ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року м. ОдесаСправа № 916/3831/24(521/1573/24)
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів: К.В. Богатиря, С.В. Таран,

секретар судового засідання - І.С. Мисько,

за участю представників сторін:

від позивача: Д.С. Тарановський

від відповідача: І.В. Коболєва

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Одеської області від 12.08.2025 (суддя В.Д. Найфлейш, м.Одеса, повне рішення складено 22.08.2025)

у справі №916/3831/24(521/1573/24)

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОТАНК ЛПІДЖІ»

про скасування наказу про звільнення, скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди

в межах справи №916/3831/24

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «Едванс Технолоджи ВПС»

до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОТАНК ЛПІДЖІ»

про відкриття провадження у справі про банкрутство,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог. Коротка історія справи

У лютому 2024 року ОСОБА_1 (надалі також - ОСОБА_1 ) звернулась до Малиновського районного суду міста Одеси із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОТАНК ЛПІДЖІ» (надалі також - Товариство), в якій, з урахуванням уточнень від 21.05.2024, просила:

1)скасувати наказ від 04.06.2021 №9 про звільнення ОСОБА_1 з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОТАНК ЛПІДЖІ»;

2)скасувати наказ від 02.06.2021 №5/2 про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення ОСОБА_1 з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОТАНК ЛПІДЖІ»;

3)поновити ОСОБА_1 на роботі у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ЄВРОТАНК ЛПІДЖІ»;

4)стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОТАНК ЛПІДЖІ» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу без відрахування податків та платежів за період з 11.07.2021 по 11.01.2024 у розмірі 414259,65 грн;

5)стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОТАНК ЛПІДЖІ» на користь ОСОБА_1 борг з виплати заробітної плати у 2021 році у розмірі 48261,20 грн;

6)стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОТАНК ЛПІДЖІ» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн.

Також позивач просила стягнути витрати за надання правової допомоги у розмірі 20000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 послалась на те, що її незаконно звільнили без попередження, у зв`язку з чим нею заявлено позовні вимоги про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі. Також ОСОБА_1 зазначено, що їй не виплачувалась заробітна плата перед звільненням з 01.01.2021 по квітень 2021 року на загальну суму 48261,20грн. Крім того, позивачем заявлено стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 11.07.2021 по 11.01.2024 на суму 414259,65грн, моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн та витрат за надання правової допомоги в розмірі 20000,00грн.

16.02.2024 за вказаною позовною заявою Малиновським районним судом міста Одеси прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №521/1573/24.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.10.2024 у справі №916/3831/24, серед іншого, відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОТАНК ЛПІДЖІ» (65098, м. Одеса, вул. Стовпова, 26, ). Визнано вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Едванс Технолоджи ВПС» (65044, м. Одеса, проспект Шевченка, 2, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОТАНК ЛПІДЖІ» на суму 107700,00 грн. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Введено процедуру розпорядження майном боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОТАНК ЛПІДЖІ» строком на 170 календарних днів. Призначено розпорядником майна боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОТАНК ЛПІДЖІ» арбітражного керуючого Вудуда Гаррі Ігоровича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1462 від 15.07.2013).

Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 20.02.2025 у справі №521/1573/24 клопотання позивача ОСОБА_1 про передачу справи за підсудністю - задоволено; цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОТАНК ЛПІДЖІ» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди передано на розгляд до Господарського суду Одеської області.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.04.2025 справу №521/1573/24 прийнято до свого провадження суддею В.Д. Найфлейшем; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження в межах справи №916/3831/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОТАНК ЛПІДЖІ» та присвоєно справі №916/3831/24(521/1573/24).

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Одеської області від 12.08.2025 у справі №916/3831/24(521/1573/24) у задоволенні позову відмовлено; судові витрати покладено на позивача.

Відмову у задоволенні позовних вимог про скасування наказу про звільнення та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення суд першої інстанції мотивував тим, що позивачем пропущено встановлений статтею 233 Кодексу законів про працю України строк на оскарження наказу про звільнення, а також тим, що ОСОБА_1 було порушено трудову дисципліну, оскільки вона була відсутньою на робочому місці без поважної причини.

Розглядаючи вимогу про стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати у період з 01.01.2021 по квітень 2021 року на загальну суму 48261,20 грн, суд встановив, що наявними в матеріалах справи доказами вбачається нарахування заробітної плати ОСОБА_1 у спірний період, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що вказана позовна вимога не підлягає задоволенню.

У зв`язку із висновками суду щодо законності звільнення позивачки та відмови в позові, суд відмовив у задоволенні позовних вимог щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди та витрат за надання правової допомоги, оскільки вони є похідними.

Короткий зміст та обґрунтування вимог апеляційної скарги

Не погодившись з ухваленим рішенням суду, ОСОБА_1 звернулася із апеляційною скаргою, в якій просила рішення Господарського суду Одеської області від 12.08.2025 скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що:

-суд помилково встановив відправлення відповідачем на адресу ОСОБА_1 листа, в якому було повідомлено про необхідність з`явитись за отриманням трудової книжки під підпис, разом з актом за результатами службового розслідування, наказом про накладення дисциплінарного стягнення, наказом про звільнення, оскільки судом не надано оцінки тому, що кур`єр ФОП Костенко О.О. відсутній в Єдиному реєстрі операторів поштового зв`язку;

-у суду були відсутні підстави для відмови у позові у зв`язку з пропуском строків, встановлених статтею 233 Кодексу законів про працю України, адже позивачка до моменту звернення до суду не отримувала копії наказу про звільнення та не була з ним ознайомлена; з копією наказу про звільнення ОСОБА_1 була ознайомлена вже під час розгляду даної справи; при цьому частиною другою вказаної статті в редакції, яка діяла на час звільнення, передбачалось, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком; крім того, на час дії карантину, який тривав до 30.06.2023 строки, передбачені статтею 233 Кодексу законів про працю України були продовжені, а також в Україні наразі продовжує діяти воєнний стан;

-наявне в матеріалах справи листування з працівниками Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОТАНК ЛПІДЖІ» підтверджує, що на дату службового розслідування та звільнення ОСОБА_1 була на зв`язку, однак суд не надав оцінки зазначеним твердженням та доказам;

- ОСОБА_1 була відсутня на робочому місці через недопуск її роботодавцем (від 24.05.2021) та іншим учасником, який має контрольовану частку Товариства, що підтверджується листуванням у мережі whatsapp з учасником Товариства ОСОБА_2 , чого судом першої інстанції враховано не було при прийнятті оскаржуваного рішення;

-щодо відмови у задоволенні вимоги про стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати у період з 01.01.2021 по квітень 2021 року на загальну суму 48261,20 грн, то судом першої інстанції не тільки не було проведено відповідного розрахунку, а взагалі декларативно було зазначено, що все сплачено.

Позиція відповідача щодо апеляційної скарги

У відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРОТАНК ЛПІДЖІ», погоджуючись з мотивами оскаржуваного рішення, просило залишити його без змін, а у задоволенні апеляційної скарги - відмовити.

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, відповідач, зокрема, зазначив, що:

-суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що строк звернення до суду, передбачений статтею 233 Кодексом законів про працю України, пропущений позивачем без поважних причин;

-дії ОСОБА_1 щодо відсутності на робочому місці з 06.05.2021 по 04.06.2021 носили суб`єктивний характер, залежали виключно від її волі, водночас підприємство вживало заходи та створило належні умови для отримання всіх передбачених чинним законодавством України документів позивачкою, яка, діючи на власний розсуд, свідомо ухилялась від їх отримання без поважних причин напротязі більш ніж двох років;

-твердження представника позивачки про те, що кур`єрські накладні є неналежними доказами, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки Єдиний державний реєстр операторів поштового зв`язку було введено в дію постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах електронних комунікацій, радіочастотного спектра та надання послуг поштового зв`язку, від 20.04.2022року №29 « Про затвердження Порядку та форми ведення єдиного державного реєстру операторів поштового зв`язку» лише з червня 2022 року. Тобто ФОП Костенко О.О., як оператор поштового зв`язку, у період виникнення спірних взаємовідносин, а саме, у травні - червні 2021 року не міг знаходитись у зазначеному реєстрі та і не повинен був;

-зі змісту листування з іншим засновником підприємства - ОСОБА_3 неможливо зробити висновки щодо протиправної поведінки відповідача, крім того, неможливо проігнорувати той факт, що «недопуск» позивачки на робоче місце, на її думку, почався з липня 2021 року, а звільнена вона була за відсутність на робочому місці (прогул) з 06.05.2021 по кінець травня 2021року;

-під час судового розгляду відповідачем було надано документи податкового обліку підприємства щодо нарахування заробітної плати позивачці та виписки банку по рахунку відповідача, з яких вбачається, що заборгованість по заробітній платі відсутня.

Рух справи, заяви, клопотання, інші процесуальні дії в суді апеляційної інстанції

Апеляційна скарга зареєстрована судом 10.09.2025 за вх.№3681/25.

Одночасно із поданням апеляційної скарги скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення (вх.№3686/25 від 10.09.2025).

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду апеляційної скарги та клопотання визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Л.В. Поліщук, суддів: К.В. Богатиря, С.В. Таран, що підтверджується протоколами передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 10.09.2025.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.09.2025 відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Одеської області від 12.08.2025 у справі №916/3831/24(521/1573/24) до надходження матеріалів справи на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду. Доручено Господарському суду Одеської області надіслати матеріали справи №916/3831/24(521/1573/24) на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

22.09.2025 до суду апеляційної інстанції надійшли матеріали справи.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.09.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Одеської області від 12.08.2025 у справі №916/3831/24(521/1573/24) залишено без руху з підстав відсутності доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 7636,67 грн. Встановлено скаржнику строк для усунення недоліків, виявлених при поданні апеляційної скарги, протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

У межах встановленого ухвалою суду від 29.09.2025 строку, від скаржника надійшла заява (вх.№3681/25/Д1 від 07.10.2025) про усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.10.2025 клопотання ОСОБА_1 (вх.№3686/25 від 10.09.2025) про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 12.08.2025 у справі №916/3831/24(521/1573/24) залишено без розгляду, оскільки апелянтом не було пропущено строк на подання апеляційної скарги. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Одеської області від 12.08.2025 у справі №916/3831/24(521/1573/24). Встановлено відповідачу строк до 22.10.2025 для подання відзиву на апеляційну скаргу та роз`яснено учасникам справи про їх право у цей же строк подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань, оформлені відповідно до статті 170 Господарського процесуального кодексу України, разом з доказами направлення копій таких заяв чи клопотань іншим учасникам справи. Розгляд апеляційної скарги призначено на 28.10.2025 о 10:30 год.

Між тим, у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді-учасника колегії суддів - С.В. Таран, судове засідання, призначене на 28.10.2025, не відбулось, про що помічником судді складено відповідну довідку.

Після усунення обставин, які зумовили неможливість проведення судового засідання, ухвалою суду від 03.11.2025 повідомлено учасників справи про те, що судове засідання у справі №916/3831/24(521/1573/24) відбудеться 09.12.2025 о 10:30 год, а також про місце його проведення.

У судовому засіданні 09.12.2025 представники сторін надали усні пояснення, відповідно до яких підтримали свої правові позиції у справі.

В силу статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, апеляційна інстанція встановила наступне.

Фактичні обставини справи

ОСОБА_1 , являючись учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОТАНК ЛПІДЖІ», займала посаду головного юрисконсульта у цьому Товаристві.

Як вбачається із виписок за картковим рахунком за період з 01.01.2020 по 05.12.2020, 01.01.2021 по 31.12.2021 у вказані періоди позивачці виплачувалася заробітна плата.

Згідно виписки за картковим рахунком за період 01.01.2021 по 31.12.2021 остання виплата заробітної плати була здійснена 11.06.2021.

Як вказує ОСОБА_1 , у лютому 2021 року вона завагітніла та пішла в офіційну декретну відпустку, а ІНФОРМАЦІЯ_1 народила дочку.

При цьому згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 17.11.2023, вона дізналася, що її незаконно звільнили 05.05.2021, не попереджуючи та не повідомляючи про причини такого звільнення.

Також, ОСОБА_1 зазначає, що їй не виплачувалась заробітна плата перед звільненням з 01.01.2021 по квітень 2021 року на загальну суму 48261,20грн. Крім того, позивачкою заявлено до стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 11.07.2021 по 11.01.2024 на суму 414259,65 грн та моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн.

Разом з тим, матеріалами справи підтверджується, що наказом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОТАНК ЛПІДЖІ» від 06.05.2021 №5 створено комісію щодо проведення службового розслідування для з`ясування причин відсутності на робочому місці ОСОБА_1 .

Факт відсутності на роботі підтверджено наступними актами: від 31.05.2021 №31/05, від 28.05.2021 №28/05, від 27.05.2021 №27/05, від 26.05.2021 №26/05, від 25.05.2021 №25/05, від 24.05.2021 №24/05, від 21.05.2021 №21/05, від 20.05.2021 №20/05, від 19.05.2021 №19/05, від 18.05.2021 №18/05, від 17.05.2021 №17/05, від 14.05.2021р. №14/05, від 13.05.2021 №13/05, від 12.05.2021р. №12/05, від 11.05.2021р. №11/05, від 07.05.2021р. №07/05, від 06.05.2021р. №06/05.

Актом від 01.06.2021 №01/06 за результатами службового розслідування встановлено, що у період з 06.05.2021 по 01.06.2021 ОСОБА_1 не з`являлась на робочому місці, на телефонні дзвінки не відповідала, 11.05.2021 та 18.05.2021 комісія прибула за місцем проживання та нікого не було, про що складено акти.

Також в матеріалах справи міститься лист відповідача від 18.05.2021 №5/1, скерований позивачці, з вимогою надати письмові пояснення та підтверджуючі документи щодо причин відсутності на роботі з 06.05.2021, а також попереджено, що у випадку ненадання відповідних пояснень і документів протягом 10 днів з дня отримання цього листа, то відповідач змушений буде розцінити такі дії як відмову від надання письмових пояснень причин відсутності, а самі причини визнати неповажними, внаслідок чого ОСОБА_1 буде звільнено за прогул. На підтвердження направлення цього листа ОСОБА_1 відповідачем надано копію накладної служби кур`єрської доставки №5127415, складеною 18.05.2021 ФОП Костенко О.О., при цьому на вказаній накладній міститься відмітка про те, що 18.05.2021 о 14:15 нікого не було на місці.

02.06.2021 зборами трудового колективу прийнято рішення про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з роботи за порушення трудової дисципліни.

Наказом відповідача №5/2 від 02.06.2021 за грубе порушення трудової дисципліни застосовано до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з роботи.

Наказом відповідача №9 від 04.06.2021 ОСОБА_1 , головного юрисконсульта, звільнено 05.05.2021 за прогул без поважних причин на підставі пункту 4 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України, наказано виплатити компенсацію за 11 календарних днів щорічної відпустки за період роботи з 01.01.2021 по 05.05.2021.

На підтвердження направлення ОСОБА_1 копії акту від 01.06.2021, складеного за результатами службового розслідування, копії наказу №5/2 від 02.06.2021 про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, копії наказу №9 від 04.06.2021 про звільнення, відповідачем надано копію супровідного листа від 04.06.2021 №5/3 про направлення вказаних документів та накладної служби кур`єрської доставки №5127511, складеною 04.06.2021 ФОП Костенко О.О., при цьому на вказаній накладній міститься відмітка про те, що 04.06.2021 о 12:18 нікого не було на місці.

ОСОБА_1 стверджує про те, що була відсутня на робочому місці через недопуск її роботодавцем та іншим учасником, який має контрольовану частку товариства, що підтверджується листуванням у мережі whatsapp з учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОТАНК ЛПІДЖІ» ОСОБА_2 (тел. НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 ), а також зверненням 01.02.2023 із заявою до начальника управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України Флорова Дениса про вчинення кримінальних правопорушень, за змістом якої ОСОБА_1 повідомила, що подружжя ОСОБА_4 усіляко намагаються усунути ОСОБА_1 як від управління підприємствами, так і від доступу до інформації про бізнес та отримання відповідного прибутку, обмежили її доступ до бухгалтерських та фінансових документів, заборонили співробітникам мережі спілкуватися зі нею, тощо.

Також в матеріалах справи міститься лист Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 12.06.20024, відповідно до якого ОСОБА_5 у період з 04.05.2021 по 11.05.2021 виїздила за кордон за напрямком Одеса-Шарм-Ель-Шейх.

Позиція суду апеляційної інстанції

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 Кодексу законів про працю України правовий захист від необгрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Загальні підстави звільнення працівників визначені Кодексом законів про працю України.

Так, відповідно до пункту 4 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, зокрема, прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

З матеріалів справи вбачається, що наказом відповідача №5/2 від 02.06.2021 за грубе порушення трудової дисципліни застосовано до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з роботи.

Наказом відповідача №9 від 04.06.2021 ОСОБА_1 , головного юрисконсульта, звільнено 05.05.2021 за прогул без поважних причин на підставі пункту 4 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України, наказано виплатити компенсацію за 11 календарних днів щорічної відпустки за період роботи з 01.01.2021 по 05.05.2021.

Відповідно до положень статті 233 Кодексу законів про працю України (в редакції закону, що діяв на момент прийняття оспорюваних наказів) працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Колегія суддів зауважує, що строки звернення працівника до суду за вирішенням трудового спору є складовою механізму реалізації права на судовий захист та однією із основних гарантій забезпечення прав і свобод учасників трудових правовідносин.

Перевірка дотримання вимог закону щодо строків звернення до суду за вирішенням трудового спору здійснюється судом за принципом ex officio, незалежно від того, чи заявляє відповідач про пропуск позивачем строку звернення до суду, на відміну від застосування позовної давності при вирішені судом цивільного спору, коли застосування позовної давності судом здійснюється тільки за заявою сторони у спорі (див. постанову Верховного Суду від 02.12.2020 у справі № 751/1198/18, провадження № 61-5845св19).

Отже, встановлені статтею 233 Кодексу законів про працю України строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов`язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк.

Передбачений статтею 233 Кодексу законів про працю України місячний строк поширюється на всі випадки звільнення незалежно від підстав припинення трудового договору.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину (пункт 1 глави XIX «Прикінцеві положення» Кодексу законів про працю України).

У постанові від 27.0006.2023 №651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» Кабінет Міністрів України постановив відмінити з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

З урахуванням викладеного, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції, що позивачем пропущено строк на оскарження наказу про звільнення, а також порушеного права, оскільки позов подано до суду лише 06.02.2024. Крім того, чинне законодавство України не містить будь-яких норм щодо зупинення/продовження строків, визначених статтею 233 Кодексу законів про працю України, для звернення до суду працівника на період дії воєнного стану в Україні.

При цьому апеляційний суд погоджується із наданою місцевим господарським судом критичною оцінкою доводам ОСОБА_1 про те, що їй стало відомо про незаконне звільнення 17.11.2023 з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору, оскільки, як правильно звернув увагу місцевий господарський суд, позивач не отримувала заробітну плату протягом тривалого часу (з 11.06.2021, про що сама зазначає у позовній заяві), не відвідувала робоче місце та не намагалась з`ясувати свій статус на роботі, а те, що вона отримала відомості з реєстру в 2023 році не підтверджує факт необізнаності останньої стосовно її звільнення.

Щодо доводів ОСОБА_1 про те, що строк звернення до суду з позовною заявою не пропущено, оскільки їй не видано наказ про звільнення, трудову книжку, лист щодо надання пояснень по факту відсутності на робочому місці надіслано не поштовим зв`язком, а кур`єрською доставкою, колегія суддів зазначає наступне.

У постанові Верховного Суду від 26.01.2024 у справі №643/19450/20 зазначено, що невиконання власником або уповноваженим ним органом обов`язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений наданими суду доказами.

Пунктом 4.2. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників передбачено, що якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника.

На підтвердження направлення ОСОБА_1 копії акту від 01.06.2021, складеного за результатами службового розслідування, копії наказу №5/2 від 02.06.2021 про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, копії наказу №9 від 04.06.2021 про звільнення, відповідачем надано копію супровідного листа від 04.06.2021 №5/3 про направлення вказаних документів та копію накладної служби кур`єрської доставки №5127511, складеною 04.06.2021 ФОП Костенко О.О.

Вказані документи були направлені листом від 04.06.2021 №5/3 саме у такий спосіб, оскільки зв`язок за вказаними позивачкою засобами телефонного зв`язку встановити було не можливо (що підтверджується відповідними актами, які наявні в матеріалах справи), а за місцем мешкання позивачки нікого не було, що підтверджується актами комісії про відсутність працівника за місцем реєстрації та фактичного проживання. У вказаному листі також повідомлено про необхідність з`явитись за отриманням трудової книжки під підпис.

З викладеного вбачається, що підприємство вживало заходи та створило належні умови для отримання всіх передбачених чинним законодавством України документів.

Посилання скаржника на те, що відповідно до відповіді Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах електронних комунікацій, радіочастотного спектра та надання послуг поштового зв`язку (НКЕК) у період дії постанови НКЕК від 20.04.2022 №29 «Про затвердження Порядку та форми ведення єдиного державного реєстру операторів поштового зв`язку», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 14.06.2022 за № 645/3798 (з 01.07.2022 по 30.05.2023) повідомлення про внесення інформації до єдиного реєстру операторів поштового зв`язку від ФОП Костенко О.О. не надходило, що підтверджує те, що ФОП Костенко О.О. не є оператором поштового зв`язку, колегія суддів відхиляє, оскільки ФОП Костенко О.О. у період виникнення спірних взаємовідносин, а саме у травні - червні 2021 року не міг знаходитися у зазначеному реєстрі.

Також судом правильно враховано та надано оцінку обставинам справи стосовно того, що: перебування позивачки в офіційній декретній відпустці не підтверджено жодними належними та допустимими доказами; ОСОБА_1 виїздила за кордон за напрямком Одеса-Шарм-Ель-Шейх, що підтверджує відсутність на робочому місці у робочий час без поважних причин; матеріали справи не містять наказів про відрядження позивача, відпустку чи дистанційну роботу в спірний період; матеріали справи не містять доказів та підтвердженого факту не допуску до робочого місця, оскільки саме по собі звернення до правоохоронних органів у 2023 році, в той час, коли звільнення було в 2021 році, не доводить факту не допуску до робочого місця. При цьому зі змісту листування з іншим засновником підприємства - ОСОБА_3 неможливо зробити висновки щодо протиправної поведінки відповідача з приводу недопуску позивачки до роботи.

Таким чином, позивачкою пропущено строк на оскарження наказу про звільнення, а також порушеного права, ОСОБА_1 було порушено трудову дисципліну (відсутність на робочому місці без поважної причини), з огляду на що наявні підстави для відмови у задоволенні позовних вимог про скасування наказу про звільнення та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення.

Щодо вимог про стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати у період з 01.01.2021 по квітень 2021 року на загальну суму 48261,20 грн колегія суддів зазначає, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджується нарахування заробітної плати ОСОБА_1 у спірний період, що вбачається як з наданої позивачкою випискою за картковим рахунком клієнта за період з 01.01.2021 по 31.12.2021, так і з наданої відповідачем банківської відомісті нарахування коштів в АТ «Укрсиббанк» на карткові рахунки співробітників (у тому числі ОСОБА_1 у спірний період), у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що вказана позовна вимога не підлягає задоволенню.

У зв`язку із висновками суду щодо законності звільнення позивачки та відмови в позові, слід відмовити у задоволенні позовних вимог щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди, оскільки вони є похідними.

Висновки суду апеляційної інстанції

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника, суд апеляційної керується висновком Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції, викладених у оскаржуваному рішенні.

В силу приписів статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи скаржника не спростовують висновків Господарського суду Одеської області про відмову у задоволенні позову, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення колегія суддів не вбачає, а в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Розподіл судових витрат

У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за її подання та розгляд не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 276, 281 - 284 ГПК України,

Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Одеської області від 12.08.2025 у справі №916/3831/24(521/1573/24) залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені статтями 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повну постанову складено 15.12.2025.

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя К.В. Богатир

Суддя С.В. Таран