ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2025 р. Справа№ 925/143/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Мальченко А.О.

Тищенко А.І.

при секретарі судового засідання Нечасний О.Л.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 22.09.2025

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Грін Стіл" на рішення Господарського суду Черкаської області від 08.05.2025 (повний текст складено та підписано 08.05.2025)

у справі №925/143/25 (суддя Скиба Г.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецсталь Трейд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Грін Стіл"

про стягнення заборгованості в сумі 1 242 873,74 грн,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецсталь Трейд" звернулось в Господарський суд Черкаської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Грін Стіл" про стягнення 1 242 873, 74 грн заборгованості за договором поставки від 20.06.2024 №200624, зокрема: 806 850, 00 грн основної заборгованості, 82 855, 11 грн інфляційних втрат, 195 225, 46 грн пені, 22 258, 33 грн - 3% річних, 104 268, 75 грн штрафу, 31 416, 09 грн коригування вартості товару відповідно до зростання курсу долара США, та відшкодування судових витрат.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що ним поставлено відповідачу на виконання умов договору товар, однак покупець (відповідач) свої зобов`язання в частині розрахунку за отриманий товар, виконав частково та з порушенням строків розрахунків, встановлених умовами договору.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 08.05.2025 у справі №925/143/25 позов задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Грін Стіл" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецсталь Трейд" 806 850, 00 грн боргу, 82 855, 11 грн інфляційних втрат, 175 197, 89 грн пені, 22 258, 33 грн - 3% річних, 104 268, 75 грн штрафу та 17 871, 45 грн судового збору.

В решті вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано доведеністю матеріалами справи того, що позивачем на виконання умов договору поставки від 20.06.2024 №200624 здійснено поставку відповідачу товару окремими партіями на загальну суму 2763900,00 грн, що підтверджується товарно-транспортними накладними, а відповідачем в свою чергу розрахунок за отриманий за договором товар проведено частково в сумі 1 957 050, 00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями. Перевіривши розрахунки позивача інфляційних втрат за порушення строків розрахунків та 3% річних за користування чужими грошовими коштами, місцевий господарський суд встановив, що вони є правильним і відповідачем не оспорюються. Також судом першої інстанції встановлено, що розрахунок позивача на суму 195 225, 46 грн пені є неправильним з огляду на неправильне визначення періоду, протягом якого певна сума простроченого платежу не була сплачена, зокрема не враховано вимог ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України про обмеження строку нарахування пені у шість місяців. Крім того місцевий господарський суд зазначив, що можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань не суперечить чинному законодавству та перевіривши розрахунок штрафу позивача на суму 104 268, 75 грн встановлено, що він є правильним і відповідачем не оспорюється. Водночас, суд першої інстанції дійшов висновку, що сторонами проведено господарську операцію, у якій грошове зобов`язання було виражене в національній валюті України, а відтак, у разі прострочення оплати повинні застосовуватись загальні правила ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України щодо обов`язку боржника на вимогу кредитора компенсувати інфляційні втрати, а тому вимоги про стягнення з відповідача 31 416, 09 грн курсової різниці - як коригування вартості товару відповідно до зростання курсу долара США станом на день проведення розрахунків є безпідставними.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач 23.05.2025 (документ сформований в системі "Електронний суд" 23.05.2025) звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що рішення суду першої інстанції є неправомірним та винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема скаржник вважає, що місцевий господарський суд безпідставно виніс рішення в судовому засіданні без участі представника відповідача, оскільки останній взагалі не був обізнаний про розгляд даної справи, внаслідок чого був позбавлений можливості скористатися своїми процесуальними правами, надати необхідні пояснення та заперечення, взяти участь в судових засіданнях, скористатися правничою допомогою, тощо. При цьому, скаржник зазначає, що про вказане рішення суду відповідач дізнався лише 19.05.2025 в електронному кабінеті у підсистемі Електронного суду ЄСІТС. До цього часу відповідач через технічні збої, не міг заходити та повноцінно користуватися своїм кабінетом та відповідно інформація, розміщена в електронному кабінеті, була відповідачу не доступна та не відома. Також скаржник вважає, що суд першої інстанції не правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та не застосував норми матеріального права, які регулюють стягнення пені та штрафу за порушення грошових зобов`язань. Зокрема скаржник зазначає, що п. 7.2. договору передбачено застосування пені, як виду господарсько-правової відповідальності за несвоєчасне виконання покупцем грошових зобов`язань по даному договору, а також сплату штрафу, за це ж саме порушення. Тобто, немає сумніву у тому, що будь-які норми, які використав суд першої інстанції для одночасного стягнення штрафу і пені, фактично змінюють норму ст. 61 Конституції України до протилежного сенсу. Відтак, на думку скаржника в даному випадку, при притягненні покупця до відповідальності через суд за порушення грошового зобов`язання слід обирати що стягувати, пеню або штраф. Й наостанок скаржник зазначає про хибність розрахунку місцевого господарського суду штрафних санкцій, а саме не врахування, що нарахування пені не може перевищувати шести місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконане.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 23.05.2025 апеляційну скаргу передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Мальченко А.О., Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2025 залишено апеляційну скаргу без руху з підстав неподання доказів, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

06.06.2025 (документ сформований в системі "Електронний суд" 06.06.2025) через підсистему "Електронний суд" представником апелянта подано заяву про усунення недоліків, до якої долучено платіжну інструкцію №306 від 03.06.2025 про доплату судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 10 371,73 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.06.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Грін Стіл" на рішення Господарського суду Черкаської області від 08.05.2025 у справі №925/143/25 та призначено розгляд справи на 21.07.2025.

13.06.2025 (документ сформований в системі "Електронний суд" 13.06.2025) через підсистему "Електронний суд" представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецсталь Трейд" - адвокатом Шаповаловим Д.В. подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

07.07.2025 (документ сформований в системі "Електронний суд" 07.07.2025) через підсистему "Електронний суд" представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецсталь Трейд" - адвокатом Шаповаловим Д.В. подано заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.07.2025 задоволено заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецсталь Трейд" - адвоката Шаповалова Дмитра Володимировича про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.07.2025 у зв`язку з виходом суддів Мальченко А.О. та Тищенко А.І. у тривалу відпустку з 21.07.2025, розгляд справи призначено на 22.09.2025.

В судовому засіданні 22.09.2025 представник позивача надав усні пояснення по справі, відповів на запитання суду. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином.

Згідно з п. 11, ст. 270 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Відповідно до п. 12, ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи те, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, та зважаючи на обмежений процесуальний строк розгляду апеляційної скарги, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутності представника відповідача.

Статтями 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 20.06.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Спецсталь Трейд" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Грін Стіл" (покупець) укладено договір поставки від 20.06.2024 №200624, за умовами якого: постачальник зобов`язується передати у власність покупця товар (далі за текстом - товар) в асортименті, кількості та за ціною, вказаними у специфікації до даного договору (п.1.1).

Відповідно до п. 2.1. договору детальна інформація про кількісні та якісні характеристики товару містяться у специфікації, що є невід`ємною частиною цього договору, надалі - специфікація.

Згідно з п. 3.1. договору умови та базис поставки товару визначаються згідно з Міжнародними правилами інтерпретації комерційних термінів ІНКОТЕРМС (редакція 2010 року), які застосовуються з урахуванням особливостей, пов`язаних з внутрішньодержавним характером цього договору, та вказуються у специфікації.

Термін поставки товару погоджується сторонами у специфікації (п.3.2. договору).

Пунктом 3.3. договору передбачено, що датою поставки товару вважається дата підписання видаткової накладної (в інших випадках - відмітка про отримання на товаросупровідних документах).

Відповідно до п. 3.4. договору разом із товаром, але не пізніше дати поставки, постачальник зобов`язаний надати покупцю оригінали документів, оформлених державною мовою відповідно до вимог чинного законодавства України та п.2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфіну України від 24.05.1995 №88, а саме: рахунок-фактуру (оригінал державною мовою), з посиланням на цей договір; видаткову накладну на товар або акт приймання-передачі (оригінал державною мовою), з посиланням на цей договір; товаротранспортну накладну (оригінал), за умови поставки вантажним автотранспортом постачальника, або залізничну накладну (оригінал) з відображенням у залізничній накладній інформації про власника товару, відправника товару та одержувача товару, за умови поставки залізничним транспортом; сертифікат якості виробника товару (найменування виробника у сертифікаті повинно відповідати найменуванню виробника у специфікації), а також інші документи (оригінали або належним чином завірені копії); документи, надання яких обумовлено у специфікації до договору.

Крім того, пунктом 3.5. договору визначено, що товар вважається комплектним, якщо на дату поставки товару постачальник надав покупцю разом із товаром повний комплект документів, перелік яких передбачений п.3.4 даного договору.

Згідно з п. 4.1. договору ціна товару є договірною звичайною ціною, відповідає рівню ринкових цін та зазначається у специфікації.

Загальна вартість товару за даним договором становить суму вартостей всіх партій товару, поставлених постачальником покупцю за цим договором (п.4.2. договору).

Сторони також в пункті 5.1. договору визначили, що порядок та строк оплати покупцем отриманого від постачальник товару за цим договором визначаються у специфікації.

Відповідно до п. 5.2. договору оплата товару за цим договором здійснюється покупцем в гривні в безготівковій формі шляхом перерахування відповідної грошової суми на банківський рахунок постачальника за реквізитами, зазначеними у цьому договорі, або за іншими реквізитами, вказаними постачальником до дати відповідного платежу.

Згідно з п. 7.2. договору за порушення строків оплати товару покупець сплачує на користь постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості товару, оплату якого прострочено, за кожний день такого прострочення, а у випадку прострочення оплати більш ніж на 30 (тридцять) календарних днів - додатково штраф у розмірі 5% (п`ять відсотків) від вартості товару, оплату якого прострочено.

Також визначено, що сплата стороною за цим договором штрафних санкцій не звільняє її від обов`язку виконати умови даного договору (п.7.7. договору).

Відповідно до п. 12.1. договору договір набуває чинності з дати підписання повноважними представниками сторін і діє до 31 грудня 2024 року включно, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за даним договором, а в частині розрахунків - до їх повного здійснення. У випадку, якщо жодна із сторін договору за 30 календарних днів до дати його закінчення не заявить письмово про намір припинити його дію, він автоматично продовжує свою дію на кожний наступний календарний рік на тих самих умовах.

З матеріалів справи вбачається, що 20.06.2024 між постачальником та покупцем укладено специфікації:

№1 - на поставку товару: 1. Високовуглецевий ферохром FeCr HC в кількості 6,875 тонни, за ціною 83 000, 00 грн без ПДВ, на суму 570 625, 00 грн без ПДВ; 2. Феросилікомарганець MнС17 в кількості 8,3 тонни, за ціною 67 500, 00 грн без ПДВ, на суму 560 250, 00 грн без ПДВ; - всього на суму 1 357 050, 00 грн з ПДВ. Умови поставки: СРТ склад "Покупця" м.Суми згідно ІНКОТЕРМС 2020. Умови оплати: не пізніше ніж через 10 (десять) календарних днів з дати поставки "Товару". У випадку, якщо на дату оплати вартості товару офіційний курс Національного банку України долара США до гривні зросте порівняно з курсом на дату поставки товару, вартість товару підлягає коригуванню пропорційно такому збільшенню. На коригування ціни товару складається акт узгодження ціни. Термін поставки: червень 2024 року;

№2 - на поставку товару: 1. Високовуглецевий ферохром FeCr HC в кількості 14,125 тонни, за ціною 83 000, 00 грн без ПДВ, на суму 1 172 375, 00 грн без ПДВ, всього на суму 1 406 850, 00 грн з ПДВ. Умови поставки: СРТ склад "Покупця" м.Суми згідно ІНКОТЕРМС 2020. Умови оплати: не пізніше ніж через 10 (десять) календарних днів з дати поставки "Товару". У випадку, якщо на дату оплати вартості товару офіційний курс Національного банку України долара США до гривні зросте порівняно з курсом на дату поставки товару, вартість товару підлягає коригуванню пропорційно такому збільшенню. На коригування ціни товару складається акт узгодження ціни. Термін поставки: червень 2024 року.

Постачальником виставлено покупцю рахунки на оплату товарів за договором поставки від 20.06.2024 №200624:

від 24.06.2024 №203 - 1. Високовуглецевий ферохром FeCr HC в кількості 6,875 тонни, за ціною 83 000, 00 грн без ПДВ, загальною сумою 570 625, 00 грн без ПДВ; 2. Феросилікомарганець MнС17 в кількості 8,3 тонни, за ціною 67 500, 00 грн без ПДВ, загальною сумою 560 250, 00 грн без ПДВ; - всього на суму 1 357 050, 00 грн з ПДВ;

від 01.107.2024 №207 - 1. Високовуглецевий ферохром FeCr HC в кількості 14,125 тонни, за ціною 83 000, 00 грн без ПДВ, загальною сумою 1 406 850, 00 грн з ПДВ.

В подальшому, на виконання умов договору та специфікацій до нього постачальником 25.06.2024 та 02.07.2024 здійснено поставку покупцю товару на загальну суму 2 763 900, 00 грн, що підтверджується: видатковими накладними: від 25.06.2024 №220 на суму 1 357 050, 00 грн та від 02.07.2024 №225 на суму 1 406 850, 00 грн; довіреностями від 25.06.2024 №65 та від 02.07.2024 №67, виданими Товариством з обмеженою відповідальністю "Грін Стіл" на ім`я Пилипчука І.С. на отримання від ТОВ "Спецсталь Трейд" цінностей за рахунками від 24.06.2024 №203 та від 01.07.2024 №207; товарно-транспортними накладними від 25.06.2024 №157 на перевезення вантажу: 1. Високовуглецевий ферохром FeCr HC в кількості 6,875 тонни, за ціною 83 000, 00 грн без ПДВ, загальною сумою 684 750, 00 грн з ПДВ; 2. Феросилікомарганець MнС17 в кількості 8,3 тонни, за ціною 67 500, 00 грн без ПДВ, загальною сумою 672 300, 00 грн з ПДВ; - всього на суму 1 357 050, 00 грн з ПДВ та від 02.07.2024 №163 на перевезення вантажу: 1. Високовуглецевий ферохром FeCr HC в кількості 14,125 тонни, за ціною 83 000, 00 грн без ПДВ, загальною сумою 1 406 850, 00 грн з ПДВ.

В той же час, в матеріалах справи наявні платіжні інструкції: від 19.07.2024 №755 на суму 678 525, 00 грн та від 03.09.2024 №887 на суму 678 525, 00 грн з призначенням платежу: "Оплата зг рах №203 від 24.06.2024 року ПДВ 20% - 113 087, 50 грн"; від 03.09.2024 №888 на суму 400 000, 00 грн з призначенням платежу: "Оплата зг рах №207 від 01.07.2024 року ПДВ 20% - 66 666, 67 грн" та від 04.11.2024 №1083 на суму 200 000, 00 грн з призначенням платежу: "Оплата зг рах №207 від 01.07.2024 року ПДВ 20% - 33 333, 33 грн", а також виписка Акціонерного банку "Південний" про надходження на рахунок клієнта, ТОВ "Спецсталь Трейд" IBAN: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 за період з 20.06.2024 до 13.03.2025 від платника ТОВ "Грін Стіл" (рахунок UA4929773) за чотирма платіжними документами (від 19.07.2024 №755, від 03.09.2024 №887 та 888, від 04.11.2024 №1083) грошових коштів у загальному розмірі 1 957 050, 00 грн.

Отже, спір у даній справі на думку позивача виник у зв`язку з тим, що відповідачем зобов`язання за договором виконано частково та з порушенням строків розрахунків, встановлених умовами договору.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи, погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 і ч. 5 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до частин першої, другої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Колегія суддів зазначає, що за своєю правовою природою укладений між сторонами правочин є договором поставки.

Відповідно до частини першої та другої статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з частиною першою статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ст. 252 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 253 Цивільного кодексу України встановлено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до частини другої статті 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, позивачем на виконання умов договору поставки від 20.06.2024 №200624 здійснено поставку відповідачу товару - високовуглецевого ферохрому FeCr HC та феросилікомарганцю MнС17 окремими партіями на загальну суму 2 763 900, 00 грн, що підтверджується товарно-транспортними накладними.

Відповідач в свою чергу здійснив оплату за отриманий за договором товар частково в сумі 1 957 050, 00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями.

Вказані обставини не заперечуються сторонами.

Отже, з викладеного вище вбачається, що позивачем доведено факт поставки відповідачу товару на суму 2 763 900, 00 грн, а відповідач в свою чергу не надав доказів повної оплати отриманого товару, а тому заборгованість відповідача становить 806 850, 00 грн.

Крім того, як вбачається з позовної заяви, позивачем заявлено до стягнення інфляційні втрати в розмірі 82 855, 11 грн та 3% річних в розмірі 22 258, 33 грн за наступним розрахунком:

1) видаткова накладна від 25.06.2024 №220: період з 05.07.2024 до 19.07.2024 на суму простроченого платежу 13 557 050,00 грн - 0,00 грн інфляційних втрат та 1 668, 50 грн - 3% річних; період з 20.07.2024 до 03.09.2024 на суму простроченого платежу 678 525, 00 грн - 4 071, 15 грн інфляційних втрат та 2 558, 37 грн - 3% річних;

2) видаткова накладна від 02.07.2024 №225: період з 12.07.2024 до 03.09.2024 на суму простроченого платежу 1 406 850, 00 грн - 8 441, 10 грн інфляційних втрат та 6 227, 04 грн - 3% річних, з 04.09.2024 до 04.11.2024 на суму простроченого платежу 1 006 850, 00 грн - 33 497, 90 грн інфляційних втрат та 5 116, 78 грн - 3% річних та з 05.11.2024 до 13.02.2025 на суму простроченого платежу 806 850, 00 грн - 36 844, 96 грн інфляційних втрат та 6 687, 63 грн - 3% річних.

Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Базою для нарахування розміру боргу з урахуванням індексу інфляції є сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями, яка існує на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення - лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж. Періодом, на який розраховуються інфляційні втрати, є період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція (дефляція).

При цьому індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Враховуючи встановлений судом факт прострочення відповідачем виконання зобов`язання з оплати поставленого йому товару, вимоги про стягнення інфляційних нарахувань та 3% річних є обґрунтованими.

Колегія суддів, перевіривши вказаний розрахунок, погоджується з висновком суду першої інстанції, що він є арифметично вірним.

Також позивачем заявлено до стягнення пеню, передбачену п. 7.2. договору в розмірі 195 225, 46 грн та штраф в сумі 104 268, 75 грн, нараховані за період з 05.07.2024 по 19.07.2024 на суму 1 357 050, 00 грн та за період з 20.07.2024 по 03.09.2024 на суму 678 525, 00 грн.

Виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов`язань (ст. 546 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно з п. 7.2. договору за порушення строків оплати товару покупець сплачує на користь постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості товару, оплату якого прострочено, за кожний день такого прострочення, а у випадку прострочення оплати більш ніж на 30 (тридцять) календарних днів - додатково штраф у розмірі 5% (п`ять відсотків) від вартості товару, оплату якого прострочено.

За визначенням ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Тобто, на відміну від пені, яка є довготривалою санкцією, штраф застосовується одноразово у відсотковому відношенні від суми невиконаного зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду вказала, що можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань не заборонено.

Відповідну правову позицію викладено в постанові від 01.06.2021 року у справі № 910/12876/19.

В постанові зазначено, що одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності.

У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

З огляду на викладене, судом першої інстанції вірно визнано правомірною та обґрунтованою вимогу позивача про стягнення пені та штрафу, а тому колегія суддів відхиляє доводи скаржника в цій частині.

При цьому, колегія суддів відхиляє доводи скаржника, що судом першої інстанції не було враховано обмеження строку нарахування пені у шість місяців, оскільки місцевий господарський суд оскаржуваним рішенням встановив, що здійснений позивачем розрахунок пені, а саме визначення періоду, протягом якого певна сума простроченого платежу не була сплачена є невірним саме з підстав не врахування вимог ч.6 ст.232 Господарського кодексу України про обмеження строку нарахування пені у шість місяців.

Відтак, колегія суддів, перевіривши здійснений судом першої інстанції розрахунок пені, дійшла висновку, що він є арифметично вірним, а тому вимоги позивача обґрунтовано задоволено в частині стягнення пені в наступних сумах:

1) за видатковою накладною від 25.06.2024 №220: період з 05.07.2024 до 19.07.2024 на суму простроченого платежу 13 557 050, 00 грн - 14 460, 37 грн; період з 20.07.2024 до 03.09.2024 на суму простроченого платежу 678 525, 00 грн - 22 172, 57 грн;

2) видатковою накладною від 02.07.2024 №225: період з 12.07.2024 до 03.09.2024 на суму простроченого платежу 1 406 850, 00 грн - 53 967, 69 грн, з 04.09.2024 до 04.11.2024 на суму простроченого платежу 1 006 850, 00 грн - 44 345, 42 грн та з 05.11.2024 до 12.01.2025 на суму простроченого платежу 806 850, 00 грн - 40 251, 84 грн, - а всього - 175 197, 89 грн.

Крім цього, розрахунок штрафу позивача на суму 104 268, 75 грн також є правильним і скаржником не оспорюється.

Щодо доводів скаржника стосовно порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме те, що справу розглянуто без участі представника відповідача, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.5 ст.6 Господарського процесуального кодексу України суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Згідно з ч.6 ст.6 Господарського процесуального кодексу України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою. (абз.1 ч.7 ст.6. Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п.2 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Згідно з ч.4 ст.122 Господарського процесуального кодексу України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

В матеріалах справи наявна відповідь від 17.02.2025 №7153377, сформованою засобами підсистеми ЄСІТС "Електронний суд" за запитом судді Скиби Г.М., відповідно до якої Товариство з обмеженою відповідальністю "Грін Стіл" (4) з 13.01.2025 має зареєстрований електронний кабінет в підсистемі ЄСІТС "Електронний суд".

Крім того, в матеріалах справи наявні довідки про доставку електронного листа, сформованими засобами підсистеми ЄСІТС "Електронний суд", відповідно до яких відповідачу було доставлено ухвали Господарського суду Черкаської області від 17.02.2025 про відкриття провадження (дата доставки 18.02.2025 об 11:24 год), від 18.03.2025 про порядок проведення підготовчого засідання (дата доставки 19.03.2025 о 04:45 год), від 02.04.2025 про призначення справи (дата доставки 03.04.2025 о 05:15 год), від 29.04.2025 про перерву в судовому засіданні (дата доставки 30.04.2025 о 16:44 год).

Крім цього, як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 17.02.2025 №1124108 - в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу Товариство з обмеженою відповідальністю "Грін Стіл": місцезнаходження - м.Черкаси, бульв.Шевченка,145, оф.234/1; актуальний стан на фактичну дату та час формування - зареєстровано; засновник/керівник - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 .

Отже, місцевим господарським судом було додатково повідомлено відповідача про дату, час та місце проведення судового засідання шляхом направлення ухвали суду від 18.03.2024 та від 02.04.2025 на адресу його засновника/керівника - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ), наявну в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Також, колегія суддів звертає увагу, що оголошення про виклик відповідача у судові засідання були розміщені на офіційному вебсайті судової влади України 17.02.2025, 18.03.2025 та 02.04.2025.

З огляду на викладене вище, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, однак участі повноважного представника у судові засідання не забезпечив, про причини його неявки до суду не повідомив, відзиву на позов чи й доказів належного та повного виконання умов договору до суду не надіслав.

При цьому, колегія суддів критично оцінює доводи скаржника, що відповідач через технічні збої, не міг заходити та повноцінно користуватися своїм кабінетом та відповідно інформація, розміщена в електронному кабінеті, була відповідачу не доступна та не відома, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів вказаного, матеріали справи не містять.

Отже, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Інших належних доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень, викладених в поданій апеляційній скарзі, скаржником не було надано суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів також зазначає, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод. (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03, від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

У справі, що розглядається, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було надано скаржнику вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків місцевого господарського суду.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду першої інстанції відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Згідно із ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Грін Стіл" на рішення Господарського суду Черкаської області від 08.05.2025 у справі №925/143/25 залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду Черкаської області від 08.05.2025 у справі №925/143/25 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Грін Стіл".

4. Матеріали справи №925/143/25 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови підписано 16.12.2025.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді А.О. Мальченко

А.І. Тищенко