ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2025 року м.Дніпро Справа № 904/2032/16 (904/2242/23)

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач)

суддів: Іванова О.Г., Паруснікова Ю.Б.,

секретар судового засідання: Абадей М.О.

представники сторін:

від позивача: Савченко В.А.;

інші представники сторін у судове засідання не з`явились

розглянувши апеляційні скарги Фонду державного майна України та Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.10.2024 року у справі №904/2032/16 (904/2242/23) (суддя Соловйова А.Є.)

за позовом Державного підприємства "Дослідне господарство "РУНО" Національної академії аграрних наук України", Дніпропетровська обл., Криничанський район, с. Затишне

до відповідача-1 Фонду державного майна України, м. Київ,

відповідача-2 Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, м. Дніпро

про визнання недійсними актів органів державної влади,-

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Дослідне господарство "РУНО" Національної академії аграрних наук України" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача-1 Фонду державного майна України, відповідача-2 Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях про визнання недійсними актів органів державної влади, в якому просив суд:

1. Визнати наказ Фонду державного майна України від 04.04.2023 року №617 "Про внесення змін до наказу Фонду державного майна України від 04.01.2022 року №1 "Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації (із змінами) " недійсним частково - в частині підпункту 2 пункту 1, тобто щодо включення єдиного майнового комплексу Державного підприємства "Дослідне господарство "РУНО" Національної академії аграрних наук України" () до додатка 2 "Перелік єдиних майнових комплексів державних підприємств і їх структурних підрозділів, у тому числі тих, що передані в оренду", затвердженого наказом Фонду державного майна України від 04.01.2022 року № 1 (із змінами) та визначення Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях органом приватизації єдиного майнового комплексу Державного підприємства "Дослідне господарство "РУНО" Національної академії аграрних наук України" ().

2. Визнати недійсним наказ Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях від 20.04.2023 року №12/01-36-РП.

В обґрунтування позову заявник вказував, що даний майновий комплекс ДП "ДГ "РУНО" на момент прийняття наказу Фонду державного майна України № 617 (04.04.2023 року) не перейшов зі сфери управління НААН України до сфери управління Фонду державного майна України.

Позивач вважав, що Фонд державного майна України не мав права приймати рішення щодо управління і розпорядження єдиним майновим комплексом ДП "ДГ "РУНО", в тому числі не мав права приймати рішення про включення його до переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації.

На думку позивача, приймаючи наказ Фонду державного майна України № 617 в тій частині, що стосується єдиного майнового комплексу ДП "ДГ "РУНО", Фонд державного майна України діяв:

- передчасно;

- не на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

- необґрунтовано, тобто без урахування тієї обставини, що органом управління ДП "ДГ "РУНО" все ще є НААН України, а не Фонд державного майна України.

Крім того, позивач зазначив про те, що оскаржувані рішення про приватизацію прийняті за обставин, коли щодо ДП "ДГ "РУНО" триває провадження у справі про банкрутство, триває і нещодавно продовжена його санація, показники господарської діяльності ДП "ДГ "РУНО" покращуються, створюються передумови для успішного задоволення вимог кредиторів боржника та відновлення нормальної господарської діяльності ДП "ДГ "РУНО".

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 29.10.2024 року у цій справі позовну заяву задоволено; визнано наказ Фонду державного майна України від 04.04.2023 року №617 "Про внесення змін до наказу Фонду державного майна України від 04.01.2022 року №1 "Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації (із змінами)" недійсним частково - в частині підпункту 2 пункту 1, тобто щодо включення єдиного майнового комплексу Державного підприємства "Дослідне господарство "РУНО" Національної академії аграрних наук України" () до додатка 2 "Перелік єдиних майнових комплексів державних підприємств і їх структурних підрозділів, у тому числі тих, що передані в оренду", затвердженого наказом Фонду державного майна України від 04.01.2022 року № 1 (із змінами) та визначення Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях органом приватизації єдиного майнового комплексу Державного підприємства "Дослідне господарство "РУНО" Національної академії аграрних наук України" (); визнано недійсним наказ Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях від 20.04.2023 року №12/01-36-РП.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Фонд державного майна України звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що при ухваленні оскаржуваного рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.10.2024 року у справі № 904/2032/16 (904/2242/23), судом не було враховано, що ДП "ДГ "РУНО", як позивач у справі, всупереч ч. 6 ст. 6 ГПК України не зареєструвало електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі).

На переконання скаржника, оскаржуваними рішеннями ФДМУ та Регіонального відділення не порушувалось та не могло бути порушено право державного підприємства, оскільки вказані рішення стосуються виключно повноважень органів приватизації стосовно реалізації державою свої прав як власника майна.

Також апелянт вважає, що суд неправомірно неодноразово відмовляв у задоволенні заяви ФДМУ про розгляд справи № 904/2032/16 (904/2242/23) за правилами загального позовного провадження та клопотання про зупинення розгляду справи № 904/2032/16 (904/2242/23) до винесення Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду рішення за результатом розгляду касаційної скарги Фонду на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 30.01.2024 року та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.07.2024 року у справі № 904/2032/16(904/1912/23).

На думку скаржника, суд першої інстанції дійшов хибного висновку, що єдиний майновий комплекс ДП "ДГ "РУНО" НААН на момент прийняття наказу ФДМУ № 617 (04.04.2023 року) не перейшов зі сфери управління НААН України до сфери управління ФДМУ, і ФДМУ не мав права приймати рішення щодо управління і розпорядження єдиним майновим комплексом ДП "ДГ "РУНО", в тому числі не мав права приймати рішення про включення його до переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації, оскільки об`єкт приватизації - ДП "ДГ "РУНО" не може встановлювати вимоги до процедури та/або способу приватизації майна держави.

Апелянт вважає, що:

- при ухваленні оскаржуваного судового рішення не було враховано, що відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 90 КУзПБ господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) у разі прийняття рішення про приватизацію боржника, яким є державне підприємство або господарське товариство, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі;

- суд першої інстанції розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження, що є відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 277 ГПК України порушенням норм процесуального права та обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях також звернулось до Центрального апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.10.2024 року у справі № 904/2032/16 (904/2242/23), в якій зазначає на відсутність порушеного права позивача, дотримання ФДМ та його Регіональним відділенням вимог законодавства при прийнятті оскаржуваних наказів та вказує, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права щодо оцінки доказів по справі.

Просить скасувати оскаржуване рішення і ухвалити нове про відмову в позові.

Позивач згідно відзиву просить залишити обидві апеляційні скарги без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. В обґрунтування відзиву зазначає, що судовими рішенням у справі № 904/2032/16(904/1912/23), які набрали законної сили, були повністю спростовані можливі підстави для правомірного прийняття наказу Фонду державного майна України № 617 та наказу Регіонального відділення Фонду № 12/01-36-РП.

За доводами позивача, спірні у цій справі накази порушують права та законні інтереси ДП "ДГ "РУНО", а так само права та законні інтереси кредиторів ДП "ДГ "РУНО". Протиправна приватизація єдиного майнового комплексу ДП "ДГ "РУНО" означатиме втрату боржником майнової основи господарювання, позбавить його можливості задовольнити вимоги кредиторів боржника. Тому оскаржувані рішення грубо порушують майнові права та інтереси боржника і його кредиторів у межах цієї справи про банкрутство.

Позивач звертає увагу, що в цій справі спір стосується не порядку та способу приватизації цілісного майнового комплексу ДП "ДГ "РУНО", а питання про відсутність у відповідачів права та законних підстав для прийняття спірних наказів, що ініціюють процес такої приватизації. Така відсутність встановлена та підтверджена судовими рішеннями, у т.ч. Верховного Суду, які набрали законної сили, у справі № 904/2032/16(904/1912/23), які по суті спростували та скасували передачу єдиного майнового комплексу ДП "ДГ "РУНО" зі сфери управління НААН України до сфери управління Фонду.

Також позивач наголошує, що зупинення провадження на час касаційного оскарження є дискреційним повноваженням суду, а не його обов`язком, а тому доводи апелянта з цього питання є безпідставними.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 27.11.2024 року для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя доповідач: Верхогляд Т.А., судді: Іванов О.Г., Парусніков Ю.Б.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.02.2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою; розгляд апеляційної скарги призначено на 16.06.2025 року на 10:00 год.

У судовому засіданні 16.06.2025 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів доходить до висновку, що обидві апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов`язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

З огляду на те, що відносно позивача 05.04.2016 року відкрито провадження у справі про банкрутство, даний спір підлягає розгляду саме в межах справи № 904/2032/16 про банкрутство Державного підприємства "Дослідне господарство "РУНО" Національної академії аграрних наук України".

Засновником та органом управління Державного підприємства "Дослідне господарство "РУНО" Національної академії аграрних наук України" (52363, Дніпропетровська область, Криничанський район, с. Затишне, вул. Центральна, 17; ) є Національна академія аграрних наук України () (далі - НААН України).

10 січня 2023 року Кабінетом Міністрів України було видано Розпорядження № 37-р "Деякі питання управління об`єктами державної власності" (далі - Розпорядження № 37-р) відповідно до п. 1 якого вирішено передати єдині майнові комплекси державних підприємств, установ та організацій за переліком згідно з Додатком 1 із сфери управління уповноважених органів управління (самоврядних організацій) до сфери управління Фонду державного майна.

Відповідно до Додатку 1 "Перелік єдиних майнових комплексів державних підприємств, установ, організацій, що передаються до сфери управління Фонду державного майна" до Розпорядження № 37-р, до сфери управління Фонду державного майна вирішено передати єдиний майновий комплекс ДП "ДГ "РУНО" (зі сфери управління НААН України).

28.02.2023 року першим заступником Голови Фонду державного майна України Д.О. Клименком було затверджено Акт (без номера, без дати) приймання-передачі єдиного майнового комплексу державного підприємства "Дослідне господарство "РУНО" Національної академії аграрних наук України" (код згідно з ) із сфери управління Національної академії аграрних наук України до сфери управління Фонду державного майна України на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.01.2023 року № 37-р "Деякі питання управління об`єктами державної власності" (далі - Акт приймання-передачі).

Боржником засобами електронної пошти було отримано Лист Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (далі - Регіональне відділення Фонду) "Щодо приватизації єдиного майнового комплексу" від 20.04.2023 року № 18-01-01731, з якого випливає, що:

1) підпунктом 2 пункту 1 наказу Фонду державного майна України від 04.04.2023 року №617 "Про внесення змін до наказу Фонду державного майна України від 04.01.2022 року №1 "Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації (із змінами) ":

- єдиний майновий комплекс ДП "ДГ "РУНО" включено до Додатка 2 "Перелік єдиних майнових комплексів державних підприємств і їх структурних підрозділів, у тому числі тих, що передані в оренду", затвердженого наказом Фонду державного майна України від 04.01.2022 року № 1 (із змінами)

- органом приватизації єдиного майнового комплексу ДП "ДГ "РУНО" визначено Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях;

2) наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях від 20.04.2023 року №12/01-36-РП (далі - наказ Регіонального відділення Фонду № 12/01-36-РП) прийнято рішення про приватизацію шляхом продажу на аукціоні єдиного майнового комплексу ДП "ДГ "РУНО".

Статтею 1 Закону України "Про Фонд державного майна України" визначено, що Фонд держмайна є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління об`єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об`єктів державної власності, що належать до сфери його управління, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності.

За приписами ст. 4 цього Закону одним із завдань Фонду держмайна є управління об`єктами державної власності.

До повноважень Фонду держмайна України належить здійснення повноваження власника державного майна, у тому числі корпоративних прав, у процесі приватизації та контроль діяльності підприємств, установ та організацій, що належать до сфери його управління; прийняття рішення про приватизацію; здійснення продажу державного майна в процесі його приватизації (ст. 5 Закону України "Про Фонд державного майна України").

Частиною першою статті 10 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" визначено, що порядок приватизації державного і комунального майна передбачає: формування та затвердження переліків об`єктів, що підлягають приватизації; опублікування переліку об`єктів, що підлягають приватизації, в офіційних друкованих виданнях державних органів приватизації, на офіційному веб-сайті Фонду державного майна України, на офіційних сайтах місцевих рад та в електронній торговій системі; прийняття рішення про приватизацію; прийняття місцевою радою рішення про приватизацію об`єкта комунальної власності; опублікування інформації про прийняття рішення про приватизацію об`єкта та у випадках, передбачених цим Законом, інформації про вивчення попиту для визначення стартової ціни; проведення інвентаризації та оцінки відповідно до законодавства; проведення у випадках, передбачених законом, аудиту, екологічного аудиту об`єкта приватизації; перетворення державного або комунального підприємства в господарське товариство у процесі приватизації у випадках, передбачених цим Законом; затвердження плану розміщення акцій акціонерних товариств, створених у процесі приватизації, у випадках, передбачених цим Законом, та його виконання; затвердження у випадках, передбачених цим Законом, умов продажу об`єктів приватизації, розроблених аукціонною комісією; опублікування інформації про умови продажу, в тому числі стартову ціну об`єкта приватизації; проведення аукціону, укладення договору купівлі-продажу; укладення договору купівлі-продажу в разі приватизації об`єкта шляхом викупу; опублікування інформації про результати приватизації; прийняття рішення про завершення приватизації.

Згідно з частинами першою - третьою, десятою статті 11 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" ініціювати приватизацію об`єктів можуть органи приватизації, уповноважені органи управління, інші суб`єкти управління об`єктами державної і комунальної власності або покупці. Перелік об`єктів великої приватизації державної власності, що підлягають приватизації, затверджується Кабінетом Міністрів України за поданням Фонду державного майна України. Переліки об`єктів малої приватизації державної власності, що підлягають приватизації, затверджуються Фондом державного майна України.

З наведених норм вбачається, що у правовідносинах приватизації саме Фонд державного майна України виконує функції власника майна та вчиняє правочини, спрямовані на відчуження речових прав держави на майно іншим фізичним та юридичним особам

Статтею 113 Конституції України передбачено, що Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади.

Кабінет Міністрів України здійснює управління об`єктами державної власності відповідно до закону (п. 3 ст. 116 Конституції України).

Статтею 117 Конституції України визначено, що Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.

Відповідно до частини першої статті 49 Закону України "Про Кабінет Міністрів України" Кабінет Міністрів України на основі та на виконання Конституції і законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, видає обов`язкові для виконання акти - постанови і розпорядження.

Згідно зі статтею 3 Закону України "Про Кабінет Міністрів України" діяльність Кабінету Міністрів України ґрунтується на принципах верховенства права, законності, поділу державної влади, безперервності, колегіальності, солідарної відповідальності, відкритості та прозорості. Кабінет Міністрів України здійснює виконавчу владу на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження Кабінету Міністрів України визначені статтями 2 та 20 Закону України "Про Кабінет Міністрів України", відповідно до яких до основних завдань Кабінету Міністрів України належать, зокрема, управління об`єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами. КМУ делегує в установленому законом порядку окремі повноваження щодо управління зазначеними об`єктами міністерствам, іншим центральним органам виконавчої влади, місцевим державним адміністраціям та відповідним суб`єктам господарювання; сприяє розвитку підприємництва на засадах рівності перед законом усіх форм власності та соціальній спрямованості національної економіки; забезпечує виконання затвердженого Верховною Радою України Державного бюджету України.

Правові основи управління об`єктами державної власності визначає Закон України "Про управління об`єктами державної власності" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України "Про управління об`єктами державної власності" об`єктами управління державної власності є, зокрема, державне майно, надане суб`єкту господарювання на праві господарського відання відповідно до законодавства.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України "Про управління об`єктами державної власності" суб`єктами управління об`єктами державної власності є, зокрема, Кабінет Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1 та 2 частини другої статті 5 Закону України "Про управління об`єктами державної власності" здійснюючи управління об`єктами державної власності, Кабмін: 1) визначає органи виконавчої влади та державні колегіальні органи, які здійснюють функції з управління об`єктами державної власності; 2) встановлює порядок передачі об`єктів державної власності суб`єктам управління, визначеним цим Законом.

Зі змісту наведених вище норм права вбачається, що Кабінет Міністрів України є центральним органом виконавчої влади, на який покладено повноваження, зокрема щодо здійснення управління об`єктами державної власності, включаючи визначення органів влади, уповноважених виконувати функції з управління об`єктами державної власності, та встановлення порядку передачі об`єктів державної власності таким органам.

Питання щодо передачі державного майна у комунальну власність регулюються Законом України "Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності" та Положенням № 1482 (у редакціях, чинних на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 3 Закону України "Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності" ініціатива щодо передачі об`єктів права державної та комунальної власності може виходити відповідно від органів, уповноважених управляти державним майном, Національної академії наук, інших аналогічних самоврядних організацій, яким передано в користування державне майно (самоврядні організації), місцевих органів виконавчої влади, відповідних органів місцевого самоврядування.

Разом з тим, пунктом 2 Положення № 1482 визначено, що об`єктами передачі згідно з цим Положенням, зокрема є: єдині (цілісні) майнові комплекси підприємств, установ, організацій, їх структурних підрозділів (абзац перший підпункту "а"); державне майно, що не увійшло до статутного капіталу господарських товариств, створених у процесі приватизації, корпоратизації (підпункт "г").

Відповідно до пункту 3 Положення № 1482 ініціатива щодо передачі об`єктів права державної власності може виходити відповідно від органів, уповноважених управляти державним майном, або самоврядних організацій.

Передача об`єктів права державної власності здійснюється за рішенням, зокрема: КМУ - щодо об`єктів, визначених підпунктами "а" і "ґ" пункту 2 цього Положення; засновника господарського товариства та органу, уповноваженого управляти державним майном, який приймає майно, за погодженням з Фондом державного майна - щодо об`єктів, визначених підпунктом "ґ" пункту 2 цього Положення.

Пунктом 5 Положення № 1482 передбачено, що пропозиції щодо передачі об`єктів права державної власності, яка здійснюється за рішенням Кабміну, погоджуються ініціатором передачі з:

- відповідним органом, уповноваженим управляти державним майном, або самоврядною організацією;

- відповідним органом охорони культурної спадщини - у разі передачі об`єктів культурної спадщини, що є пам`ятками;

- Антимонопольним комітетом - шляхом отримання дозволу на зазначену передачу у випадках, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції;

- підприємством - у разі передачі закріпленого за ним на праві господарського відання (оперативного управління) майна, крім випадків, коли підприємство розташоване на тимчасово окупованій території України або на території проведення антитерористичної операції;

- орендодавцем і орендарем - у разі передачі об`єктів, що були передані в оренду у складі єдиних (цілісних) майнових комплексів державних підприємств, організацій, їх структурних підрозділів;

- трудовим колективом підприємства - у разі передачі об`єктів соціальної інфраструктури, споруджених за рахунок коштів цього підприємства, крім випадків, коли підприємство розташоване на тимчасово окупованій території України або на території проведення антитерористичної операції. Згода трудового колективу підприємства подається у формі виписки з протоколу загальних зборів (конференції представників).

У разі недосягнення згоди між сторонами, що передають і приймають об`єкти передачі, або з іншими сторонами, що погоджують передачу об`єктів, спільним рішенням цих сторін може створюватися тимчасова узгоджувальна робоча група для опрацювання взаємоприйнятних рішень та визначення у разі потреби додаткових умов запропонованої передачі.

Як зазначено вище, Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 37-р від 10.01.2023 року "Деякі питання управління об`єктами державної власності" вирішено передати єдині майнові комплекси державних підприємств, установ та організацій за переліком згідно з додатком 1 із сфери управління уповноважених органів управління (самоврядних організацій) до сфери управління Фонду державного майна.

Позивачем було оскаржено Розпорядження № 37-р у відповідній частині, майнові дії, оформлені Актом приймання-передачі, а також дії Фонду державного майна України щодо затвердження Акту приймання-передачі до господарського суду Дніпропетровської області, подавши позовну заяву в межах справи №904/2032/16 про банкрутство ДП "ДГ "РУНО".

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 30.01.2024 року у справі № 904/2032/16(904/1912/23), яке залишене без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 17.07.2024 року та постановою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 28.01.2025 року, визнано недійсним Розпорядження Кабінету Міністрів України видане від 10 січня 2023 року № 37-р "Деякі питання управління об`єктами державної власності" в частині передання єдиного майнового комплексу Державного підприємства "Дослідне господарство "РУНО" Національної академії аграрних наук України" (код згідно з ) із сфери управління Національної академії аграрних наук України до сфери управління Фонду державного майна; спростовано майнові дії Національної академії аграрних наук України (код згідно з ) та Фонду державного майна України (код згідно з ) щодо передачі єдиного майнового комплексу Державного підприємства "Дослідне господарство "РУНО" Національної академії аграрних наук України" (код згідно з ) із сфери управління Національної академії аграрних наук України до сфери управління Фонду державного майна України, оформлені Актом (без номера, без дати) приймання-передачі єдиного майнового комплексу державного підприємства "Дослідне господарство "РУНО" Національної академії аграрних наук України" (код згідно з ) із сфери управління Національної академії аграрних наук України до сфери управління Фонду державного майна України на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.01.2023 року № 37-р "Деякі питання управління об`єктами державної власності", затвердженим першим заступником Голови Фонду державного майна України Д.О. Клименком; визнано протиправними дії Фонду державного майна України () (в особі першого заступника Голови Фонду державного майна України Д.О. Клименка) щодо затвердження Акту (без номера, без дати) приймання-передачі єдиного майнового комплексу державного підприємства "Дослідне господарство "РУНО" Національної академії аграрних наук України".

Оскільки визнане в судовому порядку недійсним Розпорядження Кабінету Міністрів України № 37-р від 10.01.2023 року не породжує жодних правових наслідків з моменту визнання його недійсним, а спірні накази є похідними від визнаного в судовому порядку недійсним Розпорядження, відповідно, такі накази також підлягають визнанню недійсними.

За встановлених обставин, судом першої інстанції правомірно задоволено заявлені позовні вимоги.

Посилання апелянтів на відсутність порушеного права у позивача є безпідставними та не приймається судом до уваги, оскільки протиправна приватизація єдиного майнового комплексу ДП "ДГ "РУНО" призведе до втрати боржником основних активів, у зв`язку з чим позбавить його можливості задовольнити вимоги кредиторів, а відтак, безпосередньо впливає на його права та обов`язки.

Колегія суддів відхиляє також доводи апеляційної скарги ФДМ України щодо відсутності у позивача зареєстрованого електронного кабінету, оскільки відповідно до абз. 2 ст. 277 ГПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. Разом з тим, відсутність у позивача зареєстрованого електронного кабінету не призвела до неправильного вирішення заявленого спору.

Також є безпідставними посилання обох скаржників на наявність підстав для закриття провадження у справі про банкрутство, оскільки вказане питання не є предметом розгляду цієї справи.

Доводи скарги ФДМ України щодо безпідставної відмови суду першої інстанції в зупиненні розгляду справи не знайшли свого підтвердження.

Так, судом першої інстанції вірно було зазначено, що у частині 3 статті 195 ГПК України передбачено, що провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3 частини першої статті 227 та пунктом 1 частини першої статті 228 ГПК України.

Разом з тим, підстави, заявлені у клопотаннях про зупинення провадження, не підтверджували об`єктивну неможливість розгляду справи в суді першої інстанції, оскільки наявні докази дозволяли суду встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. При цьому, матеріали справи містять достатньо доказів, належна оцінка яких у відповідності до статті 86 ГПК України дозволила суду встановити обставини, які входять до предмету доказування у справі та, відповідно, прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Доводи скарг щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права у зв`язку з розглядом справи у порядку спрощеного позовного провадження відхиляються судом, так як відповідно до абз. 4 ч. 2 ст. 7 КУпБ заяви (позовні заяви) учасників провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) або інших осіб у спорах, стороною в яких є боржник, розглядаються в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) за правилами спрощеного позовного провадження.

З урахуванням фактичних обставин справи, підтверджених відповідними доказами, з огляду на норми законодавства, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що доводи апелянтів, наведені в поданих апеляційних скаргах, є необґрунтованими і не спростовують висновки оскаржуваного рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

У цій справі, звертаючись з апеляційною скаргою, скаржниками не доведено неправильного застосування судом норм матеріального і процесуального права, як необхідної передумови для скасування прийнятого у справі судового рішення, тому колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення апеляційних скарг. Рішення місцевого господарського суду у даній справі слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Фонду державного майна України та Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях - залишити без задоволення. Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.10.2024 року у справі №904/2032/16 (904/2242/23) залишити без змін.

Судовий збір за розгляд апеляційних скарг покласти на апелянтів.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Постанова складена у повному обсязі 16.12.2025 року.

Головуючий суддя Т.А. Верхогляд

Суддя О.Г. Іванов

Суддя Ю.Б. Парусніков