За заявою фізичної особи-підприємця Іваненка Юрія Валентиновича
про ухвалення додаткового рішення
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Транснаціональна комодітна група-К"
до фізичної особи-підприємця Іваненка Юрія Валентиновича
третя особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_1
про стягнення 3 405 415,00 грн
Суддя Удалова О.Г.
Без виклику представників сторін
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Рішенням Господарського суду м. Києва від 18.09.2025 у задоволенні позову відмовлено повністю.

26.11.2025 до суду від відповідача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у даній справі, яка мотивована тим, що в судовому засіданні 18.09.2025 подана заява про стягнення/розподіл судових витрат відповідача, проте вказана заява не була врахована при ухваленні судового рішення.

Ухвалою суду від 02.12.2025 постановлено прийняти до розгляду заяву відповідача про стягнення судових витрат у справі № 910/15636/24; встановити позивачу та третій особі строк для подання письмових пояснень чи заперечень стосовно клопотання про ухвалення додаткового рішення про розподіл витрат на професійну правничу допомогу до 12.12.2025 (включно).

Копія вказаної ухвали суду доставлена до електронних кабінетів позивача та відповідача, а також їх представників 03.12.2025.

Третій особі копія ухвали від 02.12.2025 направлена поштовим відправленням № R86 та згідно з даними трекінгу відстеження/пересилання поштових відправлень вручена адресату 10.12.2025.

Крім того, ухвала від 02.12.2025 опублікована в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

02.12.2025 від позивача надійшло клопотання про повернення заяви про ухвалення додаткового рішення та зменшення витрат на правову допомогу, в якій останній просить повернути заяву про ухвалення додаткового рішення без розгляду, а у випадку розгляду заяви по суті, зменшити суму заявлених витрат на правничу допомогу до 10 000, 00 грн.

Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача про повернення заяви про ухвалення додаткового рішення, оскільки таке клопотання мотивоване тим, що заява про покладання на позивача витрат на правничу допомогу не надіслана третій особі у даній справ, проте третя особа є керівником юридичної особи позивача, а позивачем як юридичною особою та учасником даної справи отримана заява про стягнення/розподіл судових витрат відповідача.

Проте, вказана заява приймається судом до розгляду в частині доводів позивача про наявність підстав для зменшення витрат на правничу допомогу.

Від третьої особи у строк, встановлений в ухвалі від 02.12.2025, письмових пояснень чи заперечень стосовно клопотання про ухвалення додаткового рішення про розподіл витрат на професійну правничу допомогу на надходило.

Розглянувши заяву представника відповідача, суд зазначає про наступне.

Згідно з ч. 8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Приймаючи додаткове рішення у справі № 910/15636/24, суд виходив з наступного.

Так, у відзиві на позов відповідач вказував що відповідач очікує понести витрати на надання правової допомоги у розмірі 100 000,00 грн.

У судовому засіданні 18.09.2025 відповідачем подано заяву про стягнення/розподіл судових витрат, в якій останній просив стягнути з позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 100 000,00 грн. На підтвердження понесення відповідачем витрат на правничу допомогу до заяви додано копію договору про надання правничої допомоги від 24.02.2025, укладеного між відповідачем (клієнтом) та адвокатом Лозицьким Олександром Володимировичем, а також акт про надання послуг від 18.09.2025.

Частиною 1 статті 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат пов`язаних з розглядом справи віднесено витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Оцінивши доводи відповідача, а також заперечення позивача, дослідивши надані суду докази понесення останнім витрат на правничу допомогу, суд вказує про наступне.

Згідно з положеннями ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до договору від 24.02.2025, укладеного між відповідачем (далі - клієнт) та адвокатом Лозицьким О.В. (далі - адвокат), адвокат бере на себе зобов`язання надавати правничу допомогу клієнту, яка полягає у представництві та захисті прав та інтересів в органах досудового розслідування, прокуратурі, у всіх судах у системі судоустрою України, органах державної виконавчої служби, інших органах державної влади та місцевого самоврядування у всіх установах, підприємствах та організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, у справі № 910/15636/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Транснаціональна комодітна група-К" до фізичної особи-підприємця Іваненка Юрія Валентиновича про визнання недійсним договору від 21.11.2018 та стягнення 3 405 415,00 грн, а клієнт зобов`язується виплатити адвокату гонорар за надання останнім зазначеної вище правової допомоги.

Згідно з п. 5.1 договору вартість послуг адвоката у суді першої інстанції з розгляду справи № 910/15636/24 становить 100 000,00 грн незалежно від обсягу наданих послуг та тривалості розгляду справи.

До закінчення розгляду справи по суті у суді першої інстанції сторони підписують акт про надання послуг за договором.

Клієнт зобов`язаний сплатити гонорар адвокату протягом 10-и днів з дати набрання законної сили рішення суду першої інстанції у справі № 910/15636/24 на підставі виставленого рахунку у спосіб та за реквізитами, що вказуються в ньому.

Вказаний набирає чинності з моменту його підписання сторонами і є безстроковий.

18.09.2025 між відповідачем та адвокатом підписано акт про надання послуг № 1, згідно з яким адвокатом надано клієнтом такі послуги:

- ознайомлення з матеріалами справи;

- вивчення позовної заяви;

- підготовка відзиву на позовну заяву;

- подання відзиву на позовну заяву до суду та позивачу;

- вивчення відповіді на відзив;

- підготовка заперечень:

- подання заперечень до суду і відповідачу;

- підготовка та подача адвокатських запитів до АТ «Креді Агриколь Банк»;

- отримання відповіді на адвокатський запит від АТ «Креді Агриколь Банк»;

- підготовка та подача до суду двох письмових пояснень;

- підготовка до судових засідань: 26.03.2025, 13.04.2025, 12.05.2025, 28.05.2025, 08.06.2025, 25.06.2025, 15.07.2025, 30.07.2025, 29.08.2025, 17.09.2025;

- участь у судових засіданнях 27.03.2025, 14.04.2025, 12.05.2025, 29.05.2025, 09.06.2025, 09.06.2025, 26.06.2025, 16.07.2025, 01.09.2025, 18.10.2025.

Загальна сума гонорару за надання правничої допомоги у справі № 910/15636/24 у Господарському суді міста Києва становить 100 000,00 грн.

Заперечуючи проти покладання на позивача витрат на правничу допомогу в заявленому відповідачем розмірі, представник позивача вказував на те, що розмір заявлених витрат не є співмірним, оскільки дана справа не є складною, сторона позивача за власною ініціативою відмовилась від позовних вимог про визнання недійсним договору, судові засідання тривали не більше 10-25 хвилин, затримок при проведенні судових засідань не було, судом самостійно витребувано докази від АТ «Креді Агріколь Банк», подання відзивів та заперечень здійснювалось через електронний кабінет системи «Електронний суд», що забезпечувало можливість доступу до матеріалів справи, а отже, наведена сума витрат не відповідає критеріям реальності та доцільності.

З огляду на вищевикладене, позивач просить зменшити витрати на правничу допомогу до 10 000,00 грн, у зв`язку з їх неспівмірністю, необґрунтованістю та завищенням.

Розглянувши надані відповідачем докази та заперечення позивача, суд вказує про наступне.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні, а також порядок і умови надання правової допомоги, права й обов`язки адвокатів визначаються Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Згідно з п.п. 4, 6 ст. 1 вказаного Закону договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Інші види правничої допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушення, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення. Не належить до інших видів правничої допомоги лобіювання, що здійснюється відповідно до Закону України "Про лобіювання".

Згідно зі ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (аналогічний висновок викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, постанові Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 159/583/19).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Поряд з цим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (такий висновок міститься в п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, в п. 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, п. 24 додаткової постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.02.2022 у справі № 903/326/21).

Водночас, у пункті 6.1 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 вказано, що "під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору.

Суд з урахуванням конкретних обставин, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи".

При встановленні розміру гонорару, як вказано у вищевказаній постанові Верховного Суду, можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23.01.2014 (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - ухвалення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.

Суд погоджується з доводами позивача щодо того, що стягнення витрат на правничу допомогу у заявленому розмірі (100 000,00 грн) з позивача значною мірою створює надмірний тягар для останнього, що не узгоджується з принципом справедливості та пропорційності розміру гонорару відповідно до заявлених вимог з огляду на наступне.

Так, дана справа не є складаною, а велика кількість судових засідань (10) пов`язана з необхідністю збирання додаткових доказів, оскільки під час розгляду даної справи позивач та третя особа як керівник такої юридичною особи заперечували факт підписання та укладення договору, при цьому відповідач вказав, що в нього у зв`язку з тим, що пройшов значний час, не зберігся примірник договору.

Крім того, позивачем подано відмову від позову в частині вимоги про визнання недійсним договору, судові засідання у даній справі не були тривалими, подання процесуальних документів здійснювалось в електронній формі, що, у свою чергу, забезпечувало доступ до матеріалів справи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат відповідача на правничу допомогу до 30 000,00 грн, решта витрат позивача на правничу допомогу залишається за позивачем.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву фізичної особи-підприємця Іваненка Юрія Валентиновича про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транснаціональна комодітна група-К" (07424, Київська обл., Броварський р-н, село Заворичі, вулиця Вокзальна, будинок, 36, код 22829124) на користь фізичної особи-підприємця Іваненка Юрія Валентиновича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на правничу допомогу в розмірі 30 000,00 грн (тридцять тисяч грн 00 коп.).

3. В іншій частині заяви фізичної особи-підприємця Іваненка Юрія Валентиновича відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення (ухвала), якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено 16.12.2025.

Суддя О.Г. Удалова