисливськими угіддями або укладення нового договору; кому на даний час передані мисливські угіддя в користування, хто здійснює охорону державного мисливського фонду на території колишнього ДП "Богородчанське лісове господарство".

У відповідь на лист прокуратури філія "Карпатський лісовий офіс" ДП "Ліси України" листом №1087739.2.3.-2025 від 28.05.2025 (а.с.47-48) повідомила прокуратурі, що: мисливські угіддя, які були надані у користування ТОВ "Верховина-ДС" відносяться до мисливських угідь державного мисливського резерву; філія не володіє інформацією про звернення ТОВ "Верховина-ДС" до Івано-Франківської ОДА щодо продовження договору користування мисливськими угіддями або укладення нового договору; умови ведення мисливського господарства визначаються у договорі, який укладається між центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства і користувачами мисливських угідь.

Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства листом №9797-25 від 19.06.2025 (а.с.43-44) повідомило прокуратурі, що: у відділі лісового та мисливського господарства в Івано-Франківській області відсутня інформація щодо прийому-передачі мисливських угідь від ТОВ "Верховина-ДС" до постійних землекористувачів; ТОВ "Верховина-ДС" у 2022 році зверталось до Івано-Франківської ОДА щодо продовження терміну користування мисливськими угіддями, однак матеріали були повернуті їм на доопрацювання; у зв`язку з введенням в державі військового стану Івано-Франківською обласною радою рішення щодо надання мисливських угідь в користування упродовж 2023-2025 років не приймались.

Івано-Франківська обласна прокуратура звернулася до Осмолодського надлісництва філії "Карпатський лісовий офіс" з листом №12-513ВИХ-25 від 16.06.2025 (а.с. 49-50), в якому просила, зокрема, повідомити чи ТОВ "Верховина-ДС" на території мисливських угідь зведено будівлі і біотехнічні споруди, створені захисні насадження, які на даний час використовується товариством для ведення мисливського господарства.

Філія "Карпатський лісовий офіс" ДП "Ліси України" листом №12787/39.2.3-2025 від 24.06.2025 (а.с.51-52) повідомила прокуратурі, що працівниками Осмолодського надлісництва 18.06.2025 проведено обстеження мисливських угідь, під час якого виявлено вольєр, площею 5 га, в якому перебувають дикі кабани.

Як вбачається з акту від 18.06.2025, складеного провідним мисливствознавцем Михайлом Кос, лісничим Богородчанського лісництва Артуром Зейналян та майстром лісу Володимиром Кокольником (а.с.53), під час обстеження мисливських угідь, які відповідно до договору, укладеного між Івано-Франківським ОУЛМГ та ТОВ "Верховина ДС" від 08.09.2006, термін дії якого закінчився в 2021 році, а саме Богородчанського лісництва кв. 1-29;3 5-3 8;48-51, загальною площею 3149 га виявлено наступне:

- в кварталах Богородчанського лісництва, де веденням мисливського господарства займалось ТОВ "Верховина ДС" ніяких біотехнічних споруд, які були побудовані протягом 2023-25 років не виявлено;

- в кв. 7 вид 20 Богородчанського лісництва знаходиться вольєр площею приблизно 5 га., який раніше належав ТОВ "Верховина ДС", в якому на даний час перебувають дикі кабани. Точну чисельність поголів`я кабанів, що знаходяться у вольєрі визначити не вдалося.

Листом №12-541ВИХ-25 від 20.06.2025 (а.с.90-91) Івано-Франківська обласна прокуратура повідомила Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства, що Івано-Франківською обласною прокуратурою буде заявлено до суду позов в інтересах держави в особі Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства до ТОВ "Верховина ДС" про повернення мисливських угідь постійному землекористувачу.

Відповідно до листа Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства №10163-25 від 24.06.2025 (а.с.92-93), відділ лісового та мисливського господарства в Івано-Франківській області Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства просило Івано-Франківську обласну прокуратуру звернутися до суду з позовом про зобов`язання ТОВ "Верховина ДС" повернути мисливські угіддя загальною площею 12579,4 га постійним землекористувачам.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД ТА МОТИВИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

У статті 4 Господарського процесуального кодексу України закріплено право на звернення до господарського суду. Зокрема, державні органи мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Водночас у силу п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 звернула увагу, зокрема, що бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Тобто прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва.

Листом №12-541ВИХ-25 від 20.06.2025 Івано-Франківська обласна прокуратура повідомила Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства, що Івано-Франківською обласною прокуратурою буде заявлено до суду позов в інтересах держави в особі Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства до ТОВ "Верховина ДС" про повернення мисливських угідь постійному землекористувачу.

Відповідно до листа Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства №10163-25 від 24.06.2025, відділ лісового та мисливського господарства в Івано-Франківській області Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства просило Івано-Франківську обласну прокуратуру звернутися до суду з позовом про зобов`язання ТОВ "Верховина ДС" повернути мисливські угіддя загальною площею 12579,4 га постійним землекористувачам.

Предметом спору у цій справі є усунення відповідачем перешкод у користуванні постійному землекористувачу - філії "Карпатський лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарства "Ліси України" мисливськими угіддями (лісовими ділянками) шляхом зобов`язання повернути їх постійному землекористувачу.

Тобто позов фактично заявлено прокуратурою в інтересах Державного спеціалізованого господарства "Ліси України" в особі філії "Карпатський лісовий офіс", яка ухвалою від 28.07.2025 залучена до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача.

За змістом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Під захистом легітимного інтересу розуміється відновлення можливості досягнення прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Отже, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено відповідачем.

Відповідно до ч. 1 та ч.3 ст.41 ГПК України, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи. У справах можуть також брати участь органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

За приписами ч.1 ст.45 ГПК України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 цієї ж статті позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Відповідно до абз.2 ч.5 ст. 53 ГПК України, у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

З приписів частини першої статті 50 ГПК України слідує, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не підпадають під ознаки поняття - "сторони в судовому процесі", якими є позивачі та відповідачі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, виступає в процесі на боці тієї сторони, з якою в неї існують певні правові відносини. Залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, до участі у справі вирішується господарським судом з урахуванням того, чи є у цієї особи юридичний інтерес до даної справи. Щодо ж наявності юридичного інтересу у третьої особи, то у вирішенні відповідного питання суд має з`ясовувати, чи буде у зв`язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов`язки, або змінено її наявні права та/або обов`язки, або позбавлено певних прав та/або обов`язків у майбутньому.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25.06.2019 у справі № 910/17792/17 вказала, що підставою для вступу (залучення) в судовий процес такої третьої особи є її заінтересованість у результатах вирішення спору - ймовірність виникнення у майбутньому у неї права на позов або пред`явлення до неї позовних вимог зі сторони позивача чи відповідача. Водночас, предмет спору повинен перебувати за межами цих правовідносин, інакше така особа може мати самостійні вимоги на предмет спору. Для таких третіх осіб неможливий спір про право з протилежною стороною у такому процесі.

З огляду на те, що прокурором заявлено позовну вимогу про усунення відповідачем перешкод у користуванні постійному землекористувачу мисливськими угіддями (лісовими ділянками) на користь філії "Карпатський лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарства "Ліси України", яке є третьою особою у справі, правові підстави для задоволення позову у суду відсутні.

До того ж, як встановлено судом, на підставі рішення сесії Івано-Франківської обласної ради №87-5/2006 від 08.09.2006 ТОВ "Верховина-ДС мисливські угіддя надано в користування терміном на 15 років.

Строк дії договору про умови ведення мисливського господарства від 06.07.2009, укладеного на виконання вищевказаного рішення між Івано-Франківським обласним управлінням лісового та мисливського господарства (правонаступником якого є Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства) та ТОВ "Верховина-ДС" закінчився 08.09.2021.

Згідно із частинами першою-третьою, шостою статті 21 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" ведення мисливського господарства здійснюється користувачами мисливських угідь. Не допускається користування мисливськими тваринами та ведення мисливського господарства без оформлення відповідних документів у встановленому цим Законом порядку. Умови ведення мисливського господарства визначаються у договорі, який укладається між центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства, і користувачами мисливських угідь. Відносини між власниками або користувачами земельних ділянок і користувачами мисливських угідь регулюються відповідними договорами.

Статтею 22 Закону "Про мисливське господарство та полювання" передбачено, що мисливські угіддя для ведення мисливського господарства надаються у користування Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами за поданням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства, погодженим з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, а також власниками або користувачами земельних ділянок. Мисливські угіддя надаються у користування на строк не менш як на 15 років. Площа мисливських угідь, що надаються користувачеві, повинна становити не менше 3 тисяч гектарів, але не більше ніж 35 відсотків від загальної площі мисливських угідь Автономної Республіки Крим, області та м. Севастополя. Переважне право на користування мисливськими угіддями мають: власники та постійні користувачі земельних ділянок; користувачі мисливських угідь, які продовжують строк користування цими угіддями.

У той же час частиною першою статті 23 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" визначено, що право користування мисливськими угіддями припиняється, зокрема, у разі закінчення строку користування.

Відповідно до частини першої та абзацу 1 частини другої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Звідси право користування мисливськими угіддями припиняється у разі закінчення строку користування ними. Закон про мисливське господарство не передбачає спеціального порядку продовження строку користування мисливськими угіддями, водночас закріплює переважне право на користування такими угіддями користувачів мисливських угідь, які продовжують строк користування цими угіддями.

З огляду на те, що строк дії договору про умови ведення мисливського господарства від 06.07.2009 закінчився 08.09.2021, а доказів укладення нового договору матеріали справи не містять, ТОВ "Верховина-ДС" не є законним користувачем мисливських угідь, наданих йому в користування на підставі вищевказаного договору. Належним землекористувачем цих мисливських угідь є Державне спеціалізоване господарство "Ліси України" в особі філії "Карпатський лісовий офіс", як правонаступник ДП "Солотвинське лісове господарство".

Поряд з цим, наданий прокуратурою в якості доказу акт від 18.06.2025 жодним чином не підтверджує, що відповідачем вчиняються будь - які перешкоди у користуванні постійному землекористувачу мисливськими угіддями (лісовими ділянками).

Інших доказів неправомірного користування цими мисливськими угіддями відповідачем суду не подано.

Відповідно до ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Відповідно до ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Враховуючи вищевикладене, у задоволенні позову слід відмовити.

Судовий збір, у відповідності до ст. 129 ГПК України, суд покладає на позивача.

Керуючись статтями 2, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

у задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 19.12.2025.

Суддя О.В. Рочняк