ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16 грудня 2025 р. Справа № 906/691/25.

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді: Сікорської Н.А.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Юні Сервіс" про відстрочення виконання рішення суду у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранрозробка"

до: Товариства з обмеженою відповідальністю «Юні Сервіс»

про стягнення 4185584,43 грн.

за участю представника стягувача: Волкович Н.В. - адвокат ордер серії АМ №1136819 від 01.05.2025р.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 17.09.2025р., яке залишено в без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.11.2025 р. стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юні Сервіс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранрозробка» 3539994,00 грн. боргу; 165365,07 грн. інфляційних нарахувань; 43928,07 грн. 3% річних; 435095,19 грн. пені; 50212,59 грн. витрат зі сплати судового збору.

26.11.2025р. до суду Товариством з обмеженою відповідальністю "Юні Сервіс" подано заяву про відстрочення виконання судового рішення на десять місяців.

Боржник в обґрунтування поданої заяви вказав, що він перебуває у скрутному фінансовому становищі та фактично не здійснює господарську діяльність, що підтверджується відповідними наказами та матеріалами справи.

Ухвалами слідчих суддів Печерського районного суду м. Києва у межах кримінальних проваджень на майно та корпоративні права пов`язаних юридичних осіб накладено арешт, у тому числі із забороною відчуження, користування та розпорядження майном, а також передано окремі активи в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, що унеможливлює використання майна та корпоративних прав у господарській діяльності та позбавляє відповідача можливості отримувати прибуток.

У зв`язку з повним зупиненням господарської діяльності відповідач щоденно несе збитки та не має реальної можливості здійснювати розрахунки з кредиторами.

08.12.2025р. матеріали справи №906/691/25 повернулися з Північно-західного апеляційного господарського суду до Господарського суду Житомирської області.

09.12.2025р. Господарський суд Житомирської області видав наказ №906/691/25 на примусове виконання рішення від 17.09.2025р.

Ухвалою суду від 10.12.2025р. прийнято до розгляду заяву ТОВ "Юні Сервіс" від 26.11.2025р. та призначено судове засідання на 16.12.2025р.

12.12.2025р. від ТОВ "Гранрозробка" надійшли заперечення на заяву боржника, згідно яких стягувач вважає, що наведені ТОВ "Юні Сервіс" доводи та подані докази не підтверджують наявності виняткових обставин, які істотно ускладнюють або роблять неможливим виконання судового рішення. Зазначає, що відстрочка виконання рішення є правом, а не обов`язком суду, та може бути надана виключно за наявності належних і допустимих доказів, яких боржником не подано, у зв`язку з чим просить відмовити у задоволенні заяви у повному обсязі.

Представник стягувача у судовому засіданні 16.12.2025р. просила відмовити в задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення Господарського суду Житомирської області від 17.09.2025р. у справі № 906/691/25, з підстав, викладених у письмових запереченнях від 12.12.2025р.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Юні Сервіс» про відстрочення виконання рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною 1 статті 18 ГПК України унормовано, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Суд зазначає, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист, а невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Винятком із загального порядку виконання рішень господарського суду є, зокрема, стаття 331 ГПК України, яка передбачає, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Так, згідно з абз. 1 ч. 3 ст. 331 ГПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

У ч. 1 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

За змістом наведених норм, відстрочення та розстрочення є правом, а не обов`язком суду, яке реалізується виключно у виняткових випадках та за наявністю підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

При цьому ГПК України не визначає конкретного переліку таких обставин, а тому саме суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, та встановлює факти їх наявності або відсутності.

Надаючи оцінку доводам боржника та запереченням стягувача щодо відстрочення виконання рішення у даній справі, суд виходить з того, що наведені боржником обставини, зокрема посилання на скрутний фінансовий стан та припинення господарської діяльності, самі по собі не є винятковими та не можуть вважатися такими, що істотно ускладнюють або роблять неможливим виконання судового рішення у розумінні статті 331 Господарського процесуального кодексу України.

Суд зазначає, що складне фінансове становище, наявність арештів на майно чи корпоративні права, а також зупинення господарської діяльності є наслідками господарських ризиків та не звільняють боржника від обов`язку виконання судового рішення, яке набрало законної сили, оскільки у протилежному випадку була б нівельована обов`язковість судового рішення як акта правосуддя.

Разом з тим суд враховує доводи стягувача про те, що безпідставне надання відстрочки порушує баланс інтересів сторін та позбавляє стягувача можливості своєчасно реалізувати право на судовий захист, тоді як боржником не доведено наявності об`єктивних, непереборних та надзвичайних обставин, які б унеможливлювали виконання рішення суду у встановлений строк.

Також суд звертає увагу на правові висновки, які викладені у постанові Верховного Суду від 29.04.2025р. у справі № 917/1131/24, згідно яких ураховуючи положення ч. 4, 5 ст. 331 ГПК України, суд, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо; вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, тощо.

Відповідно до статті 79 ГПК України, обставини, на які посилається сторона, вважаються доведеними лише за умови надання більш вірогідних доказів на їх підтвердження, ніж доказів на їх спростування.

Оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вони не підтверджують неможливість виконання рішення суду, а лише характеризують поточний фінансово-господарський стан боржника. Зазначені боржником обставини не є підставами для відстрочення виконання рішення суду, у зв`язку з чим у задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 233 - 235, 331 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Юні Сервіс" про відстрочення виконання рішення Господарського суду Житомирської області від 17.09.2025р. у справі №906/691/25.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Повний текст ухвали складено: 18 грудня 2025 р.

Суддя Сікорська Н.А.

1 - в справу