ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"11" грудня 2025 р. Справа № 911/3262/24

За кредиторською заявою Головного управління ДПС у Київській області

у справі № 911/3262/24

за заявою Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області

до боржника Приватного акціонерного товариства «Білоцерківський завод гумових технічних виробів»

про банкрутство

Суддя Лутак Т.В.

Секретар судового засідання Дідик Є.С.

Представники: згідно протоколу судового засідання

Обставини справи:

У провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа № 911/3262/24 за заявою Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області до боржника Приватного акціонерного товариства «Білоцерківський завод гумових технічних виробів» про банкрутство.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 06.02.2025 відкрито провадження у даній справі та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Офіційне оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Білоцерківський завод гумових технічних виробів» здійснено судом 06.02.2025, номер публікації якого 75225.

Постановою Господарського суду Київської області від 01.09.2025 визнано банкрутом Приватне акціонерне товариство «Білоцерківський завод гумових технічних виробів», відкрити відносно нього ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором банкрута Приватного акціонерного товариства «Білоцерківський завод гумових технічних виробів» арбітражного керуючого Шаматріна Євгенія Миколайовича.

Офіційне оприлюднення повідомлення про визнання боржника Приватного акціонерного товариства «Білоцерківський завод гумових технічних виробів» банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури здійснено 02.09.2025, номер публікації якого 76996.

До Господарського суду Київської області звернулося Головне управління ДПС у Київській області із заявою вих. № 10602/10-36-13-04 від 06.10.2025 (вх. № 7433 від 06.10.2025) про визнання грошових вимог до Приватного акціонерного товариства «Білоцерківський завод гумових технічних виробів» у розмірі 220 482, 40 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 14.10.2025 розгляд кредиторської заяви Головного управління ДПС у Київській області призначено на 20.10.2025, зобов`язано Головне управління ДПС у Київській області та ліквідатора банкрута надати суду певні документи.

20.10.2025 до Господарського суду Київської області від ліквідатора банкрута надійшло повідомлення б/н від 20.10.2025 (вх. № 14517/25 від 20.10.2025) про розгляд грошових вимог Головного управління ДПС у Київській області до боржника.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.10.2025, за усними клопотаннями представника Головного управління ДПС у Київській області та ліквідатора банкрута, розгляд кредиторської заяви Головного управління ДПС у Київській області відкладено на 13.11.2025.

До Господарського суду Київської області від Головного управління ДПС у Київській області надійшли письмові пояснення вих. № 11966/10-36-13-04 від 13.11.2025 (вх. № 15880/25 від 13.11.2025) щодо заявлених ним кредиторських вимог.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.11.2025, враховуючи необхідність витребування додаткових відомостей по справі, розгляд кредиторської заяви Головного управління ДПС у Київській області відкладено на 27.11.2025.

27.11.2025 до Господарського суду Київської області від ліквідатора банкрута надійшли додаткові письмові пояснення б/н від 27.11.2025 (вх. № 16649/25 від 27.11.2025) щодо вимог Головного управління ДПС у Київській області до боржника.

Також, 27.11.2025 до Господарського суду Київської області від ліквідатора банкрута надійшла заява б/н від 27.11.2025 (вх. № 16660/25 від 27.11.2025) про відкладення розгляду даної справи на іншу дату.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.11.2025, враховуючи подану ліквідатором банкрута заяву б/н від 27.11.2025 (вх. № 16660/25 від 27.11.2025) та неявку у судове засідання представника Головного управління ДПС у Київській області, розгляд кредиторської заяви Головного управління ДПС у Київській області відкладено на 11.12.2025.

До Господарського суду Київської області від Головного управління ДПС у Київській області надійшли письмові пояснення вих. № 12887/10-36-13-04 від 09.12.2025 (вх. № 17269/25 від 09.12.2025) щодо заявлених ним кредиторських вимог.

У судове засідання 11.12.2025 з`явилися представники Головного управління ДПС у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області та ліквідатор банкрута арбітражний керуючий Шаматрін Євгеній Миколайович, які надали свої усні пояснення по справі, інші учасники провадження у даній справі у судове засідання 11.12.2025 не з`явилися та причин неявки суду не повідомили.

У судовому засіданні 11.12.2025 розглядається заява Головного управління ДПС у Київській області вих. № 10602/10-36-13-04 від 06.10.2025 (вх. № 7433 від 06.10.2025) про визнання грошових вимог до Приватного акціонерного товариства «Білоцерківський завод гумових технічних виробів» у розмірі 220 482, 40 грн.

Грошові вимоги Головного управління ДПС у Київській області обґрунтовані довідкою про наявність заборгованості, детальним розрахунком податкового боргу та інтегрованими картками платника податків.

Загальна сума вимог Головного управління ДПС у Київській області становить 225 327, 20 грн, з яких: 220 482, 40 грн пеня по податку на додану вартість та 4 844, 80 грн - судовий збір, сплачений за подання заяви про визнання кредиторських вимог у даній справі.

Ліквідатор банкрута згідно повідомлення б/н від 20.10.2025 (вх. № 14517/25 від 20.10.2025) та додаткових письмових пояснень б/н від 27.11.2025 (вх. № 16649/25 від 27.11.2025) визнав частково кредиторські вимоги Головного управління ДПС у Київській області у розмірі 9 384, 12 грн, з яких: 4 539, 32 грн - пеня та 4 844, 80 грн - судовий збір, вимоги у розмірі 215 943, 08 грн ліквідатором відхилено у зв`язку зі спливом строків позовної давності.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає за необхідне зазначити таке.

З матеріалів справи вбачається, що вимоги Головного управління ДПС у Київській області складаються із пені у розмірі 220 482, 40 грн, яка нарахована у зв`язку з несплатою боржником податкових зобов`язань з податку на додану вартість на підставі:

- податкових декларацій з податку на додану вартість, які подані боржником у період з 16.01.2017 по 19.09.2017

- податкових повідомлень-рішень (форма «Ш»), які було сформовано податковим органом за період з 22.02.2017 по 21.05.2019.

Отже, вимоги Головного управління ДПС у Київській області складаються з пені, яка нарахована у зв`язку з простроченням боржником сплати основного зобов`язання з податку на додану вартість, які виникли у період з 16.01.2017 по 21.05.2019.

При цьому, з детального розрахунку податкового боргу вбачається, що нарахування пені по податку на додану вартість здійснено Головним управлінням ДПС у Київській області за період з 01.05.2017 по 06.02.2025.

Частиною 1 ст. 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до ст. 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами.

Згідно з ст. 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Пунктом 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України встановлено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до підпункту 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Згідно з ст. 129 Податкового кодексу України нарахування пені розпочинається:

- п. 129.1.1 - при нарахуванні контролюючим органом податкового зобов`язання у встановлених цим Кодексом випадках, не пов`язаних з проведенням перевірки, або при нарахуванні контролюючим органом грошового зобов`язання, визначеного за результатами перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків такого зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом;

- п. 129.1.3. - при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.

Пунктом 129.3 ст. 129 Податкового кодексу України передбачено, що нарахування пені закінчується (крім пені, передбаченої підпунктами 129.1.2, 129.1.4 пункту 129.1 цієї статті): у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів на відповідний рахунок платника податків та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань; у день проведення взаєморозрахунків непогашених зустрічних грошових зобов`язань відповідного бюджету перед таким платником податків; у день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України); при прийнятті рішення щодо скасування або списання суми податкового боргу (його частини).

Відповідно до п. 129.9 ст. 129 Податкового кодексу України пеня не нараховується, а нарахована пеня підлягає анулюванню в таких випадках, зокрема: закінчення 1095 дня, що настає за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків; в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз наведених вище приписів дає підстави для висновку, що грошові вимоги у сумі нарахованої контролюючим органом пені можуть бути заявлені до боржника у справі про банкрутство до їх анулювання в силу закону відповідно до п. 129.9 ст. 129 Податкового кодексу України, отже до спливу 1095 дня, що настає за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків.

Суд звертає увагу, що вищезазначені спеціальні норми щодо списання пені за спливом 1095 днів кореспондуються із загальними положеннями пунктів 101.1, 101.2 ст. 101 Податкового кодексу України, п. 102.4 ст. 102 Податкового кодексу України щодо застосування строку давності для стягнення контролюючим органом податкового боргу (1095 календарних днів з дня його виникнення) і його списання, як безнадійного, у разі спливу вказаного строку.

Так, згідно з п. 101.1 ст. 101 Податкового кодексу України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Пунктом 101.2 ст. 101 Податкового кодексу України передбачено, що під терміном "безнадійний" розуміється, зокрема, податковий борг платника податків, у тому числі податкового агента, стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу.

Відповідно до п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки відповідно до статей 39 і 39-2, застосування вимог пункту 141.4 статті 141 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з п. 102.4 ст. 102 Податкового кодексу України у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Системний аналіз зазначених норм дозволяє зробити висновок про те, що Податковим кодексом України встановлено універсальний граничний строк давності для стягнення контролюючим органом податкового боргу, який становить 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Цей строк є спеціальним строком давності для звернення податкового органу до платника податків з вимогою про погашення податкового боргу та застосовується імперативно (в силу закону). Списання безнадійного податкового боргу, яким є податковий борг платника податків, щодо якого минув строк давності у 1095 днів, здійснюється контролюючим органом самостійно на підставі даних автоматизованої інформаційної системи станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.

Отже, законодавець за правилами податкового законодавства встановив обмеження як для нарахування, так і для стягнення податкового боргу (в тому числі і штрафних санкцій) за межами встановленого законом граничного спеціального строку давності, що застосовується імперативно (в силу закону).

За таких обставин, суд вважає, що у разі спливу 1095 денного строку з дня виникнення податкового боргу, такий борг визнається безнадійним та підлягає списанню, у тому числі пеня та штрафні санкції, а відтак з того часу в контролюючого органу відсутнє право вживати будь-які заходи щодо стягнення такої суми боргу.

Водночас, суд зазначає, що перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (в тому числі й щодо строків здійснення заходів з погашення податкового боргу) зупинявся:

- з 18.03.2020 по 17.03.2022 відповідно до п. 52 прим. 2 підрозд. 10 розд. XX Податкового кодексу України для всіх платників податків;

- з 07.03.2022 по 24.11.2022 відповідно до пп. 69.9 п. 69 підрозд. 10 розд. XX Податкового кодексу України для всіх платників податків;

- у періоді з 07.03.2022 по 17.03.2022 одночасно діяли п. 52 прим. 2 і пп. 69.9 п. 69 підрозд. 10 розд. XX Податкового кодексу України для всіх платників податків;

- з 17.03.2022 по 01.08.2023 відповідно до п. 102.9 ст. 102 ПКУ (з 17.03.2022 по 27.05.2022 норма діяла без виключень, а з 27.05.2022 по 01.08.2023 з виключеннями щодо випадків, передбачених Податкового кодексу України );

- у періоді з 17.03.2022 по 24.11.2022 одночасно діяли пп. 69.9 п. 69 підрозд. 10 розд. XX Податкового кодексу України і п. 102.9 ст. 102 Податкового кодексу України ;

- з 24.11.2022 по 01.08.2023 відповідно до пп. 69.9 п. 69 підрозд. 10 розд. XX Податкового кодексу України для платників податків, які не мають можливості своєчасно виконувати податкові обов`язки, передбачені статтями 59 60, 87 101 Податкового кодексу України, та/або визначення грошових зобов`язань згідно із ст. 116 Податкового кодексу України ;

- у періоді з 27.05.2022 по 01.08.2023 п. 102.9 ст. 102 Податкового кодексу України діяв із виключеннями, передбаченими пп. 69.9 п. 69 підрозд. 10 розд. XX Податкового кодексу України;

- з 01.08.2023 для груп платників з податковим боргом, який виник до 24.02.2022, згідно з пп. 69.40 п. 69 підрозд. 10 розд. XX Податкового кодексу України .

Перебіг строку давності відновився:

- для платників податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки, передбачені статтями 59 60, 87 101 Податкового кодексу України, та/або визначення грошових зобов`язань згідно із ст. 116 Податкового кодексу України із 24.11.2022 (період зупинення, який вираховується із загального строку давності податкового боргу з 18.03.2020 по 24.11.2022);

- для платників податків, які не мають можливості своєчасно виконувати податкові обов`язки (крім платників податків, визначених пп. 69.40 п. 69 підрозд. 10 розд. XX Податкового кодексу України), передбачені статтями 59 60, 87 101 Податкового кодексу України, та/або визначення грошових зобов`язань згідно із ст. 116 Податкового кодексу України із 01.08.2023 (період зупинення, який вираховується із загального строку давності податкового боргу з 18.03.2020 по 01.08.2023).

Для платників податків, які визначені пп. 69.40 п. 69 підрозд. 10 розд. XX Податкового кодексу України і які мають податковий борг, що виник до 24.02.2022, перебіг строку давності не відновився.

Для платників податків, які визначені пп. 69.40 п. 69 підрозд. 10 розд. XX Податкового кодексу України і які мають податковий борг, що виник після 24.02.2022, перебіг строку давності відновлено з 01.08.2023.

Отже, період зупинення, який підлягає застосуванню до спірних правовідносин, тривав з 18.03.2020 по 31.07.2023, з 01.08.2023 відновлено перебіг строку давності.

Відповідно до ч. 3 ст. 263 Цивільного кодексу України від дня припинення обставин, що були підставою для зупинення перебігу позовної давності, перебіг позовної давності продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення.

З матеріалів справи, зокрема, детального розрахунку податкового боргу судом встановлено, що:

- щодо пені, яка нарахована з 07.03.2017 строк давності сплив 07.03.2020, тобто до періоду зупинення;

- щодо пені, яка нараховані з 01.05.2017, 01.06.2017, 29.06.2017, 30.07.2017, 29.08.2017, 29.09.2017, 29.10.2017, 11.08.2017, 29.11.2017, 3012.2017, 12.03.2018 строк давності був зупинений з 18.03.2020 по 31.07.2023, а з 01.08.2013 перебіг строку давності відновився і продовжувався з урахуванням часу, що минув до його зупинення і станом на день звернення Головного управління ДПС у Київській області до суду із даними кредиторськими вимогами спив. Так, наприклад щодо пені, яка нарахована з 01.05.2017 строк давності сплив 13.09.2023 (з 01.05.2017 по 18.03.2020 пройшло строку давності 1051 днів, з 01.08.2023 по 13.09.2023 44 дні), а щодо пені, яка нарахована з 12.03.2018 сплив 24.07.2024 (з 12.03.2018 по 18.03.2020 пройшло строку давності 736 дні, з 01.08.2023 по 24.07.2024 359 дні);

- щодо пені, яка нарахована з 01.07.2019, з урахуванням періоду зупинення з 18.03.2020 по 31.07.2023, строк давності на момент звернення Головного управління ДПС у Київській області до суду із даними кредиторськими вимогами не спив, тобто вказана пеня заявлена в межах 1095-денного строку давності.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про визнання вимог Головного управління ДПС у Київській області до Приватного акціонерного товариства «Білоцерківський завод гумових технічних виробів» щодо пені, які нарахована з 01.07.2019 по 06.02.2025, розмір якої становить 4 539, 32 грн, вимоги щодо пені у розмірі 215 943, 08 грн відхиляються судом, оскільки строк давності щодо неї сплив та відповідно такий податковий борг визнається безнадійним та підлягає списанню, у тому числі пеня та штрафні санкції.

Разом з тим, як вже зазначалося, нарахування пені Головним управлінням ДПС у Київській області здійснено за період з 01.05.2017 по 06.02.2025, тобто до відкриття провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Білоцерківський завод гумових технічних виробів», а тому заявлені Головним управлінням ДПС у Київській області вимоги є конкурсними.

При цьому, суд звертає увагу, що офіційне оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Білоцерківський завод гумових технічних виробів» здійснено судом 06.02.2025, в той час як заяву вих. № 10602/10-36-13-04 від 06.10.2025 (вх. № 7433 від 06.10.2025) про визнання грошових вимог до Приватного акціонерного товариства «Білоцерківський завод гумових технічних виробів» направлено до суду Головним управлінням ДПС у Київській області 06.10.2025, тобто після закінчення строку, встановленого для її подання ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом.

Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Згідно з ч. 6 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів. Ухвала господарського суду є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

Враховуючи вищевикладене, у відповідності до вимог статей 45, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, суд визнає частково вимоги Головного управління ДПС у Київській області до Приватного акціонерного товариства «Білоцерківський завод гумових технічних виробів» у розмірі 9 384, 12 грн, з яких: 4 844, 80 грн (судовий збір) - перша черга задоволення вимог кредиторів та 4 539, 32 грн шоста черга задоволення вимог кредиторів, вимоги у розмірі 215 943, 08 грн судом відхиляються.

Керуючись статтями 2, 45, 60, 64 Кодексу України з процедур банкрутства та статтями 73-79, 86, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Визнати вимоги Головного управління ДПС у Київській області до Приватного акціонерного товариства «Білоцерківський завод гумових технічних виробів» у розмірі 9 384, 12 грн, з яких: 4 844, 80 грн - перша черга задоволення вимог кредиторів та 4 539, 32 грн шоста черга задоволення вимог кредиторів, вимоги у розмірі 215 943, 08 грн відхилити.

2. Копію даної ухвали направити учасникам у справі про банкрутство.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 255-257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 19.12.2025.

Суддя Т.В. Лутак