СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року м. Харків Справа № 922/30/25

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Тихий П.В., суддя Гребенюк Н.В. , суддя Плахов О.В.

за участю секретаря судового засідання Березки О.М.

та представників учасників справи:

позивач Шабас Г.В. (в режимі відеоконференції);

відповідач Альонкіна А.І. (в режимі відеоконференції);

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Keynius B.V. (вх.№2480Х/1-43) на рішення Господарського суду Харківської області від 30.10.2025 (суддя Т.А. Лавренюк, повний текст рішення складено 05.11.2025) у справі №922/30/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІР СОМ". м. Харків;

до Keynius B.V. (Parabool 28 3364 DH Sliedrecht, Нідерланди

про стягнення 76 107,81 євро (3 298 109,11грн), -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ІР СОМ" звернулось до суду з позовом до Keynius B.V. в якому просить суд стягнути з відповідача 76 107,81 євро заборгованості за контрактом № 19/03-ІР від 19.03.2024. Здійснити розподіл судових витрат відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 30.10.2025 у справі №922/30/25 позов задоволено повністю.

Стягнуто з Keynius B.V. (Parabool 28 3364 DH Sliedrecht, Нідерланди, податковий номер NL850611568В01) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІР СОМ" (61072, м. Харків, вул. 23 серпня, 31-б, ) - 76 107,81 євро основного боргу, 39 577,31грн судового збору.

До Східного апеляційного господарського суду 24.11.2025 в системі "Електронний суд" Keynius B.V. надійшла апеляційна скарга, в якій просить суд:

1. Поновити відповідачу строк на апеляційне оскарження.

2. Прийняти цю апеляційну скаргу до розгляду.

3. Скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 30.10.2025 у справі №922/30/25 в повному обсязі та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом першої інстанції не було враховано, що після отримання поставленого товару, Відповідачем було виявлено суттєві недоліки в такому товарі, про що одразу було заявлено Позивачу шляхом направлення повідомлень в месенджер WhatsApp. Крім того, щодо виявлених недоліків в товарі та узгодження можливих шляхів вирішення проблеми сторони вели листування з використанням електронної пошти.

Зазначає, що партнер Відповідача по всіх проектах направив Позивачу вимогу про повернення сплачених коштів та компенсацію збитків.

Крім того, з метою підтвердження неналежної якості товару, поставленого Позивачем за Контрактом, Відповідач, звернувся до експертної організації TUV Rheinland Nederland B.V., за наслідками проведення експертизи якої 09.07.2025 складено Звіт Дослідження стану шаф-локерів для проєкту Юверта.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.11.2025 для розгляду справи №922/30/25 призначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Тихий П.В., суддя Гребенюк Н.В, суддя Плахов О.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.11.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Keynius B.V. на рішення Господарського суду Харківської області від 30.10.2025 у справі №922/30/25. Встановлено строк позивачу для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали. Витребувано з Господарського суду Харківської області матеріали справи №922/30/25. Призначено справу до розгляду на "17" грудня 2025 р. о 11:00 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61022, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №132. Повідомлено, що неявка представників учасників справи належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, а також відсутність відповідного клопотання, не перешкоджає розгляду справи.

Від представника Товариство з обмеженою відповідальністю «IP COM» адвоката Шабаса Геннадія Вікторовича надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (вх.№ 13839 від 01.12.2025). Ухвалою суду від 01.12.2025 вказане клопотання задоволено судом.

Від представника Keynius B.V. адвоката Альонкіної Альони Ігорівни надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (вх.№ 13862 від 01.12.2025). Ухвалою суду від 01.12.2025 вказане клопотання задоволено судом.

02.12.2025 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №922/30/25.

11.12.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю "ІР СОМ" через підсистему Електронний суд надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№14307), в якому воно просить суд апеляційну скаргу Keynius B.V. залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Харківської області від 30.10.2025 у справі №922/30/25 без змін.

Від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ІР СОМ" адвоката Дудій Альони Ігорівни надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (вх.№ 14469 від 16.12.2025). Ухвалою суду від 16.12.2025 вказане клопотання задоволено судом.

В судове засідання 17.12.2025 з`явився представник відповідача в режимі відеоконференції, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким в позові відмовити.

Присутній також в судовому засіданні в режимі відеоконференції представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін оскаржуване рішення суду.

Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши присутніх в судовому засіданні уповноважених представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 19.03.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ІР СОМ" (позивач) та Keynius B.V. (відповідач) укладено контракт №19/03-ІР (далі контракт), відповідно до умов якого позивач зобов`язався продати, а відповідач купити товар на умовах, в кількості, асортименті, за цінами і технічними умовами, зазначеними у специфікаціях, що є невід`ємною частиною цього контракту.

За умовами п.2 контракту загальна кількість товару, що постачається, а також одиниці виміру вказуються у специфікаціях до цього контракту.

Відвантаження товару, відповідно до п.3 контракту, здійснюється протягом 25 календарних днів з моменту оформлення замовлення в розмірі, узгодженому сторонами обсязі (50% вартості поставки). Наступні 50% вартості поставки сплачуються при отриманні товару відповідачем. Датою отримання вважається дата прибуття товару до відповідача, що зазначена в вантажосупровідних документах (CMR). Умови постачання товару вказуються в специфікації на кожну поставку та базуються на ІНКОТЕРМС 2020 (п.3 контракту).

У п.4 сторони визначити, що ціна товару, включаючи вартість пакування і маркування, вказується у специфікаціях до контракту на кожну партію товару. Валюта контракту та платежу є євро. Загальна вартість цього контракту складається з вартості всіх постачань товару, здійснених позивачем за цим контрактом. Загальна сума контракту складає 500000,00 євро. Вказана загальна сума контракту є орієнтовною і не підлягає обов`язковому досягненню сторонами, а також може змінюватися протягом терміну дії цього контракту.

Відповідно до п.5 контракту відповідач зобов`язався здійснити передоплату у розмірі 50% у момент оформлення замовлення, наступні 50% в період 30 днів з моменту отримання товару покупцем.

Умови приймання-здачі товару сторони погодили у п.6 контракту, а саме: товар вважається зданим позивачем і прийнятим відповідачем за якістю - відповідно до замовлення відповідача; за кількістю місць згідно з відвантажувальними товаросупровідними документами. Остаточне приймання відбувається по прибуттю товару на місце призначення. Акт кількісно-якісного прийому складається протягом 7 днів з моменту поставки товару. Про невідповідність товару повідомляється продавець, який взяв на себе зобов`язання усунути невідповідності протягом 15 робочих днів з дати повідомлення про невідповідність. В іншому випадку товар повинен бути забраний позивачем.

У разі виявлення всередині тарної нестачі або невідповідності якості поставленого товару зразку, відповідач має право протягом 30 днів після прибуття товару заявити позивачу претензію. Документом, що підтверджує обґрунтованість претензії, сторони визнають акт експертизи Торгової (Торгово-промислової) палати або іншого компетентного органу або організації відповідної країни (п.9 контракту).

Цей контракт, за умовами п.11 контракту, набуває чинності з моменту його підписання сторонами (їх представниками) і продовжує діяти на узгоджених умовах до 31.12.2024. Всі додатки до цього контракту є невід`ємною його частиною. До цього контракту застосовується право України.

19.04.2024 між сторонами укладено додаткову угоду № 1 до контракту, відповідно до якої сторони дійшли згоди змінити п.3 та п.5 контракту та викласти їх у таких редакціях:

п.3 - відвантаження товару здійснюється протягом 60 календарних днів з моменту підписання специфікації та внесення передоплати в розмірі узгодженим сторонами (30% вартості поставки). Наступні 70% вартості поставки сплачуються впродовж 30 днів від відвантаження готової продукції. Датою відвантаження готової продукції вважається дата, що зазначена в вантажосупровідних документах (CMR). Дозволяється відвантаження частинами, раніше зазначеного терміну;

п.5 - платіж за поставлений товар здійснюється шляхом банківського переказу покупцем на розрахунковий рахунок продавця необхідної суми. Передоплата у розмірі 30% в продовж 7 днів з моменту підписання специфікації. Наступні 70% оплачуються в період 30 днів з моменту відвантаження готової продукції.

В подальшому, між сторонами 17.06.2024 укладено додаткову угоду № 2 до контракту, якою сторони змінили п.3 та п.5 контракту та виклали їх у новій редакції.

Так, за умовами п.3 контракту в редакції додаткової угоди № 2 відвантаження товару здійснюється позивачем протягом 60 календарних днів з моменту підписання специфікації. Внесення оплати в розмірі узгодженим сторонами (30% вартості поставки здійснюється протягом 7 днів з моменту відвантаження продукції. Наступні 70% вартості поставки сплачуються впродовж 30 днів від отримання готової продукції). Датою відвантаження готової продукції вважається дата, що зазначена у вантажосупровідних документах (CMR). Датою отримання готової продукції вважається дата закриття транзитної декларації Т1. Дозволяється відвантаження частинами, раніше зазначеного терміну.

Платіж за поставлений товар, відповідно до п.3 контракту в редакції додаткової угоди № 2, здійснюється шляхом банківського переказу відповідачем на розрахунковий рахунок позивача необхідної суми. Оплата у розмірі 30% в продовж 7 днів з моменту відвантаження продукції. Наступні 70% оплачуються в період 30 днів з моменту отримання готової продукції.

На виконання умов договору між сторонами складено та підписано специфікації № 3 від 17.05.2024, № 4 від 17.06.2024, № 5 від 17.07.2024 та № 6 від 01.08.2024, яким сторони погодили найменування товару, його кількість, загальну вартість та умови оплати, які є однаковими із умовами, які відтворені у п.5 контракту в редакції додаткових угод № 1 та № 2.

Позивач на виконання умов контракту, відповідно до специфікацій №3 від 17.05.2024, №4 від 17.06.2024, №5 від 17.07.2024 та №6 від 01.08.2024 здійснив поставку товару на загальну суму 108 428,18 євро, що підтверджується копіями митних декларацій та міжнародних товарно-транспортних накладних (CMR), наявних у матеріалах справи.

Відповідач зобов`язання за контрактом належним чином не виконав, за отриманий товар розрахувався частково на суму 32 320,37 євро, що підтверджується копіями платіжних інструкцій в іноземній валюті, наявними в матеріалах справи.

Позивач зазначає, що заборгованість відповідача за поставлений позивачем товар складає 76 107,81 євро, яка до теперішнього часу є не сплаченою.

18.11.2024 позивач направив експрес-доставкою DHL на адресу відповідача претензії про сплату боргу за специфікаціями №3, №4, №5 та №6, які отримані останнім 25.11.2024, проте залишені відповідачем без відповіді та задоволення.

Наведені обставини стали підставою для звернення позивача з відповідним позовом до господарського суду.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначає про те, що з боку позивача було істотне порушення умов контракту щодо якості поставленого товару, про що останньому було повідомлено в межах строків, передбачених контрактом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд дійшов висновку, що мало місце порушення договірних зобов`язань з боку відповідача, а відтак позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими, підтвердженими документально та нормами матеріального права та такими, що підлягають задоволенню.

Апеляційний господарський суд, переглядаючи у апеляційному порядку оскаржуване судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.

Спірні правовідносини між сторонами виникли в зв`язку з укладенням та виконанням договору поставки.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.1, ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України).

Так, відповідно до ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною першою ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України та ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не почав його виконувати або не виконав його у строк, встановлений договором.

Як вже було встановлено судом, відповідач взяв на себе зобов`язання за умовами п.5 контракту в редакції додаткової угоди № 1 від 19.04.2024 здійснити розрахунок за товар шляхом здійснення передоплати у розмірі 30% в продовж 7 днів з моменту підписання специфікації. Наступні 70% оплачуються в період 30 днів з моменту відвантаження готової продукції, а відповідно до п.5 контракту в редакції додаткової угоди № 2 від 17.06.2024 - здійснити оплату у розмірі 30% в продовж 7 днів з моменту відвантаження продукції. Наступні 70% оплачуються в період 30 днів з моменту отримання готової продукції.

При цьому, датою отримання вважається дата прибуття товару до відповідача, що зазначена в вантажосупровідних документах (CMR).

Позивачем товар за специфікацією № 3 від 17.05.2024 поставлений 28.06.2024, 31.07.2024 та 06.08.2024, за специфікацією № 4 від 17.06.2024 - 28.06.2024, 05.07.2024, 11.07.2024, 16.07.2024, за специфікацією № 5 від 17.07.2024 - 20.08.2024, за спцифікацією № 6 від 01.08.2024 - 06.08.2024, що підтверджується міжнародними товарно-транспортними накладними (CMR) та митними деклараціями, наявними в матеріалах справи.

Проте, відповідач поставлений позивачем товар прийняв, однак грошові кошти у визначені додатковими угодами № 1 та № 2 до контракту строки, не сплатив.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що матеріалами справи підтверджується здійснення позивачем поставки товару відповідачу та наявність у останнього перед позивачем заборгованості на суму 76 107,81 євро.

Враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, відповідач визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання з оплати поставленого товару на суму 76 107,81 євро, у зв`язку з чим позовні вимоги обґрунтованими, доведеними документально та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

В обґрунтування заперечень, викладених також і в апеляційній скарзі, відповідач посилається на поставку позивачем неякісного товару.

Проте, колегія суддів зазначає, що за умовами п.6 та п.9 контракту, сторони погодили порядок прийому товару за якістю та кількістю.

Так, відповідач за умовами п.6 контракту взяв на себе зобов`язання протягом 7 днів з моменту поставки товару скласти акт кількісно-якісного прийому товару та повідомити позивача про невідповідність товару.

Також відповідно до п.9 контракту відповідач, у разі виявлення невідповідності якості поставленого товару зразку, має право протягом 30 днів після прибуття товару заявити позивачу претензію. Документом, що підтверджує обґрунтованість претензії, сторони визнали акт експертизи Торгової (Торгово-промислової) палати або іншого компетентного органу або організації відповідної країни.

Таким чином, сторони у договорі чітко визначили порядок приймання товару за якістю, чого відповідачем зроблено не було.

Твердження апелянта, що ним було повідомлено позивача про поставку неякісного товару в межах строків та в порядку, передбачених контрактом, не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються матеріалами справи.

Так, посилання апелянта на надані ним протоколи контролю якості та кількості №3-Спец. від 16.10.2024 до Специфікації №3, №4-Спец. від 15.07.2024 до Специфікації №4, №4-Спец. від 26.07.2024 до Специфікації №4, №4-Спец. від 05.08.2024 до Специфікації №4, №5-Спец. від 07.10.2024 до Специфікації №5, вимога Компанії Olssen B.V про повернення сплачених коштів та компенсацію збитків від 25.10.2024, а також звіт дослідження стану шаф-локерів для проєкту Юверта від 09.07.2025 до специфікації №4 від 17.06.2024 свідчать про недотримання відповідачем положень контракту в частині наслідків поставки неякісного товару (п.6, п.9) щодо складення у визначений строк акту кількісно-якісного приймання (протягом 7 днів з моменту поставки товару), повідомлення позивача про невідповідності поставленого товару якості, отримання акту експертизи та направлення претензії у тридцятиденний строк після приймання товару з відповідним актом експертизи.

Доказів наявності недоліків товару за специфікацією №6 (ані актів кількісно-якісного прийому товару, ані протоколу контролю якості та кількості) відповідачем не надано, як і не надано доказів своєчасного повідомлення (відповідно до умов контракту) про поставку неякісного товару та актів експертизи якості товару, поставленого за специфікаціями №3, №5 та №6, проведеної у погоджені умовами контракту строки.

Цей факт відповідачем не спростовано, в матеріалах справи такі докази також відсутні.

Несвоєчасне повідомлення продавця про неякісний товар та без дотримання погодженої сторонами у контракті процедури підтвердження неякісності товару, проведеної у погоджені сторонами у договорі строки позбавляє покупця права посилатися на ці недоліки в майбутньому.

Крім того, колегія суддів зазначає, що наданий відповідачем звіт дослідження стану товару, проведений 09.07.2025 ТЮФ Рейнланд Недерланд Б.В. майже через рік після поставки позивачем відповідного товару не може визнати як належний та допустимий доказ у справі.

Щодо твердження апелянта про вчасність інформування про виявлені недоліки Товару з посиланням на переписку у месенджері WhatsApp та на листування з використанням електронної пошти, колегія суддів зазначає, що у Контракті, що укладений між сторонами цієї справи, вказано, що остаточне приймання відбувається по прибуттю Товару на місце призначення. Акт кількісно якісного прийому складається протягом 7 днів з моменту поставки товару. Про невідповідності буде повідомлено продавця. Продавець усуне невідповідності протягом 15 робочих днів з дати повідомлення про невідповідності (п.6 Контракту) Отже, у Контракті чітко визначений строк для складання акту кількісно-якісного прийому. Матеріали справи не містять жодних актів кількісно-якісного прийому

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач прострочив виконання зобов`язання з оплати поставленого товару на суму 76 107,81 євро, у зв`язку з чим позовні вимоги суд вважає обґрунтованими, доведеними документально та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги відповідача спростовуються матеріалами справи та стосуються виключно переоцінки доказів.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх доводів і вимог.

Статтею 76 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Враховуючи, що місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх фактичних обставин справи та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а також те, що доводи апелянта не є підставою для скасування рішення суду, ухваленого з дотриманням норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду Харківської області від 30.10.2025 у справі №922/30/25 слід залишити без змін.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 269, 270, п. 1 ст. 275, ст. 276, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Keynius B.V. залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 30.10.2025 у справі №922/30/25 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку, передбаченому статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 19.12.2025.

Головуючий суддя П.В. Тихий

Суддя Н.В. Гребенюк

Суддя О.В. Плахов