ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"16" грудня 2025 р. м. Ужгород Справа № 907/672/25

Господарський суд Закарпатської області у складі судді Худенка А.А.,

Розглянувши дві заяви відповідача Фізичної особи-підприємця Кадар Оксани Василівни б/н від 12.12.2025 року (вх. № 02.3.1-02/10943/25 від 15.12.2025 року) та від 12.12.2025 року (вх. № 02.3.1-02/10946/25 від 15.12.2025 року)

про відвід судді Худенка А.А.

за позовом

Закарпатської обласної ради, м. Ужгород Закарпатської області до відповідача Фізичної особи-підприємця Кадар Оксани Василівни, с. Грушово Тячівського району Закарпатської області, за участю у справі третіх осіб які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_1 , смт. Тересва Тячівського району Закарпатської області, Комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради, м. Ужгород Закарпатської області та Комунального підприємства «Центральна районна аптека №14 Закарпатського обласного виробничого об`єднання «Фармація», м. Тячів Закарпатської області

ВСТАНОВИВ:

Закарпатська обласна рада звернулась з позовом до відповідача Фізичної особи-підприємця Кадар Оксани Василівни, в якому просить суд зобов`язати Фізичну особу-підприємця Кадар Оксану Василівну усунути перешкоди у здійсненні Закарпатською обласною ради права власності на приміщення, площею 100,25 кв.м., що знаходяться на першому поверсі будівлі, аптеки №29 за адресою: Закарпатська область, Тячівський район, смт. Тересва, вул. Народна, 87, шляхом виселення з займаного приміщення.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи визначено головуючого суддю Худенка А.А., про що вказано у протоколі автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.06.2025.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 20.06.2025 позовну заяву залишено без руху.

Представник відповідача через канцелярію суду подав заяву б/н від 27.06.2025 (вх. №02.3.1-02/6030/25 від 27.06.2025) про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 01.07.2025 відкрито провадження у справі №907/672/25 в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначались на 14.08.2025, 04.09.2025, 14.10.2025, 05.11.2025 та відкладались із підстав зазначених в ухвалах про його відкладення.

В підготовчому засіданні 01.12.2025 представника відповідача вказав, що йому необхідно надати строк на ознайомлення із додатковими поясненнями у справі, які подані позивачем 28.11.2025.

Підготовче засідання відкладено на 08.12.2025.

Разом із тим 08.12.2025 представник позивача подав заяву про відкладення підготовчого засідання. У разі відхилення клопотань про відкладення просить вирішити подані раніше клопотання.

Ухвалою суду від 08.12.2025 закрито підготовче провадження у справі №907/672/25 та призначино справу №907/672/25 до судового розгляду по суті на 20.01.2026.

12.12.2025 року через систему «Електронний суд» представник відповідача адвокат Батрин С.В. подав заяву про відвід судді.

Вказана заява зареєстрована у Господарському суді Закарпатської області 15.12.2025 року за вх. № 02.3.1-02/10943/25

Заява про відвід судді від 15.12.2025 року за вх. № 02.3.1-02/10943/25 у справі №907/672/25 обґрунтовується в наступними обставинами:

Як фактичні підстави вказується, що ухвалою від 01.07.2025 провадження у справі відкрито, посилаючись на таке:

«Представник позивача через канцелярію суду подав заяву б/н від 27.06.2025 (вх. № 02.3.1-02/6030/25 від 27.06.2025) про усунення недоліків позовної заяви.

Дослідивши матеріали позовної заяви, оцінивши предмет та підстави позову, суд прийшов до висновку, що дана справа підлягає розгляду в загальному позовному провадженні.

Як зазначається у заяві про відвід у ЄСІТС немає ані заяви позивача від 27.06.2025 (вх. №02.3.1-02/6030/25 від 27.06.2025, ані додатків до неї, які б могли надаватися на усунення встановлених судом недоліків позовної заяви, - про що долучає скриншот кабінету ЄСІТС. Вказує, що з даного приводу до суду спрямовано три клопотання про завантаження таких документів та надання доступу до них на зебезпечення засад процесу.

Адвокат Батрин С.В. вказує, що йому як адвокату сповіщення від суду у цій справі - не надходять. Вказує, що він не отримує ані на ЄСІТС, ані на електронну повідомлень та рішень від суду, що зумовлює процесуальні наслідки, є порушенням процесу. Причини недотримання порядку йому не відомі, однак послідовність та системність порушень сформувала сумніви у об?єктивності та неупередженості процесу.

В обгрунтування заяви про відвід посилається на ст. ст. 2, 6, 8, 9, 42 ГПК та ст. 129 Конституції України, ч. 1 ст. 35 ГПК України, ст. ст. 2, 6, 13, 198 ГПК України.

Вказує, що:

- постановляючи ухвалу про закриття підготовчого провадження, суд не вирішив три клопотання відповідача, які повинні вирішуватися саме на стадії підготовчого провадження, оскільки від доступу до документів справи залежить реалізація прав; порушено змагальність, гласність процесу (ст. ст. 2, 6, 8, 9, 42 ГПК, ст. 129 Конституції України);

- постановляючи ухвалу про закриття підготовчого провадження, суд не зазначив у описово - мотивувальній частині навіть наявність вищезазначених клопотань, попри те, що вони перебувають у справі та подані через ЄСІТС, не вирішив їх.

- відсутність реагування за наслідком отримання трьох прохань від відповідача про таке реагування не може нами бути сприйнята як випадкова, оскільки без уваги залишено три послідовні заяви з приводу відсутності доступу до справи;

- враховуючи, що первісна позовна заява була модифікована через її доповнення новими документами (які стають частиною позову), - відповідач не має розуміння проти якого документу у завершеній редакції повинен опонувати, та, включно, на які недоліки правової позиції звертати увагу;

- закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті може мати місце саме за наслідком вирішення всіх питань підготовчого провадження. Так, відповідно до вимог п. 10 ч. 2 ст. 182 ГПК, у підготовчому засіданні суд вирішує заяви та клопотання учасників справи.

Вказує що стороною відповідача подано три клопотання, які не було вирішено, чим порушено змагальність процесу; вказує, що на наступній стадії позбавлені можливості реалізувати процесуальні права стадії підготовчого провадження;

Вказує, що йому цілеспрямовано не спрямовуються сповіщення та рішення у цій справі у кабінет ЄСІТС та на електронну пошту, що має місце з моменту перших процесуальних дій у справі. Сповіщення про ухвалу про закриття підготовчого провадження також вибірково не надіслане з невідомих міркувань, що впливає на процесуальні строки та реалізацію прав стороною відповідача.

Свою позицію підтверджує наданими у додатках скриншотах.

Вказує, що такі фактичні обставини не тільки породжують сумнів у стороннього спостерігача у неупередженості або об`єктивності судді, а можуть бути піданні оцінці за ст. 106 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Вказує, що порушення правил щодо відводу (самовідводу) - також є підставою для застосування ст. 106 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Вказує, що сторона відповідача не може стверджувати про конкретну зацікавленість судді у справі, однак цього і не потребується для відводу за вказаних умов, коли обєктивно, для стороннього спостерігача процес за формою та змістом не виглядає змагальним.

Вказує на рішення ЄСПЛ та Венеційська Комісія відтворюють фундаментальну вимогу до процесу правосудя: «Justice must not only be done, it must also be seen to be done». За переліченими ознаками «сторонній спостерігач» класифікує дану ситуацію як таку, що ставить правосуддя у даній справі - під сумнів.

Також 12.12.2025 року через систему «Електронний суд» представник відповідача адвокат Батрин С.В. подав заяву про відвід судді.

Вказана заява зареєстрована у Господарському суді Закарпатської області 15.12.2025 року за вх. № 02.3.1-02/10946/25

У заяві про відвід судді від 15.12.2025 року за вх. № 02.3.1-02/10946/25 у справі №907/672/25 вказано, що:

Зведеною ухвалою від 08.12.2025 судом відмовлено у задоволенні трьох клопотань відповідача про зупинку провадження. Вказує, що відповідач не надає оцінку законності рішення, а вказує, що судове рішення - не містить мотивів.

Щодо вирішення клопотань про зупинку провадження до вирішення справи 907/864/25 907/914/23 , 260/8753/25 вказує, що суд дослівно процитував норми права, без жодного мотивування по суті поданого клопотання та доводів на користь зупиники провадження, без наведення мотивів відхилення аргументів та доводів відповідача, пояснення підстав та власне чим керується, виходячи з імперативних вимог ст. 227 ГПК щодо обов?язкової зупинки провадження та правила, яке уповноважує на відступ від такого обов?язку - відносно наявних матеріалів справи та доказів.

Вказує, що попри дискрецію суду у прийнятті процесуальних рішень, - вона не тотожна відступу від закону, свавіллю; суд реалізує повноваження у межах ст. ст. 6, 19 Конституції України, що узгоджене з висновками КСУ, Венеційської Комісії. ГПК передбачає, що суд зобов?язаний зупинити провадження за наявності підстав.

Стаття 227 ГПК («Обов`язок суду зупинити провадження у справі») інструктує, що суд зобов`язаний зупинити провадження у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку адміністративного, цивільного, господарського судочинства.

З викладеним пов?язується обов?язок суду мотивувати у судовому рішенні:

- з яких мотивів аргументи та доводи щодо зупинки провадження - відхиляються;

- які зібрані докази у даній справі достатні для висновків відносно предмету спору;

- мотивування того, що докази у інших справах не є релевантними до цієї справи.

відмовляючи у задоволенні трьох клопотань - судом не наведено мотивів відмови як таких.

Розглянувши вказані заяви про відвід судді Худенка А.А. від розгляду даної справи, суд зазначає наступне.

Щодо заяви про відвід судді від 15.12.2025 року за вх. № 02.3.1-02/10943/25 у справі №907/672/25.

На думку суду доводи про те, що немає заяви позивача від 27.06.2025 (вх. №02.3.1-02/6030/25 від 27.06.2025 із додатками не відповідають дійсності.

Суд вбачає що вказаний документ наявний у матеріалах справи в паперовому виді, також вказаний документ в електронному виді наявний у ЄСІТС у вказаній справі і має назву: «D:/заява 6030.pdf» дата додатку зазначена 27.06.2025. Таким чином відповідач мав достатньо часу (більше 5 місяців) ознайомитись із вказаним документом.

Щодо доданих скриншотів суд зазначає, що скриншоти не відображають процес їх формування, а з матеріалами справи відповідач не позбавлений можливості ознайомитись в суді.

Також суд зазначає, що учасники справи додатково мають можливість звернутися до ДП «ЦСС» аби підтвердити факт технічного збою при направленні документів .

Також в ухвалі про закриття підготовчого засідання щодо неможливості завантаження документів із системи ЄСІТС суд зазначив, що Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система (ЄСІТС) - сукупність інформаційних та телекомунікаційних підсистем (модулів), які забезпечують автоматизацію визначених законодавством та положенням про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи процесів діяльності судів, органів та установ в системі правосуддя, включаючи документообіг, автоматизований розподіл справ, обмін документами між судом та учасниками судового процесу, фіксування судового процесу та участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції, складання оперативної та аналітичної звітності, надання інформаційної допомоги суддям, а також автоматизацію процесів, які забезпечують фінансові, майнові, організаційні, кадрові, інформаційно-телекомунікаційні та інші потреби користувачів ЄСІТС. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 42 ГПК України Учасники справи мають право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень.

Щодо заяви про відвід судді від 15.12.2025 року за вх. № 02.3.1-02/10946/25 у справі №907/672/25.

На думку суду доводи про вирішення клопотань про зупинку провадження до вирішення справи 907/864/25 907/914/23 , 260/8753/25 без наведення судом достатніх мотивів є фактичною незгодою із відмовою у зупиненні провадження. Суд вказав, що пункт 5 частини 1 статті 227 ГПК України визначає, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках: об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Суд вважає що за приписами пункту 5 частини першої статті 227 ГПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду є прямою забороною суду зупиняти провадження.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 7 ст. 39 ГПК України визначено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

За приписами ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 36 цього Кодексу, яка врегульовує питання недопустимості повторної участі судді у розгляді справи. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За приписами ч. 3 ст. 38 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра складу суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як вбачається із поданих представником відповідача заяв про відвід судді Худенка А.А. від розгляду справи № 907/672/25, такі не містить доказів, які свідчать про упередженість або необ`єктивність судді, що, у свою чергу, суперечить приписам ст. 74 ГПК України, за якими на кожного учасника судового процесу покладений обов`язок доведення тих обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Попри вказівку сторони відповідача що подані клопотання про відвід не містять незгоди із прийнятим процесуальним рішенням, але із змісту заяв вбачається незгода із відмовою у зупинені провадження у справі а саме на думку заявника такі рішення не мотивовані та із закриттям підготовчого засідання. Проте такі рішення можуть бути оскаржені разом із рішенням суду, у разі ухвалення такого та не можуть оскаржуватись окремо.

Наведені аргументи заявника стосовно упередженості судді, її заінтересованості у розгляді даної справи, суд вважає необґрунтованими та такими, що суперечать положенням частини 3 статті 38 Господарського процесуального кодексу України.

Клопотання сторони відповідача вирішувались 08.12.2025 із заслуховуванням учасників справи.

Мотиви розгляду відповідних клопотань справи зазначались під час їх вирішення в підготовчому засіданні а також зазначено в тексті ухвали про закриття підготовчого провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим. Отже, у відводі судді заявник має конкретизувати фактичні обставини (з наданням конкретних доказів), які підтверджують наявність підстав для відводу. Не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами. Європейський суд з прав людини у своєму рішенні "Газета Україна-центр" проти України" наголошував, що презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного.

Не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними та допустимими доказами.

Таким чином, суд констатує, що наведені заявником підстави відводу судді не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами щодо обґрунтованості сумнівів у неупередженості та об`єктивності судді, не узгоджуються із підставами, наведеними у ст. 35 ГПК України. У зазначеній нормі закону визначено перелік підстав для відводу судді, зокрема, що суддя не може брати участь в розгляді справи, якщо, зокрема, є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді об`єктивно відсутні та такі й не зазначені заявником в заявах про відвід судді, а обставини з якими відповідач пов`язує необхідність відводу судді ґрунтуються виключно на незгоді з процесуальними рішеннями судді в справі, що за змістом ч. 4 ст. 35 ГПК України не може бути підставою для відводу.

Відповідно до приписів ст. 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Частиною 3 ст. 39 ГПК України передбачено, що якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до ч. 7 ст. 39 ГПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Згідно ч. 8 ст. 39 ГПК України, суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу (ч. 11 ст. 39 ГПК України).

Отже, суд зазначає, що за суб`єктивним критерієм суддя Худенко А.А. у даній справі за участю заявника є суб`єктивно вільний від особистих прихильностей та упереджень, не має з сторонами та їх представниками, а також іншими особами, в тому числі й з колегами, відносин, які могли-би завадити всебічному, повному та об`єктивному розгляду справи, у справі не допускав поведінки, яка давала би привід сумніватися у неупередженості або безсторонності судді.

Оцінивши зазначені вище доводи заявника, суд дійшов висновку, що такі не свідчать про наявність об`єктивних або суб`єктивних підстав передбачених ст. 35 ГПК України для відводу суду, а відтак - суд вважає заяву явно необґрунтованою.

Отже враховуючи, що заявлений відвід судді Худенку А.А. суд вважає необґрунтованим, то на виконання приписів ч. 3 ст. 39 ГПК України, питання об`єктивного критерію, зокрема, чи можна вважати заявлені представником відповідача ФОП Кадар О.В., адвокатом Батрин С.В., аргументи щодо недовіри до судді Худенку А.А. об`єктивно обґрунтованими має вирішити суддя, який не розглядає цю справу.

Керуючись ст. ст. 32, 35, 38, 39, 42, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відвід судді Худенку А.А. (відповідно до заяв вх. № 02.3.1-02/10943/25 та вх. № 02.3.1-02/10946/25) від розгляду справи №907/672/25 вважати необґрунтованим.

2. Звернутись до керівника апарату Господарського суду Закарпатської області з метою визначення автоматизованою системою документообігу суду складу суду для розгляду заяв про відвід судді Худенку А.А. від розгляду справи №907/672/25 в порядку статті 32 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та не може бути оскаржена в апеляційному порядку згідно ст. 255 Господарського процесуального кодексу України.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається, - http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст ухвали складено і підписано 16.12.2025 року.

Суддя А.А. Худенко