ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17 грудня 2025 року м. Черкаси справа № 925/1539/25

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Грачова В.М., без повідомлення учасників справи, розглянувши, в приміщенні суду в м. Черкаси, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкаська Виробничо-торгова компанія» про забезпечення позову у справі №925/1539/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкаська Виробничо-торгова компанія» до Приватного підприємства «Континіум-Черкаси» про витребування із незаконного володіння нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Черкаська Виробничо-торгова компанія», через систему «Електронний суд», звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовом до Приватного підприємства «Континіум-Черкаси» (далі відповідач), в якому просить суд:

витребувати із незаконного володіння Приватного підприємства «Континіум-Черкаси» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкаська Виробничо-торгова компанія» нерухоме майно нежитлове приміщення, магазин «Кооператор» (літ. А-ІІ, пд), загальною площею 4152,8 кв. м, що знаходиться за адресою: Черкаська область, м. Черкаси, бульвар Шевченка, будинок 209, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080, номер об`єкта в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 344080;

відшкодувати судові витрати.

Позов мотивовано тим, що спірне майно вибуло з володіння позивача поза його волею внаслідок ланцюга фраудаторних правочинів за участю пов`язаних осіб, право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за відповідачем, правочини щодо його відчуження укладені з порушенням статей 3, 13, 92, 203, 232, 241 ЦК України, статей 44, 45 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та з заниженням реальної ринкової вартості спірного майна у десятки разів.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 17.12.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 925/1539/25 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 21.01.2026 року.

Разом з позовною заявою, 15.12.2025 року позивач подав, через систему «Електронний суд», заяву про забезпечення позову (вх. 18645/25), в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом:

накладення арешту на нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення, магазин «Кооператор» (літ. А-ІІ, пд), загальною площею 4152,8 кв. м, що розташоване за адресою: Черкаська область, місто Черкаси, бульвар Шевченка, будинок 209, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080, номер об`єкта в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 344080, яке зареєстроване на праві власності за Приватним підприємством «Континіум-Черкаси»;

заборони Приватному підприємству «Континіум-Черкаси» та будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо відчуження, поділу, об`єднання, внесення до статутного капіталу юридичних осіб, передачі в іпотеку чи будь-якого іншого обтяження зазначеного об`єкта нерухомості нежитлового приміщення магазину «Кооператор» (літ. А-ІІ, пд), загальною площею 4152,8 кв. м, що розташоване за адресою: Черкаська область, місто Черкаси, бульвар Шевченка, будинок 209, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080;

заборони Приватному підприємству «Континіум-Черкаси», його посадовим особам, працівникам, підрядним організаціям та будь-яким іншим особам, які діють за дорученням або в інтересах відповідача, здійснювати щодо нежитлового приміщення магазину «Кооператор» (літ. А-ІІ, пд), загальною площею 4152,8 кв. м, за адресою: Черкаська область, місто Черкаси, бульвар Шевченка, будинок 209, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080, будь-які будівельні, реконструкційні, капітальні, перепланувальні, добудовчі чи демонтажні роботи, пов`язані зі зміною конструктивних елементів будівлі, її фасадів, несучих конструкцій, інженерних мереж, конфігурації та площі приміщень, поділом/об`єднанням об`єкта або зміною його функціонального призначення, крім виконання невідкладних робіт з усунення аварійних ситуацій, що не змінюють конструктивних елементів будівлі та не впливають на площу й конфігурацію приміщень;

заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, акредитованим суб`єктам вчиняти будь-які реєстраційні дії (зокрема, але не виключно: реєстрацію права власності, перехід права власності, реєстрацію обтяжень, внесення змін до записів) у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта: нежитлове приміщення, магазин «Кооператор» (літ. А-ІІ, пд), загальною площею 4152,8 кв. м, що розташоване за адресою: Черкаська область, місто Черкаси, бульвар Шевченка, будинок 209, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що спірне майно з 2003 року належало на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Черкаська Виробничо-торгова компанія» та було його ключовим ліквідним активом, що забезпечував основний дохід від орендної діяльності. Протягом тривалого часу саме орендна плата від використання магазину «Кооператор» формувала основну частину грошового потоку позивача. Укладенням 09.06.2023 року між ТОВ «ЧВТК», від імені якого діяв виконавчий директор Уровський Микола Павлович за довіреністю, та єдиним засновником і директором Товариства - Каленчуком Анатолієм Полікарповичем договору купівлі-продажу спірного майна, право власності на майно перейшло до Каленчука А.П. за значно заниженою ціною 168 000 грн із відстроченням оплати до 09.06.2026 року, без попередньої оплати, без нарахування відсотків та без будь-якого забезпечення виконання зобов`язань. В подальшому 23.11.2023 року Каленчук Анатолій Полікарпович передав майно своїй дружині Каленчук Тетяні Вікторівні на підставі Договору дарування, яка в свою чергу 13.11.2024 року прийняла рішення про внесення вказаного майна до статутного капіталу відповідача оціненого у 50 000 грн. створеного нею 05.11.2024 року. Таким чином, за відносно короткий проміжок часу спірне майно тричі змінювало свого власника від юридичної особи - позивача до фізичної особи, від фізичної особи до його дружини, а потім до контрольованої нею юридичної особи, створеної для володіння та експлуатації нерухомості.

Спірне майно є великим комерційним об`єктом у центральній частині м. Черкаси, що приносив позивачу стабільний дохід від оренди. Відчуження більше, ніж 4 тисяч кв.м. комерційної нерухомості за символічною ціною 168 000 грн при тому, що оплата за договором фактично відсутня (лише відстрочене зобов`язання до 2026 року), є економічно невигідним та позбавленим розумної господарської мети для Товариства. Подальше безоплатне дарування майна дружині первісного набувача, а згодом внесення його до статутного капіталу нового, контрольованого тією ж особою, підприємства із заниженням вартості до 50 000 грн, свідчить про використання фраудаторної схеми. Її єдиною реальною метою є виведення єдиного ліквідного активу з майнової сфери позивача та ускладнення його подальшого повернення законному власнику

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань директором і співзасновником відповідача є ОСОБА_1 , який одночасно є керівником та/або засновником низки підприємств, зареєстрованих у місті Черкаси, основними та додатковими видами економічної діяльності яких є організація будівництва будівель, будівництво житлових і нежитлових будівель, інші роботи із завершення будівництва, а також надання в оренду й експлуатація власного чи орендованого нерухомого майна (зокрема приватних підприємств, що здійснюють діяльність під назвами «КОНТИНІУМ-ЧЕРКАСИ», «ОЛІМП-РЕНТ», «ВАВІЛОН-БУД»). Тобто відповідач та його керівник є професійними учасниками ринку девелопменту, реконструкції та управління комерційною нерухомістю, які мають організаційні й фактичні можливості оперативно ініціювати проєктування, залучення підрядників і початок будівельних робіт щодо об`єктів нерухомості, що перебувають у їх володінні або під контролем. Згідно публікації новинного ресурсу вбачається, що сам Хомідов Руслан (як «забудовник») публічно заявляє про свою участь як інвестора у реконструкції щонайменше трьох об`єктів нерухомості у м. Черкаси, серед яких прямо названо магазин «Кооператор» (тобто Спірне майно). У цій публікації він також прямо зазначає, що залучений до реконструкції цих об`єктів ще з лютого 2024 року.

Позивач зауважив, що спірне майно вже неодноразово відчужувалося у короткі проміжки часу між пов`язаними особами. Спочатку за договором купівлі-продажу з грубо заниженою ціною та відстроченням оплати, потім за безоплатним договором дарування, а надалі шляхом внесення до статутного капіталу нового підприємства, діяльність якого безпосередньо пов`язана з управлінням та експлуатацією нерухомості. Така поведінка свідчить про готовність та здатність учасників схеми оперативно змінювати формальних власників майна залежно від процесуальної ситуації. У випадку дізнання про подання позову та цієї заяви відповідач, як професійний учасник ринку нерухомості та будівництва, може так само швидко відчужити майно на користь третіх осіб, передати його в забезпечення, здійснити поділ/об`єднання об`єкта для ускладнення його ідентифікації в реєстрі або ініціювати масштабну реконструкцію й перепланування магазину «Кооператор» тому просить вжити запропоновані ним заходи забезпечення позову.

Дослідивши заяву позивача про забезпечення позову, додані до неї матеріали і матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.ч. 6, 8 ст. 140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 139 ГПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року N 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову», питання про забезпечення позову може вирішуватися господарським судом як без проведення окремого судового засідання, так і в засіданні з викликом представників сторін, інших учасників судового процесу із заслуховуванням їх думки.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову оцінюється обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду (правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 25.03.2019 року у справі № 920/622/18).

Велика Палата Верховного Суду вже виснувала про те, що під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. Важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 року у справі N 914/1570/20).

Велика Палата Верховного Суду констатує, що як характер спору (майновий або немайновий), так і те, чи підлягає судове рішення у конкретній справі примусовому виконанню, не мають вирішального значення при дослідженні судом питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та 4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами.

Наявність або відсутність підстав для забезпечення позову суд вирішує в кожній конкретній справі з урахуванням установлених фактичних обставин такої справи та загальних передумов для вчинення відповідної процесуальної дії (судом врахована позиція Великої Палати Верховного Суду викладена у постанові від 24.04.2024 року у справі № 754/5683/22).

Отже, питання задоволення заяви про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру заявлених позовних вимог та обставин справи, а заявлений захід забезпечення позову має перебувати у зв`язку з предметом позовної вимоги.

Предметом спору у даній справі є вимога позивача про витребування із незаконного володіння відповідача нерухомого майна нежитлового приміщення, магазину «Кооператор» (літ. А-ІІ, пд), загальною площею 4152,8 кв. м, що знаходиться за адресою: Черкаська область, м. Черкаси, бульвар Шевченка, будинок 209, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080, номер об`єкта в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 344080.

Заявник стверджує, що з 2003 року він був власником нежитлового приміщення, магазину «Кооператор» (літ. А-ІІ, пд), загальною площею 4152,8 кв. м, що знаходиться за адресою: Черкаська область, м. Черкаси, бульвар Шевченка, будинок 209 та було його ключовим ліквідним активом, що забезпечував основний дохід від орендної діяльності.

Судом враховано в межах розгляду справи № 02-18-03-11-05/2306, що рішенням Господарського суду Черкаської області від 05.12.2002 року у справі № 10/5202 зобов`язано виконавчий комітет Черкаської міської ради оформити право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкаська виробничо - торгова компанія" на нерухоме майно - комплекс будівель, в тому числі, приміщення магазину Кооператор розташованого на бул. Шевченка, 209, та видати свідоцтво про право власності на назване майно. Вказане рішення суду набрало законної сили, на підставі нього рішеннями Виконавчого комітету Черкаської міської ради № 105, 106, 107 від 26.02.2003 було оформлено право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкаська виробничо-торгова компанія" на вказане нерухоме майно та видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 20.03.2003 року.

Укладенням 09.06.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Черкаська виробничо - торгова компанія", від імені якого діяв виконавчий директор ОСОБА_2 за довіреністю, та єдиним засновником і директором Товариства - ОСОБА_3 договору купівлі-продажу спірного майна, право власності на майно перейшло до ОСОБА_3 за значно заниженою ціною - 168 000 грн на умовах відстрочення оплати до 09.06.2026 року, без попередньої оплати, без нарахування відсотків та без будь-якого забезпечення виконання зобов`язань.

23.11.2023 року ОСОБА_3 передав спірне майно своїй дружині ОСОБА_4 уклавши договір дарування посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В., реєстровий №10215.

05.11.2024 року ОСОБА_4 рішенням одноособового учасника (власника) №1 Приватного підприємства «Континіум-Черкаси» створено Приватне підприємство «Континіум-Черкаси», затвердила Статут підприємства, визначила суму статного капіталу (частки) в розмірі 300000 грн, визначила основні його види діяльності, призначила директором підприємства Хомідова Руслана Володимировича.

13.11.2024 року ОСОБА_4 рішенням одноособового учасника (власника) №1 Приватного підприємства «Континіум-Черкаси» внесла в статутний капітал підприємства суму у розмірі 300000 грн шляхом внесення учасником підприємства вкладу у виді права власності на об`єкти нерухомого майна, в тому числі, нежиле приміщення, магазин «Кооператор» що знаходиться за адресою: Черкаська область, м. Черкаси, бульвар Шевченка, будинок 209, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080 та передала право власності на нерухоме майно Приватному підприємству «Континіум-Черкаси» в день підписання цього рішення.

Того ж дня сторонами підписано акт приймання передачі майнового права (нерухомого майна) до статутного капіталу Приватного підприємства «Континіум-Черкаси».

Позивач стверджує, що спірне майно є великим комерційним об`єктом у центральній частині м. Черкаси, що приносив позивачу стабільний дохід від оренди. Відчуження більше, ніж 4 тисяч кв.м. комерційної нерухомості за символічною ціною 168 000 грн при тому, що оплата за договором фактично відсутня (лише відстрочене зобов`язання до 2026 року), є економічно невигідним та позбавленим розумної господарської мети для Товариства. Подальше безоплатне дарування майна дружині первісного набувача, а згодом внесення його до статутного капіталу нового, контрольованого тією ж особою, підприємства із заниженням вартості до 50 000 грн, свідчить про використання фраудаторної схеми. Її єдиною реальною метою є виведення єдиного ліквідного активу з майнової сфери позивача та ускладнення його подальшого повернення законному власнику. Крім того, директор відповідача Хомідов Руслан Володимирович є одночасно керівником та/або засновником низки підприємств, зареєстрованих у місті Черкаси, основними та додатковими видами економічної діяльності яких є організація будівництва будівель, будівництво житлових і нежитлових будівель, інші роботи із завершення будівництва, а також надання в оренду й експлуатація власного чи орендованого нерухомого майна та має фактичні можливості оперативно ініціювати проєктування, залучення підрядників і початок будівельних робіт щодо об`єктів нерухомості, що перебувають у їх володінні або під контролем, про що і вказує публікація новинного ресурсу долученого до заяви. З метою захисту інтересів позивача, актуальності даного позову просить вжити запропоновані ним заходи забезпечення позову.

Заявлені позивачем заходи забезпечення позову шляхом: накладення арешту на нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення, магазин «Кооператор» (літ. А-ІІ, пд), загальною площею 4152,8 кв. м, що розташоване за адресою: Черкаська область, місто Черкаси, бульвар Шевченка, будинок 209, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080, номер об`єкта в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 344080, яке зареєстроване на праві власності за Приватним підприємством «Континіум-Черкаси»;заборони відповідачу та будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо відчуження, поділу, об`єднання, внесення до статутного капіталу юридичних осіб, передачі в іпотеку чи будь-якого іншого обтяження зазначеного об`єкта нерухомості; заборони відповідачу, його посадовим особам, працівникам, підрядним організаціям та будь-яким іншим особам, які діють за дорученням або в інтересах відповідача, здійснювати щодо спірного нежитлового приміщення магазину «Кооператор» будь-які будівельні, реконструкційні, капітальні, перепланувальні, добудовчі чи демонтажні роботи, пов`язані зі зміною конструктивних елементів будівлі, її фасадів, несучих конструкцій, інженерних мереж, конфігурації та площі приміщень, поділом/об`єднанням об`єкта або зміною його функціонального призначення, крім виконання невідкладних робіт з усунення аварійних ситуацій, що не змінюють конструктивних елементів будівлі та не впливають на площу й конфігурацію приміщень; заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, акредитованим суб`єктам вчиняти будь-які реєстраційні дії (зокрема, але не виключно: реєстрацію права власності, перехід права власності, реєстрацію обтяжень, внесення змін до записів) у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо спірного об`єкта є співмірними та перебувають у зв`язку з предметом спору у даній справі.

Так, заявлені заходи забезпечення позову відповідають вимогам, на забезпечення яких вони вживаються, оскільки, предметом заборони є лише арешт та заборони відповідачу та органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав згідно Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", вчиняти будь-які дії щодо розпорядження та реєстрації права користування стосовно нежитлового приміщення магазину «Кооператор» (літ. А-ІІ, пд), загальною площею 4152,8 кв. м, що розташоване за адресою: Черкаська область, місто Черкаси, бульвар Шевченка, будинок 209 вимога про витребування якого складає предмет даного спору.

Оцінивши доводи позивача щодо необхідності вжиття запропонованого ним заходу забезпечення позову, суд з урахуванням принципів розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову (до подання позовної заяви), забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, необхідності запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям такого заходу прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, дійшов до висновку про обґрунтованість заяви позивача про забезпечення позову, і вважає, що невжиття запропонованих позивачем заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся у даному спорі до господарського суду. Вжиття вказаних заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до завершення розгляду справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" наголошено, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. При цьому, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії", поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що пункт 1 статті 6 Конвенції забезпечує всім "право на суд", яке охоплює право на виконання остаточного рішення, ухваленого будь-яким судом. ЄСПЛ в контексті права на виконання остаточного рішення зауважує, що метою заходу забезпечення є підтримання status quo, поки суд не визначиться щодо виправданості цього заходу. Крім того, тимчасовий захід спрямований на те, щоб протягом судового розгляду щодо суті спору суд залишався в змозі розглянути позов заявника за звичайною процедурою. ЄСПЛ також звернув увагу на те, що тимчасові забезпечувальні заходи мають на меті забезпечити протягом розгляду продовження існування стану, який є предметом спору (§§ 60, 61 рішення від 13.01.2011 у справі "Кюблер проти Німеччини", заява № 32715/06).

Отже, заходи забезпечення позову, без застосування яких існує ризик такої зміни обставин, внаслідок якої подальше ухвалення остаточного рішення суду на користь позивача вже не призведе до захисту прав або інтересів позивача, по який він звертався до суду, слід розглядати як такі, що охоплені "правом на суд".

Позивачем у поданій заяві зазначається про відсутність підстав для вжиття зустрічного забезпечення, оскільки обрані заходи забезпечення не позбавляють відповідача права володіти та користуватися майном.

Водночас, за змістом диспозитивної норми статті 141 ГПК України пред`явлення особі, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, вимог забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення), є правом, а не обов`язком господарського суду (наведена правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.07.2018 по справі №916/2851/17 та від 26.11.2018 у справі №904/2925/18), так само як і питання зустрічного забезпечення може бути вирішено судом в ухвалі про зустрічне забезпечення позову, винесеній за результатами розгляду клопотання відповідача про зустрічне забезпечення, що відповідає принципу змагальності сторін, закріпленому статтею 13 цього Кодексу.

Відтак, у даному випадку не зазначення в даній ухвалі про вирішення питання зустрічного забезпечення не можна вважати процесуальним порушенням, оскільки з метою захисту своїх прав відповідач не позбавлений можливості звернутися з клопотанням про зустрічне забезпечення.

Керуючись ст.ст. 136-137, 139, 140, 202, 233-235 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкаська Виробничо-торгова компанія» про забезпечення позову за вх. № 18645/25.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення, магазин «Кооператор» (літ. А-ІІ, пд), загальною площею 4152,8 кв. м, що розташоване за адресою: Черкаська область, місто Черкаси, бульвар Шевченка, будинок 209, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080, номер об`єкта в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 344080, яке зареєстроване на праві власності за Приватним підприємством «Континіум-Черкаси» (, місцезнаходження: 18008, Черкаська обл., м. Черкаси, вул. Смілянська, буд. 159/3).

Заборонити Приватному підприємству «Континіум-Черкаси» (, місцезнаходження: 18008, Черкаська обл., м. Черкаси, вул. Смілянська, буд. 159/3) та будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо відчуження, поділу, об`єднання, внесення до статутного капіталу юридичних осіб, передачі в іпотеку чи будь-якого іншого обтяження зазначеного об`єкта нерухомості нежитлового приміщення магазину «Кооператор» (літ. А-ІІ, пд), загальною площею 4152,8 кв. м, що розташоване за адресою: Черкаська область, місто Черкаси, бульвар Шевченка, будинок 209, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080.

Заборонити Приватному підприємству «Континіум-Черкаси» (, місцезнаходження: 18008, Черкаська обл., м. Черкаси, вул. Смілянська, буд. 159/3), його посадовим особам, працівникам, підрядним організаціям та будь-яким іншим особам, які діють за дорученням або в інтересах відповідача, здійснювати щодо нежитлового приміщення магазину «Кооператор» (літ. А-ІІ, пд), загальною площею 4152,8 кв. м, за адресою: Черкаська область, місто Черкаси, бульвар Шевченка, будинок 209, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080, будь-які будівельні, реконструкційні, капітальні, перепланувальні, добудовчі чи демонтажні роботи, пов`язані зі зміною конструктивних елементів будівлі, її фасадів, несучих конструкцій, інженерних мереж, конфігурації та площі приміщень, поділом/об`єднанням об`єкта або зміною його функціонального призначення, крім виконання невідкладних робіт з усунення аварійних ситуацій, що не змінюють конструктивних елементів будівлі та не впливають на площу й конфігурацію приміщень.

Заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, акредитованим суб`єктам вчиняти будь-які реєстраційні дії (зокрема, але не виключно: реєстрацію права власності, перехід права власності, реєстрацію обтяжень, внесення змін до записів) у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта: нежитлове приміщення, магазин «Кооператор» (літ. А-ІІ, пд), загальною площею 4152,8 кв. м, що розташоване за адресою: Черкаська область, місто Черкаси, бульвар Шевченка, будинок 209, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080.

Ухвала є виконавчим документом і підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Стягувачем за даною ухвалою є: Товариство з обмеженою відповідальністю «Черкаська Виробничо-торгова компанія», , місцезнаходження: 18001, Черкаська область, м. Черкаси, бульв. Шевченка, буд. 150 кв.58.

Боржником за даною ухвалою є: Приватне підприємство «Континіум-Черкаси», , місцезнаходження: 18008, Черкаська обл., м. Черкаси, вул. Смілянська, буд. 159/3) .

Ухвала набрала законної сили: 17.12.2025 року.

Дата видачі ухвали: 17.12.2025 року.

Строк пред`явлення ухвали до виконання по 18.12.2028 року.

Ця ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена у строки та в порядку, встановлені ст.ст. 253-259 ГПК України.

Суддя В.М. Грачов