ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
11 грудня 2025 рокуСправа № 921/368/25
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Шумський І.П.

розглянув заяву б/н від 28.08.2025 (вх. №6124 від 28.08.2025) Товариства з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна" про визнання кредиторських (грошових) вимог до боржника

у справі

за заявою боржника - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

про неплатоспроможність фізичної особи.

За участі від:

кредитора - Бабаєва О.О.

боржника - Сисак В.Т.

арбітражного керуючого - Яковенко Д.Е.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Тернопільської області перебуває справа про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 17.07.2025: відкрито провадження у справі №921/368/25 про неплатоспроможність ОСОБА_1 ; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру реструктуризації боргів боржника та призначено керуючим реструктуризацією боржника ОСОБА_3 ; попереднє засідання призначено на 18.09.2025.

Офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 здійснено (сформовано) 17.07.2025 (дата публікації 22.07.2025, номер публікації 76682).

У попередньому засіданні 18.09.2025 оголошено перерву до 16.10.2025.

28.08.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна" як конкурсний кредитор через систему "Електронний суд" подало до Господарського суду Тернопільської області заяву б/н від 28.08.2025 (вх. №6124) з грошовими вимогами до боржника в сумі 52365,94 грн у справі №921/368/25 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

16.09.2025 через систему "Електронний суд" надійшла заява №16-09-25/12 від 16.09.2025 (вх. №6531) арбітражного керуючого Яковенка Д.Е. щодо кредиторських вимог ТОВ "Авентус Україна". У своїй заяві арбітражний керуючий просив відхилити вимги кредитора в повному обсязі.

В обґрунтування заперечень зазначено, зокрема про те, що ТОВ "Авентус Україна" до заяви про визнання вимог кредитора до боржника ОСОБА_1 не додано належних доказів, які підтверджували б факт видачі коштів фізичній особі ОСОБА_1 , документів на підтвердження існування заборгованості за кредитним договором та формування такої заборгованості боржника. Посилаючись на п. 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" та ст.ст. 1046, 1049, 1050, 1054 ЦК України зазначено, що на укладений між кредитором та боржником кредитний договір розповсюджується дія п. 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України, у зв`язку з чим позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь позикодавця штрафних санкцій на суму заявлену ТОВ "Авентус Україна", а нараховані позикодавцем штрафні санкції, що передбачені відповідним договором, підлягають списанню позикодавцем.

18.09.2025 ТОВ "Авентус Україна" подало клопотання від 17.09.2025 про витребування доказів у Акціонерного товариства "Універсал Банк", а саме:

- інформацію, чи видавалась особі, якою є ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), платіжна картка за номером НОМЕР_2 ;

- докази зарахування на картку НОМЕР_2 кредитних коштів у сумі 2000 грн, які 08.10.2024 були на неї перераховані, а саме витребувати виписки по рахунку ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за номером маски картки НОМЕР_2 за період із 08.10.2024 до 12.10.2024;

- докази зарахування на картку НОМЕР_2 кредитних коштів у сумі 20100 грн, які 08.10.2024 були на неї перераховані, а саме витребувати виписки по рахунку ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за номером маски картки НОМЕР_2 за період із 08.10.2024 до 12.10.2024;

- ідентифікаційні дані власника картки та повний номер картки НОМЕР_2 , в тому числі, але не виключно прізвище, ім`я, по-батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, серію та номер паспорта, адресу місця проживання, контактні дані (номер телефону, адреса електронної пошти, тощо), та інші відомості про власника вказаної картки;

- інформацію щодо номеру телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою НОМЕР_2 за період: 08.10.2024 до 12.10.2024.

В обґрунтування клопотання кредитор зазначив, що згідно з сервісом визначення банку за номером картки (згідно інформації маски картки НОМЕР_2 ): 444111, банком емітентом цієї картки є Акціонерне товариство "Універсал Банк".

З урахування заперечень арбітражного керуючого щодо заявлених грошових вимог до боржника, посилаючись на зміст п.1 ч.2 ст.60, п.2 ч.1 ст.62 Закону України "Про банки та банківську діяльність" та стверджуючи про те, що дані докази є необхідними для повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, заявник просив задоволити його клопотання.

18.09.2025 ТОВ "Авентус Україна" подало додаткові пояснення б/н від 17.09.2025 (вх. №6565) про підтримання вимог заяви від 28.08.2025.

Ухвалою від 19.09.2025 залишено без руху заяву б/н від 28.08.2025 (вх. №6124 від 28.08.2025) ТОВ "Авентус Україна" з кредиторськими (грошовими) вимогами до боржника у справі №921/368/25.

23.09.2025 від заявника надійшла заява б/н від 22.09.2025 (вх. № 6711) на усунення недоліків.

Ухвалою від 24.09.2025 заяву б/н від 28.08.2025 (вх. №6124 від 28.08.2025) ТОВ "Авентус Україна" з кредиторськими (грошовими) вимогами до боржника у даній справі призначено до розгляду на 16.10.2025.

Ухвалою суду від 16.10.2025, зокрема відкладено судове засідання з розгляду грошових вимог кредитора ТОВ "Авентус Україна" на 13.11.2025, задоволено клопотання ТОВ "Авентус Україна" про витребування доказів, а також запропоновано ТОВ "Авентус Україна" надати письмові пояснення щодо зазначеної у заяві від 28.08.2025 суми заборгованості за відсотками в розмірі 22181,94 грн.

На виконання вимог ухвали від 16.10.2025, від Акціонерного товариства «Універсал Банк» 27.10.2025 надійшла письмова відповідь №БТ/Е-16351 від 24.10.2025 (вх. №7501), відповідно до якої на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), банком було емітовано платіжну картку № НОМЕР_3 . Щодо поповнення картки № НОМЕР_3 зазначено, що 08.10.2024 здійснено зарахування коштів у сумі 2000 грн. Враховуючи те, що платіж проведено не по реквізитам, а через платіжну систему, у банку відсутня інформація, щодо відправника. 08.10.2024 на цю платіжну картку також здійснено зарахування коштів у сумі 20100 грн.

Ухвалою суду від 13.11.2025, зокрема відкладено судове засідання з розгляду грошових вимог кредитора ТОВ "Авентус Україна" на 11.12.2025 та повторно запропоновано ТОВ "Авентус Україна" надати письмові пояснення щодо зазначеної у заяві від 28.08.2025 суми заборгованості за відсотками в розмірі 22181,94 грн (виникнення та періоду нарахування).

18.11.2025 від ТОВ "Авентус Україна" надійшли додаткові пояснення у справі щодо розрахунку суми заборгованості, з урахуванням яких просив задоволи його заяву від 28.08.2025.

Представником кредитора в судовому засіданні 11.12.2025 підтримано заяву від 28.08.2025 з грошовими вимогами до боржника.

Арбітражним керуючим в судовому засіданні 11.12.2025 заперечено щодо задоволення вказаної заяви.

В судовому засіданні 11.12.2025 представником боржника підтримано позицію арбітражного керуючого.

Суд, розглянувши вказану кредиторську заяву, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановив наступне.

08.10.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна" (як товариство) та ОСОБА_1 (як споживач) уклали договір про надання споживчого кредиту №8364527, який містить, зокрема, такі умови (пункти):

1.2. На умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

1.3. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 20100 грн. Тип кредиту - кредит.

1.4. Строк кредиту 360 дні (день). Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується графік платежів), що є додатком №1 до цього договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі.

1.5. Тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов:

1.5.1. Стандартна процентна ставка становить 1,00% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору.

1.5.2. Знижена процентна ставка 0,95 % в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо споживач до 07.11.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач, як учасник програми лояльності, отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, споживач розуміє та погоджується, що застосування зниженої процентної ставки є виключно його правом отримання індивідуальної знижки лише як учасника програми лояльності та лише за умови виконання ним вимог для її застосування, передбачених цим договором. Споживач погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання споживачем права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується стандартна процентна ставка, при цьому застосування стандартної процентної ставки без знижки, не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для споживача, оскільки надання кредиту за цим договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки.

1.6. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби.

2.1. Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_2 .

2.2. Сума кредиту (його частина) перераховується товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього договору. Дати надання кредиту: 08.10.2024 або 09.10.2024.

4.4. Споживач зобов`язаний: 1) у встановлений договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені договором.

6.4. У випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, споживач зобов`язаний сплатити товариству штраф:

6.4.1. у розмірі 1809 гривень на 4 (четвертий) день такого невиконання та/або неналежного виконання; та

6.4.2. у розмірі 402 гривень починаючи з 5 (п`ятого) дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання.

У додатку №1 до договору про надання споживчого кредиту від 08.10.2024 №8364527 "Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит" сторони обумовили графік платежів зі сплати процентів за користування кредитом.

08.10.2024 сторони підписали додаткову угоду до договору №8364527 про надання споживчого кредиту від 08.10.2025, відповідно до якої «сума кредиту (загальний розмір) складає: 22100 грн. Тип кредиту - кредит». В цій угоді сторони погодили, що денна процентна ставка складе: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 1 % в день.

Матеріали справи містять укладений 08.07.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Контрактовий Дім» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» договір про надання послуг з переказу платежів №087/20-П.

На виконання запиту Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Контрактовий Дім» (код за ) відповідно до договору з ТОВ «Авентус Україна» № 087/20-П від 08.07.2020, у довідках №7/14717 від 26.08.2025 зазначено про успішність наступних операцій, а саме:

- № транзакції , сума 20100 грн, дата прийняття 08.10.2024 10:23, номер замовлення 50496205;

- № транзакції , сума 2000 грн, дата прийняття 08.10.2024 15:31, номер замовлення 50502042.

Акціонерним товариством «Універсал Банк» у письмовій відповіді №БТ/Е-16351 від 24.10.2025 повідомлено суд, що платіжна картка № НОМЕР_3 емітована на ім`я Радіонова Андрія Володимировича (РНОКПП: НОМЕР_1 ), та підтверджено зарахування на цю платіжну картку 08.10.2024 грошових коштів у сумі 2000 грн та 20100 грн.

Відтак ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за договором виконало та надало боржнику грошові кошти у розмірі 22100 грн, шляхом перерахування на карту останнього, що обумовлено п. 2.1. кредитного договору, та підтверджується відповідними довідками про видачу кредитних коштів.

Боржник свої зобов`язання за договором не виконав, у зв`язку з чим, відповідно до розрахунку заборгованості за боржником обліковується заборгованість в загальному розмірі 52365,94 грн, з яких: 21747 грн - сума заборгованості за тілом (основна сума боргу); 22181,94 грн - сума заборгованості за відсотками; 8437 грн - штраф.

З врахуванням встановлених обставин, суд дійшов таких висновків.

За змістом ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частина 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (надалі - КУзПБ) передбачає, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до ст. 113 КУзПБ, провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

За змістом ст. 1 КУзПБ, грошове зобов`язання (борг) - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.

Кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Частина 1 ст. 122 КУзПБ передбачає, що подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Згідно ч. 1 ст. 45 КУзПБ, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Як вказувалось вище, офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 здійснено (сформовано) 17.07.2025 (дата публікації 22.07.2025, номер публікації 76682) та встановлено строк подання заяв кредиторів з вимогами до боржника: протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Після закінчення встановленого ч.1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства строку для подання конкурсними кредиторами заяв з грошовими вимогами до боржника, а саме 28.08.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна" як конкурсний кредитор через систему "Електронний суд" подало до Господарського суду Тернопільської області заяву б/н від 28.08.2025 (вх. №6124) з грошовими вимогами до боржника в сумі 52365,94 грн у справі №921/368/25 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

Частиною 4 ст. 236 ГПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За змістом постанови Верховного Суду від 01.12.2022 у справі № 918/1154/21, розглядаючи кредиторські вимоги, суд має належним чином дослідити сукупність поданих заявником доказів (договори, накладні, акти, судові рішення, якими вирішено відповідний спір, тощо), перевірити їх, надати оцінку наявним у них невідповідностям (за їх наявності), та аргументам, запереченням щодо цих вимог з урахуванням чого з`ясувати, чи є відповідні докази підставою для виникнення у боржника грошового зобов`язання (аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 21.06.2022 у справі № 902/90/21).

Водночас, заявник сам визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги (постанови Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі №910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16).

Проте, обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство. Під час розгляду заявлених грошових вимог суд користується правами та повноваженнями наданими йому процесуальним законом. Суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора (подібні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 18.04.2018 у справі № 914/1126/14, від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 02.06.2022 у справі № 917/1384/20).

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису ) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Договір є правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Статтею 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до положень ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відносини між кредитодавцями та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування регулюються Законом України від 15.11.2016 за № 1734-VIII "Про споживче кредитування" (надалі - Закон № 1734-VIII).

Згідно з п.14 ч.1 ст.12 Закону № 1734-VIII (в редакції, чинній на момент укладення договором про надання споживчого кредиту від 08.10.2024 №8364527) у договорі про споживчий кредит зазначаються, зокрема відповідальність сторін за порушення умов договору.

Особливості відповідальності споживача за договором про споживчий кредит врегульовано ст. 21 Закону № 1734-VIII, яка в редакції, чинній на момент укладення договору про надання споживчого кредиту від 08.10.2024 №8364527, передбачала, що:

1. Споживач, який порушив своє зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним, має відшкодувати кредитодавцю завдані цим збитки відповідно до закону з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

2. У договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу.

Сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін.

3. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін.

За порушення виконання споживачем зобов`язань за договором про споживчий кредит, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, процентна ставка за кредитом, порядок її обчислення, порядок сплати процентів не можуть бути змінені у бік погіршення для споживача.

4. Застосування штрафу та пені за одне й те саме порушення споживачем зобов`язання за договором про споживчий кредит заборонено.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та триває дотепер.

Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" (далі - Закон № 2120-IX) доповнено, зокрема:

- розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України пунктом 18 такого змісту:

"У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)";

- розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про споживче кредитування" пунктом 6-1такого змісту:

"У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону.

Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем.".

Надалі, Законом України від 22 листопада 2023 року № 3498-IX "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" (далі Закон № 3498-IX) розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про споживче кредитування" пунктом 6-1 був виключиний, а пункт 6 був викладений у такій редакції:

"У разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Дія положень цього пункту поширюється, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону.

Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані за період, зазначений у цьому пункті, за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем".

У той же час пункт 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України залишається чинним і дотепер в редакції Закону № 2120-IX.

З огляду на викладене господарський суд дійшов висновку, що у сфері відносин споживчого кредитування Закон України "Про споживче кредитування" є спеціальним законом, а Цивільний кодекс України загальним, тому за принципом "lex specialis derogat legi generali", що з латини означає "спеціальний закон скасовує загальний закон", до спірних правовідносин підлягають застосуванню саме норми Закону України "Про споживче кредитування".

Тож при вирішенні питання про звільнення боржника від передбаченого договором про надання споживчого кредиту від 08.10.2024 №8364527 штрафу за прострочення сплати процентів за користування кредитом слід керуватися саме пунктом 6 розділу IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про споживче кредитування" в редакції Закону № 3498-IX, а не пунктом 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення".

Договір про надання споживчого кредиту від 08.10.2024 №8364527 укладений після закінчення встановленого пунктом 6 розділу IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про споживче кредитування" в редакції Закону № 3498-IX періоду укладення договорів про споживчий кредит, за прострочення в межах якого споживачі звільняються від відповідальності. Тому за цим договором споживач - Радіонов А.В. не підлягає звільненню від відповідальності за прострочення сплати процентів за користування кредитом.

Таким чином, вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна" до боржника в сумі 52365,94 грн підтверджуються вказаними у його заяві і доданими до неї доказами, відповідають вимогам Закону України "Про споживче кредитування", тому відповідно до статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства підлягають визнанню судом.

Відповідно до ч. 6 ст. 45 КУзПБ, заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду.

За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

Ухвала господарського суду набирає законної сили негайно після її оголошення, може бути оскаржена у встановленому цим Кодексом порядку та є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

Згідно ч. ч. 2, 4 ст. 133 КУзПБ, витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність (витрати на оплату судового збору, сплату винагороди і відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним своїх повноважень, оплату послуг спеціалістів для проведення оцінки майнових об`єктів, що підлягають продажу), відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

Вимоги кредиторів, включені до реєстру вимог кредиторів, задовольняються у такій черговості: 1) у першу чергу задовольняються вимоги до боржника щодо виплати заборгованості із заробітної плати працівникам, які перебувають/перебували у трудових відносинах із боржником, сплати аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; 2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) та проводяться розрахунки з іншими кредиторами; 3) у третю чергу сплачуються неустойки (штраф, пеня), внесені до реєстру вимог кредиторів.

Враховуючи викладене та встановлені обставини справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення заяви ТОВ "Авентус Україна" б/н від 28.08.2025 про визнання грошових вимог до боржника у справі № 921/368/25 з мотивів наведених вище, та визнання заявлених вимог в розмірі 52365,94 грн, з яких: 43928,94 грн (21747 грн тіло кредиту та 22181,94 грн відсотки) підпадають під другу чергу задоволення; 8437 грн (штраф) підпадають під третю чергу задоволення.

Крім того, визнанню підлягають вимоги в розмірі 4844,80 грн - судового збору за подання кредиторської заяви (підлягають відшкодуванню позачергово до задоволення вимог кредиторів).

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 232-235 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 9, 45, 47, 113, 122, 133 Кодексу України з процедур банкрутства, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву б/н від 28.08.2025 (вх. №6124 від 28.08.2025) Товариства з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна" про визнання кредиторських (грошових) вимог задоволити.

2. Визнати грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна" (03062, м. Київ, пр. Берестейський, 90-А, ідентифікаційний код 41078230) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_4 від 23.11.2016) в розмірі 52365,94 грн, з яких: 21747 грн - тіло кредиту; 22181,94 грн - відсотки; 8437 грн - штраф, а також 4844,80 грн - витрат на сплату судового збору за подання кредиторської заяви.

Черговість задоволення грошових вимог кредитора:

- 4844,80 грн - судовий збір за подання заяви про визнання кредиторських (грошових) вимог (відшкодовується у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів);

- 43928,94 грн (21747 грн тіло кредиту та 22181,94 грн відсотки) - вимоги другої черги;

- 8437 грн штраф - вимоги третьої черги.

3. Арбітражному керуючому (керуючому реструктуризацією) Яковенку Д.Е. внести відповідні кредиторські вимоги до реєстру вимог кредиторів боржника по справі №921/368/25.

4. Копію ухвали направити учасникам справи до їх електронних кабінетів у підсистемі "Електронний суд" відповідно до положень ч.5 ст.6 ГПК України.

5. Згідно ч. 6 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, ухвала господарського суду набирає законної сили негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені ст.ст. 254, 257 ГПК України.

Ухвалу підписано 16 грудня 2025 року.

Суддя І.П. Шумський