ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

17 листопада 2025 року м. ТернопільСправа № 921/433/25

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Гевка В.Л. розглянувши Заяву (вх. № 7151 від 10.10.2025) Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЛО" про закриття провадження у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЛО", 49044, місто Дніпро, вулиця Барикадна, 15-А

до відповідача: Головного Управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області, 46006, м. Тернопіль, вул. Микулинецька, 20

про стягнення 30 000 грн 00 коп.

За участі представників сторін та їх учасників:

Позивача: не з`явився ;

Відповідача: Мяснянкіна Ксенія Андріївна.

1. Суть справи.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЛО» звернувся до Господарського суду Тернопільської області з позовною заявою (без номера від 21.07.2025, вх.№495 від 21.07.2025) до відповідача Головного Управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області.

У позовній заяві просив суд:

- прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі;

- проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін;

- стягнути з Головного управління Держпродспоживслужби у Тернопільській області судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн.

23.07.2025 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЛО» надійшла заява про зміну предмету позову (без номера від 23.07.2025, вх.№5390 від 23.07.2025), а саме :

- стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЛО» безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 30 000,00 грн ;

- стягнути з Головного управління Держпродспоживслужби у Тернопільській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЛО» судовий збір у розмірі 3 028,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн.

Ухвалою суду від 28.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Відмовлено позивачу в задоволенні клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження із призначенням судового засідання на 26.08.2025, яке, в порядку статті 183 ГПК України, було неодноразово відкладено востаннє на 04.11.2025.

У судовому засіданні 04.11.2025 постановлено закрити підготовче провадження та призначити розгляд справи по суті на 17.11.2025, про що зазначено в ухвалі суду від 11.11.2025.

У призначене судове засідання 17.11.2025 з`явилась представниця відповідача, проти задоволення заяви позивача про закриття провадження не заперечила.

Позивач участі повноважного представника у призначеному судовому засіданні не забезпечив, проте у наданій суду Заяві (вх№8012 від 13.11.2025) просив про проведення розгляду справи без участі повноважного представника ТОВ "АЛЛО" за наявними матеріалами у справі.

У судовому засіданні 17.11.2025 суд, не відкриваючи судове засідання по розгляду справи по суті, повернувся до стадії підготовчого провадження.

Також, у судовому засіданні 17.11.2025 суд оголосив скорочену (вступну та резолютивну) частину ухвали про закриття провадження у справі.

2. Розгляд заяви позивача щодо закриття провадження у справі.

2.1. Аргументи позивача.

10.10.2025 представницею позивача, через систему «Електронний суд», надано суду Заяву (бн від 10.10.2025 (вх№7151 від 10.10.2025)), у якій серед іншого, наголошує на тому, що після звернення з позовом до суду та відкриття провадження у справі, 13.08.2025 відповідачем повернуто позивачу грошові кошти в сумі 30 000,00 грн. На підставі зазначеного, позивач просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору та повернути із Державного бюджету України сплачений судовий збір у розмірі 3 028,00 грн, а також стягнути з відповідача 5000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, оскільки спір виник саме у зв`язку з неправомірними діями Головного управління Держпродспоживслужби у Тернопільській області.

2.2. Аргументи відповідача.

Присутня у судовому засіданні 17.11.2025 представниця відповідача проти Заяви про закриття провадження у справі, поданої позивачем через систему «Електронний суд», не заперечила.

2.3. Висновок суду із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу.

Дослідивши матеріали справи, заяву позивача щодо закриття провадження у справі, підтриману представницею відповідача, надавши оцінку поданим доказам, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі №921/433/25, з огляду на таке.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Із змісту пункту 1 частини 1 статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають між суб`єктами господарської діяльності та у інших визначених законодавством випадках.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем Головним Управлінням Держпродспоживслужби в Тернопільській області було проведено щодо позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЛО" позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання законодавства у сфері попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення, за результатами проведення якого щодо позивача було винесено постанову про накладення стягнень, передбачених статтею 20 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» за порушення позивачем положень цього Закону.

Посадовими особами відповідача було оформлено Акт від 29.07.2024 № 06, складений за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного контролю щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення, яким, як вказано в Акті №6, встановлено порушення абзаців першого, сьомого та дев`ятого частини першої статті 16, абзаців першого, сьомого частини першої статті 16-1 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення».

На підставі Акта Перевірки № 06 ГУ Держпродспоживслужби в Тернопільській області було винесено Постанову від 07.08.2024 № 05 про накладення фінансових санкцій на суб`єкта господарювання за порушення законодавства про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення (в подальшому також «Постанова»), відповідно до якої до Позивача за ніби то порушення абзаців першого, сьомого та дев`ятого частини першої статті 16, абзаців першого, сьомого частини першої статті 16-1 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» застосовано фінансові санкції в розмірі 30 000,00 грн.

21.08.2024 ТОВ «АЛЛО» сплатило штраф за вищевказаною Постановою від 07.08.2024р. № 05 в межах 15-денного строку з моменту її отримання, що підтверджується платіжною інструкцією №177681 від 21.08.2024 та листом за вих. № 1582 від 21.08.2024 ГУ Держпродспоживслужби в Тернопільській області було повідомлено про те, що ТОВ «АЛЛО» планує оскаржити постанову в судовому порядку, а штраф сплачено задля уникнення несприятливих наслідків, передбачених абзацом 9 частини 2 та частиною 4 статті 20 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» від 22.09.2005 № 2899-IV (з наступними змінами та доповненнями).

Однак, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.12.2024 по справі №160/27870/22 вирішено:

- Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЛО» до Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області про визнання протиправною та скасування постанови - задоволено.

- Визнано протиправною та скасувано постанову Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області від 07.08.2024 № 05, яка винесена щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЛО» () про накладення фінансової санкцій на суб`єкта господарювання за порушення законодавства про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення.

Постановою третього апеляційного адміністративного суду від 18.03.2025 рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.12.2024 по справі №160/27870/22 залишено без змін.

Таким чином, вищевказане рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.12.2024 по справі №160/27870/24 набрало законної сили.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.05.2025 ТОВ «АЛЛО» звернулось до Головного управління Держпродспоживслужби у Тернопільській області з заявою № 12/ШВ щодо повернення грошових коштів у розмірі 30 000 грн., сплачених у відповідності до постанови Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області від 07.08.2024 № 05, яку в подальшому було визнано протиправною та скасовано.

Проте, 20.05.2025 Головне управління Держпродспоживслужби у Тернопільській області відмовило у задоволенні заяви №12/ШВ від 12.05.2025 про повернення (перерахування) коштів з бюджету, про що надіслало відповідний Лист № Вих-12/1658-25 від 20.05.2025.

При цьому, як зазначено позивачем у клопотанні (вх№6112 від 28.08.2025) про закриття провадження у справі, відповідачем лише 13.08.2025, тобто після його звернення із позовом до суду та відкриття судом провадження у справі, кошти в розмірі 30 000,00 грн були повернуті позивачу.

Дослідивши матеріали справи, заяву позивача про закриття провадження, мотиви та обґрунтування, викладені в ній, заслухавши думку представниці відповідача у судовому засіданні, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Розглянувши подану позивачем заяву щодо закриття провадження із долученими до неї доказами, враховуючи, що така заява не суперечить законодавству і не порушує чиїх-небудь прав і охоронюваних законом інтересів, суд з огляду на повернення відповідачем позивачу грошових коштів в сумі 30 000,00 грн, вважає за можливе закрити провадження у справі № 921/433/25 на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Відсутність предмету спору підтверджує і присутня у судовому засіданні представниця відповідача.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини 2 статті 185 ГПК України передбачено постановлення за результатами підготовчого засідання ухвали про закриття провадження у справі.

Частиною 4 статті 231 ГПК України передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

За таких обставин, з огляду на подану позивачем заяву та у відповідності до вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі №921/433/25 згідно пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України.

У відповідності до частини 3 статті 231 ГПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

3. Щодо судового збору.

10.10.2025 позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю "АЛЛО" подано суду Заяву (бн від 10.10.2025 (вх№7151 від 10.10.2025)), про закриття провадження у справі за відсутності предмета спору та вирішити питання щодо стягнення з відповідача судового збору в сумі 3 028,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем за звернення до суду із позовними вимогами здійснено сплату судового збору згідно Платіжної інструкції кредитного переказу коштів №19447217 від 18.07.2025 на суму 3 028 грн 00 коп.

Факт надходження судового збору в сумі 3 028 грн 00 коп. до Державного бюджету України підтверджено випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідно до частини 2 статті 7 Закону України «Про судовий збір» у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Враховуючи зазначене, а також з огляду на те, що провадження у справі закрито у зв`язку з відсутністю предмета спору, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення позивачу - Товариству з обмеженою відповідальністю «АЛЛО» з Державного бюджету України судового збору в сумі 3 028 грн 00 коп., сплаченого при зверненні до суду із позовом.

4. Щодо витрат на професійну правничу допомогу.

Позивач, звертаючись до суду із заявою про закриття провадження у справі, серед іншого, просив стягнути з Головного управління Держпродспоживслужби у Тернопільській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЛО» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн.

Суд, розглянувши та надавши оцінку заяві позивача щодо стягнення з відповідача судових витрат в частині витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи №921/433/25 задовольняє вказану заяву, з огляду на таке.

Відповідно до статті 16 ГПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Із змісту статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1, 3 статті 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Позивачем, у відповідності до приписів вказаної статті, у позовній заяві зазначено про попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу, які позивач очікує понести у наведеній справі в розмірі 5 000, 00 грн.

Відповідно до статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У відповідності до частини 5 статті 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до частини 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Глава 52 ЦК України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг.

Стаття 632 ЦК України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Як вбачається із матеріалів справи, на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем були додані копії таких документів:

- Договір про надання правничої допомоги №А1 від 10.06.2019;

- Додаткова угода № 61 від 07.07.2025 до Договору про надання правничої допомоги №А1 від 10.06.2019;

- Акт прийому-передачі наданих послуг № 61 від 18.07.2025 р.;

- Платіжна інструкція кредитового переказу коштів № 19447217 від 18.07.2025 про оплату послуг професійної правничої допомоги в розмірі 5 000 грн.;

- Ордер на надання правничої допомоги;

- Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП № 4448 від 02.09.2019 р.

Як встановлено судом, 10.06.2019 між Адвокатським бюро "Олександра Шевченка" (далі по тексту - Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АЛЛО" (далі по тексту - Замовник) укладено Договір про надання правової допомоги №А1. За цим Договором Виконавець бере на себе зобов`язання надати Замовнику правову допомогу із представництва та захисту законних прав та інтересів останнього в судах, органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціх всіх форм власності та підпорядкування, відповідно до вимог чинного законодавства України та цього Договору. (п.2.1.1. Договору), а Замовник зобов`язується їх сплатити гонорар Виконавцю в розмірі та в строк окремо погоджені між ними. (п.2.3.2. Договору).

Розмір та строк оплати сторони погодили шляхом укладення Додаткової угоди №61 від 07.07.2025 до договору про надання правової допомоги № А1 від 10.06.2019.

Відповідно до Акту прийому передачі наданих послуг №61 Виконавцем надано послуги Замовнику на суму 5000,00 грн.

Отже, надані позивачем документи підтверджують належним чином надані послуги, що є співрозмірними зі складністю справи, витраченим часом на послуги та вартістю аналогічних робіт.

Адвокат не повинен підтверджувати розмір гонорару, якщо гонорар встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі.

Відповідне положення міститься у постанові КАС ВС від 28 грудня 2020 року у справі 640/18402/19.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі 904/4507/18.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 висловлено таку правову позицію: "Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату гонорару успіху, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність."

Дослідивши наданий позивачем Акт прийому-передачі наданих послуг, суд приходить до висновку, що виконання робіт по наданню послуг Адвокатським бюро "Олександра Шевченка" підтверджено, а також доведено реальність та дійсність їх понесення у межах розгляду даної справи, а тому витрати на професійну правничу допомогу підлягають розподілу відповідно до вимог статті 129 ГПК України.

Частиною 9 статті 129 ГПК України визначено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

При цьому, слід зауважити, що Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛЛО" звернулось до суду із позовною заявою 21.07.2025. Ухвалою від 28.07.2025 відкрито провадження у даній справі.

13.08.2025 (після відкриття провадження у справі) відповідачем повернуто позивачу заявлену до стягнення суму в розмірі 30 000,00 грн.

А тому, беручи до уваги, що справу доведено до суду саме з вини відповідача, так як, кошти в розмірі 30 000,00 грн ним повернуто позивачу лише 13.08.2025, тобто після звернення товариства із позовом до суду та відкриття судом провадження у справі, суд вважає за необхідне скористатись своїм правом, визначеним частиною 9 статті 129 ГПК України та стягнути з відповідача - Головного Управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЛО" 5 000 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу, що є співмірною із сумою позову (стягнення безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 30 000,00 грн), оскільки спір у справі виник внаслідок неправильних дій відповідача.

Враховуючи зазначене вище, керуючись статтями 129, 230, пунктом 2 частини 1 статті 231, статтею 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву (вх. № 7151 від 10.10.2025) Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЛО" про закриття провадження у справі №921/433/25, задовольнити.

2. Провадження у справі №921/433/25, закрити згідно пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України.

3. Повернути з Державного бюджету України позивачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "АЛЛО" судовий збір в сумі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп. сплачений згідно Платіжної інструкції кредитного переказу коштів №19447217 від 18.07.2025.

4. Судові витрати, в складі витрат на професійну правничу допомогу, порядку частини 9 статті 129 ГПК України, покласти на відповідача.

5. Стягнути з Головного Управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЛО" 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп. судового збору та 5 000 (п`ять тисяч) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛЛО", 49044, місто Дніпро, вулиця Барикадна, 15-А, ();

Відповідач: Головне Управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області, 46006, м. Тернопіль, вул. Микулинецька, 20, ().

6. Наказ видати після набрання ухвалою суду законної сили.

7. Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення суддею з 17.11.2025.

8. Ухвалу може бути оскаржено чи заперечено з підстав та у порядку визначених статтями з 253 по 259 ГПК України.

9. Повний текст ухвали, з урахуванням перебування судді у відпустці та тимчасової непрацездатності, виготовлено - 16.12.2025.

10. Повний текст ухвали надіслати :

- позивачу : Товариству з обмеженою відповідальністю АЛЛО, 49044, місто Дніпро, вулиця Барикадна, 15-А, до його електронного кабінету в електронній формі із застосуванням ЄСІТС в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про ЄСІТС;

- відповідачу : Головному Управлінню Держпродспоживслужби в Тернопільській області, 46006, м. Тернопіль, вул. Микулинецька, 20, до його електронного кабінету в електронній формі із застосуванням ЄСІТС в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про ЄСІТС.

Інформацію по справі, що розглядається учасники справи можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за Веб-адресою сторінки https://court.gov.ua/sud5022/.

Суддя В.Л. Гевко