УХВАЛА

м. Київ

10.12.2025Справа № 910/11400/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Нечая О.В., за участю секретаря судового засідання Будніка П.О., розглянувши у судовому засіданні

скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Телеоптик про визнання незаконними дій приватного виконавця

та заяву про зміну способу і порядку виконання судового рішення

у справі № 910/11400/24

за позовом Комунального некомерційного підприємства Дитячий медичний центр Кам`янець-Подільської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю Телеоптик

про визнання недійсним договору, застосування наслідків недійсності правочину та стягнення 1 860 000,00 грн

Представники учасників справи: відповідно до протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Комунальне некомерційне підприємство Дитячий медичний центр Кам`янець-Подільської міської ради (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Телеоптик (далі - відповідач) про визнання недійсним договору, застосування наслідків недійсності правочину та стягнення 1 860 000,00 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.01.2025 у справі № 910/11400/24 позов було задоволено, визнано недійсним Договір поставки обладнання №11/2022 від 26.12.2022, укладений між Комунальним некомерційним підприємством Дитячий медичний центр Кам`янець-Подільської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю Телеоптик, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Телеоптик на користь Комунального некомерційного підприємства Дитячий медичний центр Кам`янець-Подільської міської ради грошові кошти в сумі 1860000,00 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 30928,00 грн. Зобов`язано Комунальне некомерційне підприємство Дитячий медичний центр Кам`янець-Подільської міської ради повернути Товариству з обмеженою відповідальністю Телеоптик майно, отримане на виконання Договору поставки обладнання №11/2022 від 26.12.2022 за видатковою накладною № 47 від 28.12.2022, а саме: Комплекс рентгенівський діагностичний цифровий "КРДЦ-04-АЛЬФА".

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.05.2025 було залишено без задоволення апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Телеоптик, рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2025 у справі №910/11400/24 залишено без змін, судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладено на скаржника.

23.06.2025 на виконання вказаного вище рішення було видано відповідні накази.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.10.2025 було закрито касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Телеоптик" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.05.2025 та рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2025 у справі № 910/11400/24.

20.11.2025 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від ТОВ Телеоптик надійшла скарга про визнання незаконними дій приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Д.А. у виконавчому провадженні №78437679, скасування постанови про арешт коштів боржника від 23.06.2025 та постанови про арешт майна боржника від 23.06.2025, закриття виконавчого провадження №78437679 на підставі ст. 49 Закону України Про виконавче провадження у зв`язку з відсутністю предмета виконання та неможливістю виконання рішення суду, зобов`язання приватного виконавця внести до автоматизованої системи постанову про закінчення виконавчого провадження та зняття арештів.

Щодо другої скарги, ТОВ Телеоптик просить суд визнати дії приватного виконавця незаконними, оскільки провадження відкрито без оригіналу виконавчого документа, не перевірено факт виконання рішення суду позивачем, що є обов`язковою умовою для відкриття провадження. Визнати, що позивач умисно приховав від виконавця факт невиконання рішення суду. Скасувати всі постанови приватного виконавця, виданих за виконавчим провадженням №78437679 та повернути виконавчий документ позивачу до виконання ним своїх зобов`язань за рішенням суду в справі № 910/11400/24 відповідно до статті 37 Закону України Про виконавче провадження. Зобов`язати приватного виконавця негайно скасувати всі арешти, накладені на рахунки та майно ТОВ Телеоптик. Повідомити всі банки про зняття арештів. Внести відповідні записи до автоматизованої системи виконавчих проваджень.

Також 20.11.2025 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від ТОВ Телеоптик надійшла заява про зміну способу і порядку виконання судового рішення, відповідно до якої товариство просить суд змінити спосіб і порядок виконання рішення Господарського суду м. Києва у справі № 910/11400/24. Визнати виконання рішення суду в заявлений спосіб неможливим. Встановити, що позивач своїми діями створив перешкоди для виконання рішення. Визнати відсутність предмету спору та залучити до матеріалів справи акт введення в експлуатацію № 56/2022 та інші додані до цієї заяви документи.

20.11.2025 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від ТОВ Телеоптик надійшла заява про звільнення від сплати судового збору.

20.11.2025 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від ТОВ Телеоптик надійшла заява про зупинення виконавчого провадження, відповідно до якої товариство просить суд зупинити виконавче провадження, відкрите щодо ТОВ Телеоптик, до усунення порушень, а саме до повернення позивачем відповідачу рентгенодіагностичного комплексу КРДЦ-04-АЛЬФА та до розгляду скарг відповідача Міністерством юстиції. Визнати, що подальше виконання рішення суду є неможливим з причин, створених самим стягувачем. Витребувати пояснення приватного виконавця щодо підстав відкриття виконавчого провадження без оригіналу виконавчого документу.

20.11.2025 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від ТОВ Телеоптик надійшла заява про зловживання процесуальними правами позивача, відповідно до якої просить суд встановити факт зловживання процесуальними правами позивача та застосувати заходи процесуального примусу до нього.

20.11.2025 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від ТОВ Телеоптик надійшло клопотання про витребування доказів у позивача та приватного виконавця.

21.11.2025 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від ТОВ Телеоптик надійшла заява про надання додаткових доказів щодо незаконних дій приватного виконавця.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2025 було призначено розгляд скарг Товариства з обмеженою відповідальністю Телеоптик про визнання незаконними дій приватного виконавця та заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі № 910/11400/24 на 10.12.2025.

08.12.2025 представником приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Д.А. сформовано в системі Електронний суд письмові пояснення, які 08.12.2025 зареєстровані в автоматизованій системі Діловодство спеціалізованого суду.

У судове засідання 10.12.2025 з`явились представники сторін, від представника приватного виконавця надійшла заява про розгляд скарги без участі приватного виконавця.

У судовому засіданні 10.12.2025 суд відмовив у задоволенні клопотання ТОВ "Телеоптик" про витребування доказів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено: який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів); обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів, з огляду на пропуск строку на подання клопотання, а також у зв`язку з неподанням доказів вжиття заходів для самостійного отримання доказів.

У судовому засіданні 10.12.2025 суд розглянув скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Телеоптик про визнання незаконними дій приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Д.А. у виконавчому провадженні №78437679, скасування постанови про арешт коштів боржника від 23.06.2025 та постанови про арешт майна боржника від 23.06.2025, закриття виконавчого провадження №78437679 на підставі ст. 49 Закону України Про виконавче провадження у зв`язку з відсутністю предмета виконання та неможливістю виконання рішення суду, зобов`язання приватного виконавця внести до автоматизованої системи постанову про закінчення виконавчого провадження та зняття арештів (з урахуванням заяви про надання додаткових доказів).

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 5 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

На виконання рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2025 у справі № 910/11400/24, яке набрало законної сили 06.05.2025, було видано наказ від 23.06.2025.

Оригінал виконавчого документа було вручено представнику позивача Буряку О.Г. нарочно в приміщенні Господарського суду міста Києва 23.06.2025, що підтверджується відміткою на копії наказу, наявній в матеріалах справи.

Водночас відповідач зазначає, що неправомірність дій приватного виконавця полягала у відкритті виконавчого провадження без оригіналу виконавчого документа.

Оскільки вказані доводи відповідача спростовані судом, суд не вбачає у діях приватного виконавця порушення статті 26 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідач також зазначає, що приватним виконавцем неправомірно накладено арешти в межах виконавчого провадження №78437679, у зв`язку з чим боржник не може виконати рішення суду.

Відповідно до п.п. 6, 7 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку, а також на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, на рахунки в цінних паперах, на електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

З наявної в матеріалах справи копії постанови від 23.06.2025 у виконавчому провадженні №78437679 вбачається, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Гненним Д.А. було прийнято рішення про накладення арешту на грошові кошти ТОВ "Телеоптик" в межах суми звернення стягнення з урахуванням винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження, в сумі 2 080 420,48 грн.

Вказані дії повністю відповідають змісту ухваленого судом у справі № 910/11400/24 рішення, яким стягнуто з ТОВ "Телеоптик" грошові кошти в сумі 1 860 000,00 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 30 928,00 грн.

Відтак дії приватного виконавця, вчинені при винесені постанови від 23.06.2025, не можуть бути розцінені судом як неправомірні, та жодним чином не порушують права скаржника.

Суд також враховує, що відповідно до п.10-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження" тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX: юридичні особи - боржники, самозайняті особи (які використовують найману працю фізичних осіб), на кошти яких накладено арешт органами державної виконавчої служби, приватними виконавцями, можуть здійснювати видаткові операції з поточних рахунків виключно для виплати заробітної плати в розмірі не більше п`яти розмірів мінімальної заробітної плати на місяць на одного працівника такої юридичної особи чи самозайнятої особи, а також для сплати податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Контроль за дотриманням встановлених законом вимог під час здійснення виплат покладається на службових осіб юридичної особи - боржника, самозайняту особу відповідно.

Отже, накладення арешту не обмежує ні діяльність боржника, ні можливість виконання рішення суду.

Скаржник також зазначає, що неправомірність дій приватного виконавця полягає в незастосуванні статей 37 та 39 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Водночас боржник не посилається на відсутність у нього кошів та/або майна, на яке можливо звернути стягнення.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа

Відповідач вважає, що стягувач (позивач) перешкоджає виконанню рішення суду про стягнення грошових коштів шляхом неповернення обладнання (Комплекс рентгенівський діагностичний цифровий "КРДЦ-04-АЛЬФА").

Суд звертає увагу, що на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2025 у справі № 910/11400/24, яке набрало законної сили 06.05.2025, було видано наказ про зобов`язання Комунального некомерційного підприємства Дитячий медичний центр Кам`янець-Подільської міської ради повернути Товариству з обмеженою відповідальністю Телеоптик майно, отримане на виконання Договору поставки обладнання №11/2022 від 26.12.2022 за видатковою накладною № 47 від 28.12.2022, а саме: Комплекс рентгенівський діагностичний цифровий "КРДЦ-04-АЛЬФА", оригінал якого направлено засобами поштового зв`язку відповідачеві. У свою чергу, відповідач не позбавлений права звернутися до виконавця з заявою про відкриття виконавчого провадження.

Доказів вчинення стягувачем реальних перешкод виконання рішення суду в межах виконавчого провадження №78437679 скаржником не надано.

Окрім того, статтею 39 Закону України "Про виконавче провадження" визначено підстави для закінчення виконавчого провадження, серед яких відсутня така підстава як "відсутність предмета виконання", на яку посилається скаржник.

Відповідно до ч. 3 ст. 343 Господарського процесуального кодексу України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на викладене, суд не вбачає протиправної поведінки у діях приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Д.А. у виконавчому провадженні №78437679, у зв`язку з чим скарга ТОВ "Телеоптик" задоволенню не підлягає.

У судовому засіданні 10.12.2025 суд також розглянув скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Телеоптик (клопотання про скасування арешту), в якій останній просить суд визнати дії приватного виконавця незаконними, оскільки провадження відкрито без оригіналу виконавчого документа, не перевірено факт виконання рішення суду позивачем, що є обов`язковою умовою для відкриття провадження. Визнати, що позивач умисно приховав від виконавця факт невиконання рішення суду. Скасувати всі постанови приватного виконавця, виданих за виконавчим провадженням №78437679 та повернути виконавчий документ позивачу до виконання ним своїх зобов`язань за рішенням суду в справі № 910/11400/24 відповідно статті 37 Закону України Про виконавче провадження. Зобов`язати приватного виконавця негайно скасувати всі арешти, накладені на рахунки та майно ТОВ Телеоптик. Повідомити всі банки про зняття арештів. Внести відповідні записи до автоматизованої системи виконавчих проваджень.

Суд зазначає, що доводи зазначеної скарги є аналогічними доводам першої скарги, а відтак є безпідставними.

Суд звертає увагу відповідача, що направлення електронної копії виконавчого документу до системи "Електронний суд" не свідчить про видачу наказу в цю дату.

Так, відповідно до пп. 19.1 п. 19 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів оформлення і видача виконавчих документів здійснюються судом, який ухвалив відповідне рішення, в паперовій або електронній формі за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами.

Одночасна видача судом виконавчого документа одній і тій самій особі в паперовій та електронній формах не допускається.

На виконання рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2025 у справі №910/11400/24, яке набрало законної сили 06.05.2025, було видано наказ від 23.06.2025, який того ж дня було вручено представнику позивача Буряку О.Г.

Відтак посилання скаржника на надходження електронної копії наказу від 23.06.2025 до системи "Електронний суд" 30.06.2025 не свідчать про порушення приватним виконавцем приписів Закону України "Про виконавче провадження".

Скарга також обґрунтовується тим, що приватний виконавець не перевірив виконання рішення суду позивачем. На думку скаржника, такий обов`язок приватного виконавця встановлений статтями 2, 18, 26 Закону України "Про виконавче провадження" та статтею 4 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки; невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після одержання відповідного звернення від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, cтвореного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства в оборонно-промисловому комплексі, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", вчинити дії щодо зняття арешту з майна, щодо якого було здійснено заходи із заміни майна, передбачені статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

Статтею 4 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" встановлено, що діяльність органів державної виконавчої служби та приватних виконавців здійснюється з дотриманням принципів: верховенства права; законності; незалежності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; обов`язковості виконання рішень; диспозитивності; гласності та відкритості виконавчого провадження та його фіксування технічними засобами; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями.

Державний виконавець та приватний виконавець повинні здійснювати свою професійну діяльність сумлінно, не розголошувати в будь-який спосіб професійну таємницю, поважати інтереси стягувачів, боржників, третіх осіб, не принижувати їхню гідність.

До професійної таємниці належить інформація, що стала відома державному виконавцю, приватному виконавцю, помічнику приватного виконавця у зв`язку із здійсненням професійної діяльності. Обов`язок зберігати професійну таємницю поширюється на особу і після її звільнення з посади державного виконавця чи припинення діяльності приватного виконавця, помічника приватного виконавця. Державний виконавець, приватний виконавець можуть надавати іншим особам інформацію, що містить професійну таємницю, виключно у випадках і порядку, передбачених законом.

Державний виконавець, приватний виконавець зобов`язані вживати всіх необхідних заходів, спрямованих на запобігання чи усунення конфлікту інтересів. Конфліктом інтересів у цілях застосування цього Закону вважається суперечність між особистими інтересами державного виконавця або приватного виконавця та його професійними правами і обов`язками, наявність якої може вплинути на об`єктивність або неупередженість під час виконання державним виконавцем або приватним виконавцем його професійних обов`язків, а також на вчинення чи невчинення ним дій під час здійснення примусового виконання рішень.

Отже, законодавством не передбачено обов`язку приватного виконавця перевіряти виконання стягувачем рішення суду в межах інших виконавчих проваджень.

З урахуванням викладеного, доводи скаржника про протиправність дій та рішень приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Д.А. є необґрунтованими та безпідставними, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні цієї скарги.

Статтею 344 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

У поданих письмових поясненнях приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Гненний Д.А. просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Телеоптик понесені ним судові витрати, пов`язані із наданням професійної правничої допомоги, в розмірі 10 000,00 грн.

Зважаючи на те, що приватним виконавцем не надано жодного доказу на підтвердження понесення ним витрат на професійну правничу допомогу адвоката, про які зазначено в письмових поясненнях, та не повідомлено суд про намір подати такі докази після розгляду скарг, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для розподілу вказаних витрат.

У судовому засіданні 10.12.2025 суд також розглянув заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Телеоптик про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі № 910/11400/24.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

У відповідності до ч. 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Частинами 1, 3 статті 331 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

З аналізу вищевказаних положень законодавства вбачається, що під зміною способу і порядку виконання рішення суду слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації такого рішення в разі неможливості його виконання у порядку та у спосіб, що раніше встановлені. Підставою для зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або у спосіб, встановлений господарським судом.

При цьому, правом звертатися з заявою про встановлення або зміну способу або порядку виконання рішення суду наділені виключно стягувач та виконавець.

Водночас, ТОВ "Телеоптик" у виконавчому провадженні №78437679 є боржником.

Окрім того, доводи відповідача фактично зводяться до переоцінки доказів та обставин, встановлених Господарським судом міста Києва та Північним апеляційним господарським судом під час розгляду справи №910/11400/24. Зокрема, відповідач просить суд визнати відсутність предмета спору в справі, що є підставою для закриття провадження у справі відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України та суперечить прийнятому Господарським судом міста Києва рішенню.

Відтак суд дійшов висновку про неможливість задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Телеоптик про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі № 910/11400/24.

Керуючись статтями 234, 235, 331, 339 - 342 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні скарг боржника Товариства з обмеженою відповідальністю Телеоптик про визнання незаконними дій приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Д.А. у виконавчому провадженні №78437679 відмовити.

2. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Телеоптик про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі № 910/11400/24 відмовити.

3. У задоволенні заяви приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Д.А. про стягнення судових витрат, пов`язаних з розглядом скарг, відмовити.

4. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені статтями 254 - 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 17.12.2025.

Суддя О.В. Нечай