ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2025 року м.Дніпро Справа № 908/2996/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Мороза В.Ф., Кощеєва І.М.

при секретарі судового засідання: Кишкань М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро"

на рішення Господарського суду Запорізької області (суддя Науменко А.О.) від 13.03.2025 р. у справі № 908/2996/24

за позовом Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро", ідентифікаційний код юридичної особи 14352406 (вул. Жилянська, 32, м. Київ, 01033)

до відповідача 1: Селянського (фермерського) господарства "Злагода", ідентифікаційний код юридичної особи 31299939 (вул. Калинова, буд. 14, с. Гюнівка, Великобілозерський район, Запорізька область 71410)

до відповідача 2: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 1 010 284 грн 98 коп., -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 р. до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" до Селянського (фермерського) господарства "Злагода" та ОСОБА_1 з вимогами про:

1. Стягнути солідарно з Селянського (фермерського) господарства "Злагода" (місцезнаходження: 71410, Запорізька область, Великобілозерськи р-н, село Гюнівка, вул. Калинова, будинок 14, ) та ОСОБА_1 (реєстраційний номер картки фізичної особи - платника податків: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" (місцезнаходження: 01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 32, Код ) прострочену заборгованість за кредитним договором № 221121-КЛН/2 від 22.11.2021 року в сумі 466 299 грн 19 коп., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 410 000 грн; залишку прострочених процентів 56 299 грн 19 коп.

2. Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер картки фізичної особи - платника податків: НОМЕР_1 ) як солідарного боржника Селянського (фермерського) господарства "Злагода" (Місцезнаходження: 71410, Запорізька обл., Великобілозерський р-н, село Гюнівка, вул. Калинова, будинок 14, ) за кредитним договором № 221121-КЛН/2 від 22.11.2021 року в розмірі 543 985 (п`ятсот сорок три тисячі дев`ятсот вісімдесят п`ять) гривень 79 копійок, яка складається із простроченої заборгованості за тілом кредиту у розмірі 410 000 грн, залишку прострочених процентів у розмірі 133 985, 79 гривень.

3. При виконанні рішення суду враховувати погашення заборгованості, яке може бути стягнуто з солідарного боржника.

4. Стягнути з відповідачів понесені позивачем витрати зі сплати судового збору за подачу позову до суду в розмірі 12 123 грн 42 коп.

Позов заявлено на підставі ст.ст. 526, 543, 553, 554, 610, 611, 1054 та умов Кредитного договору № 221121-КЛН/2 від 22.11.2021 року і договору поруки № 221121-П/1 від 22.11.2021 року, і обґрунтовано невиконанням Відповідачем-1 зобов`язань за Кредитним договором.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 13.03.2025 р. у справі № 908/2996/24:

- позов задоволено відносно Селянського (фермерського) господарства «Злагода»;

- стягнуто з Селянського (фермерського) господарства «Злагода», ідентифікаційний код юридичної особи 31299939 (вул. Калинова, буд. 14, с. Гюнівка, Великобілозерський район, Запорізька область 71410) на користь Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро», ідентифікаційний код юридичної особи 14352406 (вул. Жилянська, 32, м. Київ, 01033) прострочену заборгованість за кредитним договором № 221121-КЛН/2 від 22.11.2021 року в сумі 466 299 (чотириста шістдесят шість тисяч двісті дев`яносто дев`ять) грн 19 коп. (яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 410 000 грн; залишку прострочених процентів 56 299 грн 19 коп.) та 5 595 грн 59 коп. судового збору;

- у позові відносно ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з цим рішенням господарського суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною звернулося Акціонерне товариство "Банк Кредит Дніпро", в якій просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 13.03.2025 року по справі № 908/2996/24 в частині відмовлених позовних вимог до ОСОБА_1 та ухвалити в цій частині нове рішення, яким:

- стягнути солідарно з Селянського (фермерського) господарства "Злагода" (місцезнаходження: 71410, Запорізька область, Великобілозерський р-н, село Гюнівка, вул. Калинова, будинок 14, ) та ОСОБА_1 (реєстраційний номер картки фізичної особи - платника податків: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" (місцезнаходження: 01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 32, Код ) прострочену заборгованість за кредитним договором № 221121-КЛН/2 від 22.11.2021 року в сумі 466 299 грн 19 коп., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 410 000 грн; залишку прострочених процентів 56 299 грн 19 коп.;

- стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер картки фізичної особи - платника податків: НОМЕР_1 ) як солідарного боржника Селянського (фермерського) господарства "Злагода" (Місцезнаходження: 71410, Запорізька обл., Великобілозерський р-н, село Гюнівка, вул. Калинова, будинок 14, ) за кредитним договором № 221121-КЛН/2 від 22.11.2021 року в розмірі 543 985 (п`ятсот сорок три тисячі дев`ятсот вісімдесят п`ять) гривень 79 копійок, яка складається із простроченої заборгованості за тілом кредиту у розмірі 410 000 грн, залишку прострочених процентів у розмірі 133 985,79 гривень;

- стягнути з відповідачів понесені позивачем витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт, зокрема, зазначив, що при ухваленні оскаржуваного рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог до поручителя ОСОБА_1 судом першої інстанції не було враховано те, що:

- поручитель, в межах справи № 908/2218/23 про стягнення заборгованості щодо частини заборгованості за цим же кредитним договором, вже був обізнаний про наявність кредитної заборгованості за кредитом, однак не вчиняв дій щодо її погашення;

- поручитель порушив зобов`язання, передбачене п. 4.4.3 договору поруки, щодо письмового повідомлення банку про зміну місця проживання протягом трьох робочих днів з дати зазначених дій, хоча в ході розгляду справи було встановлено проживання ОСОБА_1 у м. Львові;

- враховуючи, що строк дії кредитного договору закінчився, звернення з досудовою вимогою - це право кредитора;

- позивач здійснював всі можливі дії щодо направлення досудової вимоги відповідачам на адреси, вказані в кредитному договорі і договорі поруки, проте, оскільки місцем реєстрації відповідачів є окупована територія, таке направлення є неможливим;

- позивач здійснював направлення досудової вимоги на адреси адвоката відповідача-2, а саме на адресу електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також на поштову адресу: АДРЕСА_2. Окрім цього апелянт стверджує, що вимога була також предявлена шляхом надсилання смс-повідомлень на телефонні номери відповідачів, що вказані в договорі. Зазначені дії, на переконання апелянта, є свідченням допустимого пред`явлення цієї вимоги поручителю;

- нормами цивільного законодавства визначено, що подання позову є формою пред`явлення вимоги до поручителя.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 24.04.2025 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" на рішення Господарського суду Запорізької області від 13.03.2025 р. у справі № 908/2996/24, розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 21.07.2025 р.

Представником ОСОБА_1 було подано до Центрального апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, згідно з яким відповідач-2 вважає вимоги апеляційної скарги безпідставними, а рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог до відповідача-2 - законним і обґрунтованим.

В обґрунтування своїх заперечень проти доводів апеляційної скарги відповідач-2, зокрема, вказує на те, що у позивача відсутнє право на пред`явлення позову до суду про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача-2, як поручителя, оскільки банком не пред`явлено поручителю письмової вимоги, в якій обов`язково має бути встановлений строк для сплати заборгованості. Відповідно, на думку відповідача-2, в такому випадку відсутнє порушення поручителем умов договору поруки.

Водночас, надсилання позивачем письмової вимоги на адресу електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_2, а також на поштову адресу: АДРЕСА_2, відповідач-2 вважає неналежним пред`явленням цієї вимоги, оскільки зазначені адреси не були вказані в договорі поруки і не були письмово повідомлені поручителем банку.

Щодо доводів апелянта про надсилання письмових повідомлень на номери мобільних телефонів, відповідач-2 зазначає, що зазначені позивачем телефонні номери не вказані в договорі поруки. При цьому докази, надані позивачем на підтвердження такого надсилання, відповідач-2 вважає неналежними.

В судовому засіданні 21.07.2025 р. по справі оголошено перерву до 07.10.2025р.

У зв`язку з перебуванням судді-члена колегії Мороза В.Ф. у відрядженні та неможливістю проведення судового засідання 07.10.2025 р., розгляд апеляційної скарги у справі № 908/2996/24 не відбувся.

У зв`язку із усуненням обставин, що перешкоджали розгляду справи, зокрема, виходом на роботу судді Мороза В.Ф., ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.10.2025 р. розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 02.12.2025 р.

Представник апелянта в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсягу та просив її задовольнити.

Представник відповідача-2 у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вважаючи оскаржуване рішення законним і обґрунтованим, прийнятим з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а апеляційну скаргу позивача безпідставною.

Селянське (фермерське) господарство "Злагода" не скористалось своїм правом подання відзиву на апеляційну скаргу та правом участі у судовому засіданні, не забезпечило явку в судове засідання свого повноважного представника, про час та місце судового засідання було повідомлене апеляційним судом належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи приписи ст. 202 ГПК України, а також те, що явка представників учасників справи в судове засідання апеляційним судом не визнавалася обов`язковою, а неявка представників сторін не перешкоджає апеляційному перегляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу по суті за відсутності представника відповідача-1.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників позивача і відповідача-2, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 22.11.2021 між Акціонерним товариством "Банк Кредит Дніпро" (Банк, Кредитор) та Селянським (Фермерським) господарством "Злагода" (Позичальник, Боржник) укладено кредитний договір № 221121-КЛН/2 (Договір № 221121-КЛН/2).

Відповідно до п. 1.1 Договору № 221121-КЛН/2 на умовах, викладених у договорі, банк зобов`язується надати позичальнику кредит (грошові кошти на умовах, зазначених у договорі) одним або кількома траншами (сума кредиту в повному обсязі або частина суми кредиту) в національній валюті України (UAH) в загальній сумі 820 000,00 грн та в межах встановленого строку кредиту (до кінцевої дати погашення, визначеної п. 2.5.2 договору), а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит та сплатити плату (проценти та комісії за договором) за кредит у порядку та на умовах цього договору.

Пунктами 2.1, 2.2 Договору № 221121-КЛН/2 передбачено, що банк на підставі відповідної заяви позичальника на видачу траншу надає позичальнику кредит у вигляді одного траншу або декількох траншів, загальна сума яких не може перевищувати загальну суму кредиту. Надані транші після їх повернення не поновлюють загальну суму кредиту (сума кредиту зменшується кожним проведеним погашенням).

За умовами п. 2.5.2 Договору № 221121-КЛН/2 позичальник зобов`язаний повернути кредит/транш у терміни, встановлені в заяві на видачу траншу та в дати, встановлені графіком погашення/зниження загальної суми кредиту, що є додатком 2 до цього договору, але в будь-якому випадку не пізніше кінцевої дати погашення - 24 листопада 2023 року (включно), якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту/траншу, встановлений на підставі додаткової угоди сторін або до іншого терміну відповідно до умов цього договору. У разі надання кредиту з графіком погашення кредиту та у разі порушення позичальником встановлених у відповідному графіку термінів, розмір простроченої заборгованості за кожним траншем визначається банком самостійно.

За умовами п. 2.5.3 Договору № 221121-КЛН/2 кредит вважається повернутим у момент зарахування грошової суми в повному обсязі на рахунок НОМЕР_2 в банку. Повернення кредиту здійснюється у валюті, в якій було отримано кредит/транш. Сума заборгованості за кредитом/траншем, що не сплачена позичальником у визначений цим договором термін, наступного робочого дня вважається простроченою. У разі якщо термін повернення кредиту/траншу припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, терміном повернення кредиту/траншу вважається перший робочий день, наступний за ним.

Відповідно до п. 2.6 Договору № 221121-КЛН/2 процентна ставка за користування кредитом/траншем у межах строку користування встановлюється фіксована в розмірі 14,0 % процентів річних, якщо інший розмір процентної ставки не застосований згідно умов цього договору.

Пунктом 2.6.2 Договору № 221121-КЛН/2 встановлено, що проценти підлягають сплаті у валюті відповідно до наданого кредиту/траншу та сплачуються позичальником в період з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані проценти, а в місяці повного погашення заборгованості за кредитом/траншем (достроково або при настанні строку погашення) - у день їх нарахування, але в будь-якому випадку не пізніше дати погашення кредиту/траншу, вказаної в пункті 2.5.2 цього договору. У разі якщо день сплати процентів припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, проценти сплачуються наступного робочого дня.

Відповідно до п. 5.1 Договору № 221121-КЛН/2 позичальник зобов`язався використовувати кредитні кошти за цільовим призначенням і повернути отриманий кредит/транш та сплатити нараховані проценти, комісії та інші платежі у терміни (строки) та в порядку, які встановлені цим договором.

Відповідно до заявки на видачу кредиту/траншу відповідач-1 просив надати йому кредит у сумі 820 000,00 грн на строк з 22.11.2021 по 24.11.2023.

На виконання Договору № 221121-КЛН/2 позивач перерахував на рахунок відповідача-1 кредитні кошти в сумі 820 000,00 грн, що підтверджується меморіальним ордером № 56173 від 22.11.2021.

У додатку № 2 до кредитного договору сторони погодили графік сплати кредиту, згідно з яким кредит підлягав сплаті у строк до 24.10.2022 в сумі 205 000,00 грн, у строк до 24.11.2022 - в сумі 205 000,00 грн, у строк до 24.10.2023 - в сумі 205 000,00 грн, у строк до 24.11.2023 - в сумі 205 000,0 грн, сього - 820 000,00 грн. Встановлено, що з 25.10.2022 діє ліміт кредитування в розмірі 615 000,00 грн, з 25.11.2022 - в розмірі 410 000,00 грн, з 25.10.2023 - у розмірі 205 000,00 грн.

У порушення умов кредитного договору відповідач-1 не сплатив два перші чергові платежі на суму 205 000,00 грн у строк до 24.10.2022 та у строк до 24.11.2022, внаслідок чого 25.10.2022 банком винесено на прострочення кредит у сумі 205 000,00 грн та 25.11.2022 - кредит у сумі 205 000,00 грн, усього - 410 000,00 грн.

За період з 22.11.2021 по 13.06.2023 банком нараховані відсотки за користування кредитом у загальній сумі 174 873,47 грн. З них сплачено позичальником за період з 01.12.2021 по 15.04.2022 відсотки на загальну суму 40 887,68 грн.

Проценти в сумі 133 985,79 грн позичальником не сплачені та винесені банком на прострочення.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 19.12.2023 по справі № 908/2218/23 позов задоволено відносно Селянського (Фермерського) господарства "Злагода". Стягнуто з Селянського (Фермерського) господарства "Злагода" на користь Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" суму 543 985,79 грн (п`ятсот сорок три тисячі дев`ятсот вісімдесят п`ять грн 79 коп.) заборгованості за кредитним договором № 221121-КЛН/2 від 22.11.2021, яка складається з суми 410 000,00 грн (чотириста десять тисяч грн 00 коп.) залишок простроченого кредиту та з суми 133 985,79 грн (сто тридцять три тисячі дев`ятсот вісімдесят п`ять грн 79 коп.) залишок прострочених відсотків, суму 8 159,79 грн (вісім тисяч сто п`ятдесят дев`ять грн 79 коп.) витрат на оплату судового збору. У позові відносно ОСОБА_1 було відмовлено.

Згідно із п. 2.6.5. Договору № 221121-КЛН/2 сторони домовились, з урахуванням статті 212 Цивільного кодексу України, що Банк має право встановити за користування одержаним Кредитом/Траншем процентну ставку збільшену на 3 % (три) процентних пункти до встановленої п. 2.6. Договору у випадку порушення / невиконання / часткового виконання / неналежного виконання Позичальником своїх зобов`язань, передбачених п. 5.5, 5.9, 5.14 цього Договору. Сторони підтверджують, що встановлення Банком вказаної процентної ставки не є односторонньою зміною умов цього Договору. Банк застосовує підвищену процентну ставку за користування Кредитом / Траншем відповідно до цього Договору з першого числа місяця, наступного за місяцем порушення умов Договору. Зобов`язання вважаються виконаними у повному обсязі у разі виконання Позичальником усіх зобов`язань, передбачених пунктами, зазначеними у 2.6.5. Договору, та вважаються невиконаними у разі невиконання будь-якого із зобов`язань, передбачених у цих пунктах. З першого числа місяця, наступного за місяцем виконання Позичальником умов Договору Банк встановлює процентну ставку за користування Кредитом / Траншем відповідно до п. 2.6. цього Договору.

Процентна ставка весь строк дії Договору № 221121-КЛН/2 була незмінною та складала 14 %, підвищена процентна ставка Банком не застосовувалась.

Станом на дату звернення із позовом у цій справі з позичальника залишився не стягнутим залишок тіла кредиту у розмірі 410 000 грн та залишок прострочених процентів у розмірі 56 299 грн 19 коп. (складає з вирахуванням від залишку прострочених відсотків 190 284,98 грн - 133 985,79 грн (стягнутих процентів за рішенням суду у справі № 908/2218/23).

З метою забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за вказаним Кредитним договором 22.11.2021 року було укладено Договір поруки № 221121-П/2 (Договір поруки), відповідно до умов якого ОСОБА_1 (Поручитель) (РНОКПП НОМЕР_1 ), поручається і солідарно відповідає перед Банком за виконання Позичальником у повному обсязі зобов`язань за Кредитним договором.

Пунктом 1.1. Договору поруки передбачено, що за цим Договором Поручитель поручається перед Банком за виконання Боржником - Основного зобов`язання 1 та Основного зобов`язання 2 за Основним договором, а саме за кожне з цих Основних зобов`язань окремо.

Згідно із п. 1.2. Договору поруки порукою, що надається згідно з цим Договором, забезпечуються усі існуючі та майбутні грошові зобов`язання Боржника, що становлять Основні зобов`язання, термін виконання яких настав або настане у майбутньому. Зміни, які здійснюються відповідно до умов цього пункту Договору не потребують додаткового укладення Сторонами угод щодо внесення змін до цього Договору.

Пунктом 1.4. Договору поруки визначено, що відповідальність Поручителя і Боржника щодо виконання Основних зобов`язань є солідарною.

Згідно із п. 1.5. Договору поруки поручитель надає свою згоду та погоджується з тим, що у разі зміни розміру будь-якого Основного зобов`язання та/або строку Основного договору, в тому числі внаслідок новації зобов`язання, цей Договір та порука за цим Договором будуть діяти до повного виконання всіх Основних зобов`язань без необхідності попереднього чи наступного погодження із Поручителем зазначених змін та/або укладання додаткової угоди до цього Договору.

Сторони домовились, що строк дії поруки, а саме строк, протягом якого Банк має право пред`явити вимоги до Поручителя, становить 7 років з дати укладення цього Договору (пункт 3.1. Договору поруки).

Відповідно до п. 8.1. Договору поруки - Договір набуває чинності з моменту його підписання обома Сторонами та скріплення печатками (у разі якщо вони використовуються Сторонами) і діє протягом строку дії поруки, зазначеного в п. 3.1. цього Договору, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором.

Заявлена заборгованість за Договором № 221121-КЛН/2, яка не стягнута з поручителя ОСОБА_1 як солідарного боржника складається із заборгованості за тілом кредиту 820 000 грн та прострочених процентів у розмірі 190 284,98 грн.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача-1 заявленої суми основного зобов`язання з погашення кредиту - 410 000 грн та процентів - 56 299 грн 19 коп.

Водночас позовні вимоги щодо стягнення з відповідача-2, як солідарного боржника, заборгованості за тілом кредиту у сумі 820 000 грн та прострочених процентів у розмірі 190 284,98 грн місцевий господарський суд визнав необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Так, відмовляючи у задоволенні цієї частини позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не надано доказів виконання ним умов п. 1.8., 2.1., 2.2, 9.1. Договору поруки та надсилання вимоги про сплату боргу безпосередньо Поручителю (Відповідачу-2), як це передбачено Договором поруки.

Щодо цих висновків місцевого господарського суду колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.

За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

В силу приписів ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Свобода договору полягає передусім у вільному волевиявленні волі сторін на вступ у договірні відносини. Волевиявлення учасників договору передбачає відсутність жодного тиску з боку контрагента або інших осіб (ст. 627 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

На виконання Договору № 221121-КЛН/2 позивач перерахував на рахунок відповідача-1 кредитні кошти в сумі 820 000,00 грн, що підтверджується меморіальним ордером № 56173 від 22.11.2021.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 19.12.2023 по справі № 908/2218/23 позов задоволено відносно Селянського (Фермерського) господарства "Злагода", стягнуто з Селянського (Фермерського) господарства "Злагода" на користь Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" в тому числі заборгованість за основним зобов`язанням в сумі 410 000,00 грн.

Згідно із п. 2 Додатку № 2 до Кредитного договору № 221121-КЛН/2 Позичальник зобов`язується повернути Банку загальну суму кредиту у терміни, передбачені наступним графіком: строк погашення кредиту 24.10.2022, сума погашення 205 000 грн; строк погашення кредиту 24.11.2022, сума погашення 205 000 грн; строк погашення кредиту 24.10.2023, сума погашення 205 000 грн; строк погашення кредиту 24.11.2023, сума погашення 205 000 грн.

Отже, як встановлено судом першої інстанції, на дату прийняття рішення у цій справі з позичальника залишились не стягнутими залишок тіла кредиту у розмірі 410 000 грн та залишок прострочених процентів у розмірі 56 299 грн 19 коп. (складає з вирахуванням від залишку прострочених відсотків 190 284,98 грн - 133 985,79 грн (стягнутих процентів за рішенням суду у справі № 908/2218/23).

При цьому відповідач-1 не надав суду доказів сплати простроченої заборгованості або обґрунтованих заперечень проти позову.

За умовами п. 2.6.1 Договору № 221121-КЛН/2 проценти за користування кредитом / траншем, наданими за цим договором, нараховуються банком щомісячно в останній робочий день поточного місяця, або у день повного погашення заборгованості за кредитом / траншем (достроково або при настанні строку погашення), за методом факт / факт відповідно до вимог чинного законодавства на строкову суму заборгованості за кредитом, тобто строки погашення якої не порушено.

Згідно з п. 2.11 Договору № 221121-КЛН/2, у разі, якщо позичальник своєчасно не поверне суму / частину кредиту / траншу в кінцеву дату погашення або у терміни, встановлені графіком погашення / зниження загальної суми кредиту / ліміту кредитної лінії або інші терміни, встановлені умовами цього договору, або у встановлений згідно п. 2.12 цього договору термін повернення кредиту / траншу, позичальник зобов`язаний сплатити банку проценти за порушення грошового зобов`язання (відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України) в розмірі 19,0 % процентів річних від суми простроченої заборгованості за кредитом / траншем, що надані в національній валюті України, гривні (UAH), якщо інший розмір не встановлений додатковою угодою на підставі домовленості сторін, при цьому сторони домовились, що у разі зміни розміру в сторону зменшення така угода не укладається.

Позичальник сплачує проценти за порушення грошового зобов`язання за кожен день наявності простроченої заборгованості за траншем / кредитом, починаючи з дати її виникнення, а саме: з наступного дня після дня несплати або неповної сплати кредиту / траншу в кінцеву даті або в дату погашення.

Таким чином, виходячи з наведених умов кредитного договору, сторонами погоджена сплата процентів на строкову заборгованість за кредитом за ставкою 14,0 % процентів річних (п. 2.6 кредитного договору) та нарахування процентів на суму простроченої заборгованості за кредитом за ставкою 19,0 % процентів річних (п. 2.11 Договору № 221121-КЛН/2).

Виходячи зі змісту норм ч. ч. 1, 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України, умовою користування кредитними коштами є платність.

Згідно із ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

З умовами п. 2.6.1 кредитного договору нараховуються проценти за користування кредитом на строкову суму заборгованості за кредитом, тобто строки погашення якої не порушено.

Заборгованість відповідача-1 за виданим кредитом складає 820 000,00 грн, з них стягнута за іншим рішенням суду прострочена сума за кредитом складає 410 000,00 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що проценти нараховані банком на суму виданого кредиту 820 000,00 грн (строкову заборгованість за кредитом) за ставкою 14 % річних, при цьому підвищені проценти відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України на прострочену заборгованість за кредитом банком не нараховувалися.

За умовами погодженого сторонами графіку платежів (додаток № 2 до Договору № 221121-КЛН/2) та умов п. 2.5.2 кредитного договору кінцевим строком сплати кредиту є 24.11.2023.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 19.12.2023 по справі № 908/2218/23 стягнуто з відповідача за період з 22.11.2021 по 13.06.2023 проценти у розмірі 133 985,79 грн. Доказів погашення вказаних процентів відповідачами суду не надано. Натомість, заборгованість за процентами за весь період дії Кредитного договору склала 190 284,98 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою, доданими до позову. Період нарахування процентів як за рішенням суду та і в межах цієї справи не задвоюється та в розрахунку заборгованості вірно розраховано проценти до стягнення з відповідачів.

Отже, судом першої інстанції встановлено, що залишок не стягнутих процентів складає 56 299 грн 19 коп. (складається з вирахуванням від залишку прострочених відсотків 190 284,98 грн - 133 985,79 грн (стягнутих процентів за вказаним рішенням суду)).

Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. (ч. 2 ст. 1054 ЦК України).

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом положень статті 193 ГК України, норми якого були чинними на час виникнення спірних правовідносин, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Аналогічні положення наведено й у статтях 525, 526 ЦК України.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Отже місцевий господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача-1 заявленої суми основного зобов`язання з погашення кредиту - 410 000 грн та процентів - 56 299 грн 19 коп.

Водночас судова колегія зауважує, що рішення суду першої інстанції в цій частині не є предметом апеляційного оскарження, отже, у силу приписів ст. 269 ГПК України, висновки суду у відповідній частині не переглядаються апеляційний судом.

Щодо ж рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача-2, як солідарного боржника, заборгованості за тілом кредиту та прострочених процентів, судова колегія зазначає таке.

Як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги до відповідача-2 заявлені на підставі договору поруки № 221121-П/1 від 22.11.2021 року, і обґрунтовано невиконанням Відповідачем-1 зобов`язань за Кредитним договором.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Поняття поруки закріплено у ст. 553 ЦК України, відповідно до якої порукою є договір, за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Договір поруки має бути укладений у письмовій формі, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 547 ЦК правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Частиною 1 ст. 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включно зі сплатою основного боргу, процентів, неустойки, від шкодування збитків, крім випадків, коли поручитель зобов`язався відповідати за виконання зобов`язання частково (ч. 2 ст. 553, ч. 2 ст. 554 ЦК України).

Так, як вже було зазначено вище, з метою забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за Кредитним договором 22.11.2021 року АТ "Банк Кредит Дніпро" було укладено з ОСОБА_1 (Поручитель) Договір поруки № 221121-П/2, відповідно до п. 1.2 якого порукою, що надається згідно з цим договором, забезпечуються усі існуючі та майбутні грошові зобов`язання боржника, що становлять основні зобов`язання, термін виконання яких настав або настане в майбутньому.

За умовами п. 1.3 договору поруки згідно з цим договором поручитель також поручається за виконання боржником обов`язків щодо повернення суми в розмірі основних зобов`язань згідно з відповідним рішенням суду, якщо основний договір буде визнаний недійсним у судовому порядку.

Згідно з п. 1.4 договору поруки зазначено, що відповідальність поручителя і боржника щодо виконання основних зобов`язань є солідарною.

У пункті 2.1 договору поруки сторонами погоджено, що банк має право у разі порушення боржником будь-якого основного зобов`язання за основним договором або невиконання боржником зобов`язання, встановленого рішенням суду щодо визнання основного договору недійсним, звернутися до поручителя з вимогою про виконання таких зобов`язань, а поручитель зобов`язується виконати їх за боржника у порядку та строки, зазначені у вказаній вимозі.

З пункту 2.2 договору поруки вбачається, що у випадку невиконання поручителем вимоги банка у вказаний строк (термін), заборгованість поручителя за цим договором вважається простроченою з наступного робочого дня після закінчення зазначеного строку (настання зазначеного терміну).

Пунктом 3.1 договору поруки визначено, що строк дії поруки, а саме: строк, протягом якого банк має право пред`явити вимоги до поручителя, становить 7 років з дати укладення цього договору.

Відповідно до п. 9.1 договору поруки сторони домовились, що поручитель вважається належним чином письмово повідомленим та таким, що отримав відповідні повідомлення та/або вимогу банку у випадках, встановлених договором, у разі здійснення банком однієї або кількох дій, а саме:

- вручення поручителю письмового повідомлення/вимоги особисто або його представникові;

- направлення поручителю повідомлення/вимоги рекомендованим листом у вигляді SMS- повідомлень на номер мобільного телефону, вказаного в цьому договорі;

- передачі письмового повідомлення/вимоги рекомендованим листом з описом вкладення та повідомленням про отримання або доставкою кур`єрською службою на адресу, зазначену в цьому договорі, або на ту адресу, яка буде повідомлена в поручителем письмово;

- надіслання письмового повідомлення/вимоги на адресу електронної пошти, вказаної в цьому договорі, та/або на ту адресу електронної пошти, які будуть повідомлені поручителем письмово.

Поручитель вважається повідомленим/таким, що отримав повідомлення/вимогу, навіть у тому випадку, коли письмове повідомлення/вимога, надіслане на його останню відому адресу (яка зазначена в договорі та/або письмово повідомлена (поручителем), не було йому доставлено (вручено) незалежно від причин.

Судова колегія звертає увагу, що умовами пункту 2.2 договору поруки передбачено, що заборгованість поручителя за цим договором вважається простроченою у випадку невиконання поручителем вимоги банка у вказаний у вимозі строк (термін) - з наступного робочого дня після закінчення строку (настання терміну), отже надіслання банком вимоги поручителю є обов`язковим.

Однак, колегія суддів враховує і той факт, що адресами обох відповідачів як у Кредитному договорі, так і Договорі поруки зазначено село Гюнівка Великобілозерського району Запорізької області, а Великобілозерська сільська територіальна громада згідно з Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, що затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, з 26.02.2022 р. дотепер включена до переліку тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України. Отже надсилання банком вимоги засобами поштового зв`язку на зазначену в договорі адресу відповідача-2 не є можливим.

Водночас звертає увагу судова колегія й на те, що відповідно до п. 4.4.3 Договору поруки поручитель зобов`язується письмово повідомляти банк про зміну місця проживання протягом 3-х робочих днів від дати таких подій, чого відповідачем-2 в порушення умов договору здійснено не було.

Також судова колегія враховує, що позивачем було здійснено усіх можливих за таких обставин дій щодо вручення відповідачу-2 вимоги про виконання зобов`язання за Кредитним договором за боржника.

Так, Банк зазначає, що ним було вжито дії щодо направлення відповідачам вимоги від 24.10.2024 № 17-9777 про погашення заборгованості за Кредитним договором № 221121-КЛН/2 від 22.11.2021, яка долучена позивачем до позовної заяви.

Враховуючи те, що адреса реєстрації відповідачів значиться на непідконтрольній території України внаслідок військової агресії РФ, позивачем було направлено вимоги засобами електронної пошти, зокрема, на адресу: ІНФОРМАЦІЯ_2. Вказана адреса електронної пошти належить адвокату Кавчуку Андрію Вікторовичу, який здійснює представництво інтересів ОСОБА_1 в судових інстанціях.

Також вимога була направлена засобами поштового зв`язку на адресу: АДРЕСА_2, за якою зареєстроване місцезнаходження Адвокатського бюро «Кавчук і Партнери».

Окрім цього, позивачем було направлено повідомлення з вимогою про погашення заборгованості відповідачу ОСОБА_1 та СФГ "Злагода" на номери телефонів НОМЕР_3 , НОМЕР_5, НОМЕР_4 (докази направлення та звіти про доставку наявні в матеріалах справи). Номер телефону Позичальником в особі Голови СФГ "Злагода" ОСОБА_1 було зазначено в Опитувальнику клієнта - юридичної особи.

І хоча адреса електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_2 не вказана в Договорі поруки, як адреса електронної пошти поручителя, а адреса: АДРЕСА_2 , не вказана в Договорі поруки, як поштова адреса поручителя, судова колегія погоджується з доводами апелянта про вжиття ним достатніх заходів з вручення вимоги від 24.10.2024 № 17-9777 про погашення заборгованості за Кредитним договором.

При цьому судова колегія враховує, що Поручитель ( ОСОБА_1 ) уклав з Адвокатським об`єднанням «Кавчук і Партнери», правонаступником якого є Адвокатське бюро «Кавчук і Партнери», Договір про надання правничої допомоги в суді та виконавчому провадженні № 3/18-07/23 від 18.07.2023.

За умовами договору Адвокатське бюро «Кавчук і Партнери» надає правову допомогу ОСОБА_1 з представництва та захисту інтересів Клієнта у справі № 908/2218/23 за позовом Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" до СФГ «Злагода» та ОСОБА_1

Адвокат Кавчук Андрій Вікторович здійснював представництво та захист інтересів ОСОБА_1 в судах першої та апеляційної інстанцій в межах розгляду справи № 908/2218/23 за позовом Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" до С(Ф)Г «Злагода» та ОСОБА_1 , предметом позову в якій було солідарне стягнення з відповідачів заборгованості на підставі Кредитного договору № 221121-КЛН/2 від 22.11.2021 року і Договору поруки № 221121-П/1 від 22.11.2021 року.

Отже, за обставин знаходження на тимчасово окупованій території населеного пункту, який вказаний в Кредитному договорі і Договорі поруки як адреса відповідачів, враховуючи ухилення відповідача-2 від встановленого Договором поруки обов`язку щодо повідомлення банку про зміну місця проживання, судова колегія вважає за можливе визнати наведені вище здійснені позивачем дії такими, що підтверджують виконання ним умов п. 1.8., 2.1., 2.2, 9.1. Договору поруки та надсилання поручителю (відповідачу-2) вимоги від 24.10.2024 № 17-9777 про погашення заборгованості за Кредитним договором № 221121-КЛН/2 від 22.11.2021.

Пунктом 2.2 договору поруки передбачено, що грошове зобов`язання поручителя з погашення будь-яких грошових зобов`язань позичальника за Договором № 221121-КЛН/2 виникає з наступного робочого дня після закінчення зазначеного строку (настання зазначеного терміну) - у порядку та строки, зазначені у вимозі Банку.

За таких обставин судова колегія вважає, що строк виконання відповідачем-2 зобов`язання зі сплати заборгованості за Кредитним договором № 221121-КЛН/2 від 22.11.2021 на момент пред`явлення банком позову у цій справі є таким, що настав.

Відповідно є підстави для задоволення позову в частині солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача простроченої заборгованості за кредитним договором № 221121-КЛН/2 від 22.11.2021 року в сумі 466 299 грн 19 коп., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту у сумі 410 000 грн та залишку прострочених процентів у сумі 56 299 грн 19 коп.

При цьому судова колегія вважає безпідставним посилання суду першої інстанції на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 20.05.2024 по справі № 908/2218/23, оскільки, на відміну від обставини справи № 908/2218/23, у справі, що розглядається, Банком вчинено дії на виконання п. 9.1 договору поруки.

Щодо позовної вимоги про стягнення з ОСОБА_1 як солідарного боржника СФГ "Злагода" за кредитним договором № 221121-КЛН/2 від 22.11.2021 року в розмірі 543 985,79 грн, яка складається із простроченої заборгованості за тілом кредиту у розмірі 410 000 грн та залишку прострочених процентів у розмірі 133 985,79 грн, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Позивач у справі № 908/2218/23 заявляв до суду позовні вимоги про солідарне стягнення заборгованості з відповідачів на підставі Кредитного договору № 221121-КЛН/2 від 22.11.2021 та Договору поруки № 221121-П/1 від 22.11.2021 в сумі 543 985,79 грн, з яких: залишок прострочених відсотків - 133 985,79 грн та залишок простроченого кредиту - 410 000 грн.

У цій справі Позивач заявляє до суду позовну вимогу про стягнення тієї ж заборгованості з відповідача-2 на підставі Кредитного договору № 221121-КЛН/2 від 22.11.2021 та Договору поруки № 221121-П/1 від 22.11.2021 в сумі 543 985,79 грн, з яких: залишок прострочених відсотків - 133 985,79 грн та залишок простроченого кредиту - 410 000 грн.

Отже, предмет позову (стягнення заборгованості в сумі 543 985,79 грн) і підстави позову (Кредитний договір № 221121-КЛН/2 від 22.11.2021 та Договір поруки № 221121-П/1) у справі № 908/2218/23 та у цій справі в частині позовних вимог до відповідача-2 ( ОСОБА_1 ) є однаковими.

За таких обставин судова колегія вважає за необхідне провадження в зазначеній частині позовних вимог закрити.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Усе вищевказане свідчить про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а отже рішення Господарського суду Запорізької області від 13.03.2025 р. у справі № 908/2996/24 підлягає частковому скасуванню судом апеляційної інстанції з ухваленням нового рішення та закриттям провадження у відповідних частинах.

Згідно зі ст. 129 ГПК України та враховуючи результати розгляду апеляційної скарги судові витрати по сплаті судового збору за подання позову та апеляційної скарги, пропорційно задоволеним позовним вимогам, слід покласти на сторін спору.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" на рішення Господарського суду Запорізької області від 13.03.2025 р. у справі № 908/2996/24 - задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 13.03.2025 р. у справі № 908/2996/24 - скасувати в частині відмови у задоволенні позову до ОСОБА_1 .

Ухвалити в цій частині нове рішення, виклавши п. 2 резолютивної частини рішення Господарського суду Запорізької області від 13.03.2025 р. у справі № 908/2996/24 в такій редакції:

«Стягнути солідарно з Селянського (фермерського) господарства "Злагода" (місцезнаходження: 71410, Запорізька область, Великобілозерськи р-н, село Гюнівка, вул. Калинова, будинок 14, ) та ОСОБА_1 (реєстраційний номер картки фізичної особи - платника податків: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" (місцезнаходження: 01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 32, Код ) прострочену заборгованість за кредитним договором № 221121-КЛН/2 від 22.11.2021 року в сумі 466 299 грн 19 коп., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту в сумі 410 000 грн і залишку прострочених процентів у сумі 56 299 грн 19 коп., а також 5 595 грн 59 коп. судового збору за подання позову».

Провадження у справі в частині стягнення з ОСОБА_1 (реєстраційний номер картки фізичної особи - платника податків: НОМЕР_1 ) як солідарного боржника Селянського (фермерського) господарства "Злагода" (Місцезнаходження: 71410, Запорізька обл., Великобілозерський р-н, село Гюнівка, вул. Калинова, будинок 14, ) за кредитним договором № 221121-КЛН/2 від 22.11.2021 року в розмірі 543 985 (п`ятсот сорок три тисячі дев`ятсот вісімдесят п`ять) гривень 79 копійок, яка складається із простроченої заборгованості за тілом кредиту у розмірі 410 000 грн, залишку прострочених процентів у розмірі 133 985,79 гривень - закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повна постанова складена та підписана 15.12.2025 року.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя І.М. Кощеєв