ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/954/25

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Соловей Л.А.,

за участю секретаря судового засідання: Васильєвої Т.О.,

за участю представників сторін:

від позивача: Паршаков О.В., виписка з ЄДР;

від відповідача: не з`явився;

прокурор: Ревелюк Т.О., службове посвідчення №071187 від 01.03.2023;

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Коростенської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Малинської міської ради (м.Малин Житомирської області)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛАР ЕНЕРДЖИ УКРАЇНКА" (м.Луцьк Волинської області)

про розірвання договору оренди земельної ділянки, повернення земельної ділянки та стягнення 2317858,13грн.

Процесуальні дії по справі. Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Коростенська окружна прокуратура в інтересах держави в особі Малинської міської ради звернулась до Господарського суду Житомирської області з позовом, в якому просить:

- розірвати договір оренди земельної ділянки від 16.10.2020 без номера, укладений між Українківською сільською радою (правонаступником якої є Малинська міська рада Коростенського району Житомирської області) та ТОВ "СОЛАР ЕНЕРДЖИ УКРАЇНКА";

- зобов`язати ТОВ "СОЛАР ЕНЕРДЖИ УКРАЇНКА" повернути Малинській міській раді земельну ділянку площею 16,0000га з кадастровим номером :006:000:0154, яка розташована в межах населеного пункту с.Українка Коростенського району Житомирської області, що була передана в оренду згідно з договором оренди землі від 16.10.2020, укладеного між Українківською сільською радою та ТОВ "СОЛАР ЕНЕРДЖИ УКРАЇНКА";

- стягнути з ТОВ "СОЛАР ЕНЕРДЖИ УКРАЇНКА" на користь Малинської міської ради заборгованість з орендної плати за землю в розмірі 2 317 658,13грн заборгованість з орендної плати за оренду земельної ділянки.

Обґрунтовуючи звернення з даним позовом в інтересах держави прокурор зазначив, що з часу укладення договору будь-які роботи з будівництва енергогенеруючих споруд орендарем на орендованій земельній ділянці не проводились, земельна ділянка не використовується за цільовим призначенням, орендна плата систематично не сплачується, утворено заборгованість за весь період користування земельною ділянкою в сумі 2317858,13грн (за 60 місяців користування). Істотне порушення орендарем такої умови договору оренди як невнесення орендної плати, є достатньою правовою підставою для дострокового розірвання зазначеного договору оренди в судовому порядку та повернення земельної ділянки власнику. Враховуючи, що Малинська міська рада, будучи обізнаною про порушення умов договору землекористувачем, маючи самоврядні повноваження для припинення порушень вимог земельного законодавства, не вжила заходів реагування щодо припинення речового права на земельну ділянку та стягнення заборгованості у судовому порядку у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів значної кількості громадян - членів територіальної громади.

Ухвалою суду від 29.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 16.09.2025.

Ухвалою суду від 16.09.2025 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, по 27.10.2025 (включно), та відкладено підготовче засідання на 13.10.2025.

Ухвалою суду від 13.10.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 24.11.2025.

У зв`язку з тим, що з 12год.10хв. до 12год.38хв. 24.11.2025 у Житомирській області була оголошена повітряна тривога, судове засідання у справі №906/954/25 не відбулось. Ухвалою суду від 24.11.2025 призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 16.12.2025.

Прокурор та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач правом на подання відзиву на позов з викладенням письмових пояснень у межах визначеного законом і судом строків не скористався, клопотань про необхідність витребування доказів чи прийняття від нього додаткових доказів не заявляв, як не заявляв і про бажання надати власні пояснення по суті спору.

Про розгляд справи відповідач повідомлявся ухвалами суду від 29.07.2025, 16.09.2025, 13.10.2025, 24.11.2025 рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: вул. Рівненська, 27, м.Луцьк, Волинська область.

Направлені судом на адресу відповідача ухвали суду повернуті підприємством зв`язку з відміткою: "адресат відсутній".

Відповідно до п.5 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Суд звертає увагу, що адреса, зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є офіційним місцезнаходженням відповідача. Отже, якщо відповідач за власним волевиявленням не скористався правом отримати кореспонденцію, а тому відповідач вважається таким, що повідомлений про розгляд справи.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 29.03.2021 у справі №910/1487/20 та врахована судом, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, яким в даному випадку є суд (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) та постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (аналогічний правовий висновок викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.01.2020 у справі №910/22873/17, від 14.08.2020 у справі №904/2584/19, від 17.11.2021 у справі №908/1724/19 та від 01.03.2023 у справі №910/18543/21).

Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

День невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвал суду (зазначений висновок викладено у постанові Верховного Суду від 07.06.2022 у справі №910/4430/21).

Отже, відповідач вважається таким, що повідомлений про відкриття провадження у справі належним чином.

Слід зазначити, що ухвали від 29.07.2025, 16.09.2025, 13.10.2025, 24.11.2025 розміщені в Єдиному державному реєстрі судових рішень, який є відкритим для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 ЗУ "Про доступ до судових рішень"), та відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись з нею у цьому реєстрі.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Окрім того, права відповідача, як учасника справи, не можуть забезпечуватись судом за рахунок порушення прав позивача на своєчасне вирішення спору судом, що є безпосереднім завданням господарського судочинства, та яке відповідно до норм частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Рішенням Українківської сільської ради Малинського району Житомирської області від 12.12.2019 надано ТОВ "СОЛАР ЕНЕРДЖИ УКРАЇНКА" дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 16,0га з подальшою передачею в оренду терміном на 35 років для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організацій в межах населеного пункту с.Українка Малинського району Житомирської області (а.с.23).

Рішенням Українківської сільської ради Малинського району Житомирської області від 18.08.2020 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в межах населеного пункту с.Українка Малинського району Житомирської області для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організацій з подальшою передачею в оренду" зокрема, затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділнки в оренду ТОВ "СОЛАР ЕНЕРДЖИ УКРАЇНКА"; передано в оренду ТОВ "СОЛАР ЕНЕРДЖИ УКРАЇНКА" із земель комунальної власності в межах населеного пункту с.Українка земельну ділянки площею 16,0000га (кадастровий номер :06:000:0154) для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, організацій терміном на 35 років (а.с.25).

16.10.2020 між Українківською сільською радою, правонаступником якої є Малинська міська рада (орендодавець, позивач) та ТОВ "СОЛАР ЕНЕРДЖИ УКРАЇНКА" (орендар, відповідач) укладено типовий договір оренди землі (а.с.28-37), за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, організацій з кадастровим номером :06:000:0154, яка розташована в межах населеного пункту села Українка (п. 1 договору).

Згідно із п.2 договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 16,0000га.

Відповідно до п.5 договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладення договору становить 7 226 752,00грн.

Договір укладено на 35 років (п.8 договору).

Пунктом 9 договору сторони погодили, що орендна плата вноситься орендарем у розмірі 7% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 505 872,64грн в рік, із зменшенням розміру відсотка до 1% на 2021 рік, відповідно до рішення 34 сесії 7 скликання Українківської сільської ради від 16.10.2020 "Про надання пільги по орендній платі, що становитиме 72 267,52грн на 2021 рік.

Орендна плата вноситься щомісячно протягом 30 календарних днів, наступним календарним днем звітного (податкового) місяця у розмірі 1/12 частини (п.11 договору).

У п.28 договору сторони визначили, що орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди, дотримуватися екологічної безпеки, землекористування та зберігання родючості ґрунтів, дотримання режиму санітарно-захисних зон, своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до п.31 договору, орендар зобов`язаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, але не раніше державної реєстрації відповідного права оренди; дотримуватись режиму використання земель; у п`ятиденний строк після державної реєстрації права оренди земельної ділянки надати копію договору відповідному податковому органу.

Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №432956037 підтверджується факт державної реєстрації права оренди земельної ділянки зі строком дії до 16.10.2055 за ТОВ "СОЛАР ЕНЕРДЖИ УКРАЇНКА" (а.с.56).

Згідно з розрахунком заборгованості за договором оренди землі від 16.10.2020 за ТОВ "СОЛАР ЕНЕРДЖИ УКРАЇНКА" станом на 01.07.2025 обліковується заборгованість у загальному розмірі 2 317 858,13грн.

Розрахунок заборгованості з орендної плати визначено із застосуванням коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки у 2022 році - 1,1, у 2023 -1,15, у 2024 році - 1,051, у 2025 році - 1,12 (а.с.75).

Прокурор стверджує, що з часу укладення договору будь-які роботи з будівництва енергогенеруючих споруд на орендованій земельній ділянці не проводились, земельна ділянка не використовується за цільовим призначенням, орендна плата систематично не сплачується.

За вказаних обставин, прокурор в інтересах держави в особі Малинської міської ради звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати в сумі 2 317 858,13грн, розірвання договору оренди землі від 16.10.2020 та повернення земельної ділянки.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті (абз.1, 2 ч.3 ст.23 Закону України "Про прокуратуру").

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абз.1 - 3 ч.4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру").

Верховний Суд звертає увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно. Разом із тим прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави (постанови Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №806/1000/17, від 20.09.2018 у справі №924/1237/17, від 18.08.2020 у справі №914/1844/18, від 08.12.2020 у справі №908/1664/19).

Підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є належне обґрунтування, підтверджене достатніми доказами, зокрема, але не виключно, вжиття прокурором всіх передбачених чинним законодавством заходів, які передують зверненню прокурора до суду для здійснення представництва інтересів держави, повідомленням прокурора на адресу відповідного органу про звернення до суду від його імені, відповідними запитами, а також копіями документів, отриманих від органу, що свідчать про наявність підстав для такого представництва.

Суд зобов`язаний дослідити чи знав відповідний орган про допущені порушення інтересів держави, чи мав відповідні повноваження для їх захисту, проте всупереч цим інтересам за захистом до суду не звернувся.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 наведено такі правові висновки:

"Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо. Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді зазначеного органу на зверне розділу.

Відповідно до положень ст.80 ЗК України, суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Згідно з ч.1 ст.10 Закону України Про місцеве самоврядування, сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Спірна земельна ділянка передавалася із земель запасу Українківської сільської ради Малинського району.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 711-р від 12.06.2020 "Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Житомирської області", утворена Малинська територіальна громада шляхом об`єднання Малинської міської ради та Ворсівської, Слобідської, Луківської, МАлинівської, Федолроівської, Гранітненської, Українківської, Іванівської, Морозівської, Вишівської, Ксаверівської, Дібрівської, Нововороб`ївської, Старо-Вороб`ївської, Будо-Вороб`ївської, Недашківської сільських рад ліквідованого Малинського району Житомирської області.

Рішенням Малинської міської ради від 11.12.2020 № 17 "Про реорганізацію та утворення комісії з реорганізації сільських та селищних рад шляхом приєднання до Малинської міської ради" створено Малинську міську територіальну громаду.

У зв`язку із створення Малинської міської територіальної громади, в яку об`єдналися громади сіл, у тому числі с. Українка Малинського району, то до Малинської територіальної громади перейшли всі права та обов`язки на спірні земельні ділянки. Розпоряджатися землями комунальної власності відповідно до ст. 122 Земельного кодексу України має право орган місцевого самоврядування, у даному випадку - Малинська міська рада.

Коростенська окружна прокуратура листом від 19.06.2025 за № 52/1-5381вих-25, в порядку ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", повідомила Малинську міську раду про безоплатне використання ТОВ "СОЛАР ЕНЕРДЖИ УКРАЇНКА" земельної ділянки на території громади та встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави у справі про розірвання договору оренди через систематичну несплату орендної плати, повернення земельної ділянки і стягнення заборгованості (а.с.71-73).

У відповідь на повідомлення Малинська міська рада листом №145 від 24.06.2025 вказала, що не заперечує щодо представництва інтересів держави в особі Малинської міської ради (а.с.74).

Враховуючи те, що Малинська міська рада, яка є представником територіальної громади - власника спірної земельної ділянки та до бюджету якої надходять кошти за її використання, і є стороною правочину як орендодавець, будучи обізнаною про порушення умов договору землекористувачем, не вжила належних заходів щодо їх усунення, суд дійшов висновку, що керівник Коростенської окружної прокуратури дотримав вимоги ст.23 Закону України Про прокуратуру та правомірно звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі, який, за змістом статті 13 цього Закону є договором, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом гл.15 ЗК України, право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується через право постійного користування або право оренди.

Частина 1 ст.93 ЗК України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.206 ЗК України, використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка.

Статтею 15 Закону України "Про оренду землі" визначено, що орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату, є однією із істотних умов договору.

Згідно з ч.1 ст.21 Закону України "Про оренду землі", орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Плата за землю - це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (пп.14.1.147 п.14.1 ст.14 ПК України).

Обов`язок орендаря земельної ділянки своєчасно та у повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку встановлений також ст.25 Закону України "Про оренду землі".

Отже, за наведеними нормами та умовами договору, сплата орендної плати у встановлений строк є обов`язком відповідача, а тому, починаючи з дати державної реєстрації договору оренди землі, він зобов`язаний був сплачувати орендну плату.

За змістом п.1 та п.7 ст.288 ПК України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, а строк сплати застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Умовами 10 договору оренди землі передбачено, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими КМУ формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії.

Також умовами договору оренди сторони погодили, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладення договору становить 7 226 752,00грн.

Відповідно до ст.289 ПК України, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року.

Як вбачається з розрахунку заборгованості по сплаті орендної плати згідно з договором оренди землі від 16.10.2020 (а.с.75), позивачем при обрахунку розміру орендної плати використовувалася ставка орендної плати у 2021 році 1%, у 2022-2025 роках 7% від нормативної оцінки ділянки, а також коефіцієнт індексації: у 2022 році - 1,1; у 2023 -1,15; у 2024 році - 1,051; у 2025 році - 1,12.

За результатами такого розрахунку розмір орендної плати у 2021 році склав 72 267,52грн, у 2022 році - 556 459,90грн, у 2023 році - 639 928,89грн, у 2024 році - 672 565,26грн, за 6 місяців 2025 року - 376 636,55грн.

Загальна сума заборгованості за період 01.01.2021 року по 30.06.2025 року складає 2 317 858,13грн.

Зазначених обставин не спростовано відповідачем, не надано власного контррозрахунку щодо оплати орендної плати та відомостей про відповідні оплати за спірний період.

Оскільки тягар доказування виконання зобов`язання в частині сплати орендної плати за договором оренди землі від 16.10.2020 покладено на відповідача, і останній не надав суду доказів погашення боргу, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача 2 317 858,13грн заборгованості з орендної плати.

Стосовно позовних вимог про розірвання договору оренди землі від 16.10.2020, укладеного між Українківською сільською радою та ТОВ "СОЛАР ЕНЕРДЖИ УКРАЇНКА" щодо земельної ділянки площею 16,0000га з кадастровим номером №:06:000:0154, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст.651 Цивільного кодексу України, розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

За ч.1 ст.32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до абз.7 ч.2 ст.25 Закону України "Про оренду землі", орендар земельної ділянки зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.

За п."д" ч.1 ст.141 Земельного Кодексу України, підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Аналіз вище вказаних норм права дає можливість зробити висновок, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати (два та більше випадки).

При цьому систематична несплата орендної плати, визначеної договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Тобто систематична (два і більше разів) несплата орендної плати, визначеної умовами укладеного між сторонами правочину, в тому числі сплата орендної плати не у повному обсязі (часткове виконання зобов`язання), є підставою для розірвання такого договору.

Подібні правові висновки викладено в постанові Верховного Суду від 02.05.2018 у справі №925/549/17, від 06.03.2019 у справі №183/262/17, від 31.07.2020 у справі №479/1073/18, від 07.10.2020 у справі №313/780/19, від 10.02.2021 у справі №923/1001/19.

У постанові від 23.03.2021 у справі № 922/2754/19 Верховний Суд також зазначив, що сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена заборгованість в подальшому (після звернення з позовом про розірвання договору).

Верховний Суд у постанові від 10.11.2021 у справі №175/642/19 зазначив, що тлумачення пункту "д" частини першої статті 141 Земельного кодексу України, частини другої статті 651 Цивільного кодексу України свідчить, що несплата орендної плати охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому, ніж визначеному договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо). Такий правовий висновок викладено також у постанові Верховного Суду від 20.11.2019 у справі №549/178/17.

У Постанові Верховного Суду у складі Касаційного Господарського суду від 11.08.2021 у справі №923/840/20 суд зазначив, що "...вирішуючи спір про розірвання договору земельних ділянок та зобов`язання повернути земельні ділянки, суди мали достеменно встановити обставини як щодо наявності/відсутності факту порушення відповідачем умов договорів оренди землі у виді систематичного невнесення орендної плати (у тому числі дослідити питання щодо існування заборгованості з орендної плати, її розмір, період, за який вона виникла/упродовж якого не сплачувалась), так і щодо наявності/відсутності критерію істотності цього порушення договорів у розумінні частини другої статті 651 ЦК України."

Абзацом 3 пункту 8 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 16.04.2004 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" визначено, що питання про дострокове припинення користування землею на умовах оренди вирішується шляхом пред`явлення позову про розірвання договору.

Суд встановив, що відповідач систематично у період з січня 2021 по червень 2025 року порушує, взяті на себе за договором оренди землі від 16.10.2020, зобов`язання щодо своєчасного та у розмірі, визначеному договором, внесення орендної плати за землю.

Порушення відповідачем умов договору оренди землі від 16.10.2020 у вигляді систематичного невнесення орендної плати є істотним, оскільки позбавляє позивача того, на що він розраховував при укладенні договору, зокрема, надходження коштів з орендної плати до бюджету Малинської міської ради.

Отже, істотне порушення такої умови договору оренди землі від 16.10.2020 як своєчасна та у повному обсязі сплата орендної плати за землю, є достатньою правовою підставою для дострокового розірвання вказаного договору в судовому порядку.

Зважаючи на викладені вище норми чинного законодавства та систематичні порушення відповідачем, взятих на себе за цим договором зобов`язань щодо своєчасного та у розмірі, визначеному договором, внесення орендної плати за землю, суд вважає, що позовні вимоги в частині розірвання договору оренди землі від 16.10.2020 щодо земельної ділянки площею 16,0000га з кадастровим номером №:06:000:0154 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛАР ЕНЕРДЖИ УКРАЇНКА" повернути Малинській міській раді земельну ділянку площею 16,0000га з кадастровим номером №:06:000:0154, суд враховує наступне.

Відповідно до ч.1 ст.34 Закону України "Про оренду землі", у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Тобто вимога про повернення земельної ділянки є похідною від вимоги про розірвання договору оренди землі.

Так, правовим наслідком розірвання договору оренди землі є обов`язок орендаря повернути земельну ділянку.

Отже, з урахуванням наведеного вище, враховуючи, що відповідачу земельна ділянка передавалися за актом приймання - передачі від 11.12.2019, з метою забезпечення відновлення прав та законних інтересів позивача як розпорядника земельних ділянок, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача повернути Семенівській сільській раді земельну ділянку площею 0,3212га з кадастровим номером №:03:000:0040 за актом приймання-передачі підлягають задоволенню.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами статей 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, заявленими відповідно до вимог чинного законодавства та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги прокурора задоволено у повному обсязі, судовий бір у розмірі 40 823,87грн покладається на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛАР ЕНЕРДЖИ УКРАЇНКА" (вул.Рівненська, 27, м.Луцьк, Волинська область, 43027, ) на користь Малинської міської ради (пл.Соборна, 6а, м.Малин, Житомирська область, 11601, ) 2 317 858,13грн заборгованості з орендної плати.

3. Розірвати договір оренди земельної ділянки від 16.10.2020, укладений між Українківською сільською радою (правонаступником якої є Малинська міська рада Коростенського району Житомирської ()) та ТОВ "СОЛАР ЕНЕРДЖИ УКРАЇНКА" ().

4. Товариству з обмеженою відповідальністю "СОЛАР ЕНЕРДЖИ УКРАЇНКА" (вул.Рівненська, 27, м.Луцьк, Волинська область, 43027, ) повернути Малинській міській раді (пл.Соборна, 6а, м.Малин, Житомирська область, 11601, ) земельну ділянку площею 16,0000 га з кадастровим номером :06:000:0154, яка розташована в межах населеного пункту с.Українка Коростенського району Житомирської області.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛАР ЕНЕРДЖИ УКРАЇНКА" (вул.Рівненська, 27, м.Луцьк, Волинська область, 43027, ) на користь Житомирської обласної прокуратури (вулиця Святослава Ріхтера, 11, м.Житомир, 10002, ) - 40 823,87грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Соловей Л.А.

Віддрукувати: 1 - в справу 2,3,4 - прок, облпрок, позивачу - через підсистему "Електронний суд"; 5 - ТОВ "СОЛАР ЕНЕРДЖИ УКРАЇНКА" (рек. з пов.)