ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
08.09.2025 на адресу суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "КМС ЛОГІСТИКА" надійшла позовна заява до держави російської федерації в особі Міністерства юстиції російської федерації та в особі Міністерства оборони російської федерації про стягнення 170 855,00 доларів США, що еквівалентно 7 042 626,01 грн та 09.09.2025 передана судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.
Ухвалою суду від 10.09.2025 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "КМС ЛОГІСТИКА" залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом семи днів з дня вручення даної ухвали.
Позивачем у строк встановлений ухвалою суду від 10.09.2025, подано заяву про усунення недоліків, з доданими до неї документами.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.12.2025 позов задоволено повністю. Стягнуто з Російської Федерації (Russian Federation код ISO ru/rus 643) в особі Міністерства юстиції Російської Федерації (вул.Житня, буд.14, будівля 1, м.Москва, Російська Федерація, 119991) та в особі Міністерства оборони Російської Федерації (вул. Знаменка, 19, м. Москва, Російська Федерація, 119160) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КМС ЛОГІСТИКА" (03022, місто Київ, вулиця Гвардійська, будинок 80-А, ) збитки у розмірі 7 042 626 (сім мільйонів сорок дві тисячі шістсот двадцять шість) грн 01 коп., що еквівалентно 170 855 (сто сімдесят тисяч вісімсот п`ятдесят п`ять) доларі 00 центів США. Стягнуто з Російської Федерації (Russian Federation код ISO ru/rus 643) в особі Міністерства юстиції Російської Федерації (вул.Житня, буд.14, будівля 1, м.Москва, Російська Федерація, 119991) та в особі Міністерства оборони Російської Федерації (вул. Знаменка, 19, м. Москва, Російська Федерація, 119160) в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 105639,39 грн.

09.12.2025 в системі «Електронний суд» представником позивача сформовано заяву про ухвалення додаткового рішення відповідно до якої представник просить стягнути на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КМС Логістика» (03022, м. Київ, вул. Гвардійська, 80-А, ідентифікаційний код 41759472) з Російської Федерації (Russian Federation код ISO ru/rus 643) в особі Міністерства юстиції Російської Федерації (вул.Житня, буд.14, будівля 1, м.Москва, Російська Федерація, 119991) та в особі Міністерства оборони Російської Федерації (вул. Знаменка, 19, м. Москва, Російська Федерація, 119160) судові витрати зі сплати позивачем витрат на правничу допомогу в сумі 100 000,00 грн. (сто тисяч гривень 00 копійок) та витрати на проведення незалежної оцінки в сумі 50 000,00 грн. (п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок).

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, остання містить посилання, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи складається з витрат на проведення незалежної оцінки 50 000,00 грн та орієнтовний розмір витрати на правничу допомогу 150 000,00 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За приписами частини 3 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Таким чином суд дійшов висновку про вирішення питання про ухвалення додаткового судового рішення без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "КМС ЛОГІСТИКА" про ухвалення додаткового рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2)пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3)пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з приписами статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відтак, ч. 3 ст. 4 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність передбачено, що адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Про адвокатуру та адвокатську діяльність договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 Цивільного кодексу України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

За змістом п.1 ч.3 ст.123 та ст.126 Господарського процесуального кодексу України у їх сукупності можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини першої статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі.

Відповідно до ст.56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Статтею 58 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Слід зазначити, що юридична особа самостійно вирішує питання про вибір свого представника у господарському суді. Держава гарантує такій особі відшкодування судових витрат на юридичні послуги, що надаються лише адвокатом. Витрати юридичної особи на надані їй у господарському судочинстві послуги адвоката відшкодовуються в порядку, встановленому процесуальним законом.

Відповідно до вимог ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, необхідно виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст.27,30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Аналогічна правова позиція викладена в додатковій постанові Верховного Суду від 24.01.2019 у справі №910/15944/17; додатковій постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №922/1163/18, постанові Верховного Суду від 21.03.2019 у справі № 914/359/18.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази відповідно до статті 124 Господарського процесуального кодексу України подаються разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, остання містить посилання, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи складається з витрат на проведення незалежної оцінки 50 000,00 грн та орієнтовний розмір витрати на правничу допомогу 150 000,00 грн.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

На підтвердження витрат у сумі 100 000,00 грн представник позивача надав копії наступних документів: Акт приймання передачі наданих послуг від 08.12.2025 на суму 100 000,00 грн, договір про надання правничої допомоги від 01.08.2025.

01.08.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «КМС Логістика», (далі Клієнт) та Адвокатом Воробей Є. В. (далі Адвокат) укладено Договір про надання правничої допомоги (далі Договір).

Пунктом 1.1-1.2 Договору сторони передбачили, що в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Адвокат зобов`язується надати Клієнту юридичні послуги (далі - послуги), а Клієнт зобов`язується прийняти такі послуги та оплатити їх в порядку, передбаченому цим договором.

До об`єму Послуг входить повний супровід судової справи, пов`язаної із стягненням з російської федерації ) збитків у вигляді упущеної вигоди (прибутку). В тому числі аналіз документації, складання позовної заяви та будь-яких інших процесуальних документів, ознайомлення із матеріалами справи, участь в судових засіданнях та виконання всіх інших функцій, належних позивачу, відповідачу або третій особі.

Відповідно до п. 2.1 Договору ціна Послуг становить суму, вказану в підписаному сторонами акті приймання-передачі послуг. Попередньо стороні визначили наступну вартість послуг:

- вивчення наданих позивачем документів - 30 000,00 грн. (тридцять тисяч гривень 00 копійок);

- аналіз судової практики в такій категорії спорів - 20 000,00 грн. (двадцять тисяч гривень 00 копійок);

- формування правової позиції та складання позовної заяви - 45 000,00 грн. (сорок п`ять тисяч гривень 00 копійок).

- участь в судових засіданнях - 5 000,00 грн. (п`ять тисяч гривень 00 копійок) за кожне засідання.

Послуги є наданими із моменту підписання сторонами відповідного акту (п. 3.1 Договору).

Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг Адвокат надав, а Клієнт прийняв наступні послуги:

- вивчення наданих позивачем документів - 30 000,00 грн. (тридцять тисяч гривень 00 копійок);

- аналіз судової практики в такій категорії спорів - 20 000,00 грн. (двадцять тисяч гривень 00 копійок);

- формування правової позиції та складання позовної заяви - 45 000,00 грн. (сорок п`ять тисяч гривень 00 копійок).

- участь в одному судовому засіданні - 5 000,00 грн. (п`ять тисяч гривень 00 копійок) за кожне засідання.

Загальна вартість наданих послуг - 100 000,00 грн, (сто тисяч гривень 00 копійок).

Виходячи з аналізу положень статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При цьому адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №910/4201/19).

У постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Суд зазначає, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 126 ГПК України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Тобто критерії, визначені частиною четвертою статті 126 ГПК України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами частини четвертої статті 129 ГПК України. Водночас критерії, визначені частиною п`ятою статті 129 ГПК України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Так, частина п`ята статті 129 ГПК України містить критерій обґрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Вирішуючи питання, чи є розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу обґрунтованим та пропорційним до предмета спору у цій справі, суд дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу заявлені представником позивача у розмірі 100 000,00 грн є співрозмірні зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), а також обсягом наданих адвокатом послуг.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що сума, яка підлягає до стягнення з відповідача на правову допомогу становить 100 000,00 грн.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 02.12.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "КМС ЛОГІСТИКА" (надалі - "Замовник") та Товариством з обмеженою відповідальністю "Нексія ДК. Оцінювальні послуги" (надалі - "Виконавець") укладено Договір про проведення незалежної оцінки.

За умовами п. 1.1 Договору про проведення незалежної оцінки виконавець надасть Замовнику послуги незалежної оцінки, що полягають у визначенні справедливої ринкової вартості упущеної вигоди ТОВ "КМС ЛОГІСТИКА" (надалі - "Послуги"). Замовник замовляє Послуги з метою фіксації та формування доказів для подальшого подання позовів в українські та міжнародні судові інстанції для отримання компенсації збитків та/або упущеної вигоди (повної та/або часткової), спричинених широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України (Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ зі змінами та доповненнями) та введеним, у зв`язку з цим, воєнним станом на території України.

Пунктом 6.1 Договору про проведення незалежної оцінки передбачено, що винагорода Виконавцю за надання Послуг (надалі - "Винагорода") розраховується на основі фактичних трудовитрат та посадового рівня відповідних працівників Виконавця, які будуть залучені до надання Послуг. Оцінена та погоджена Сторонами сума Винагороди, становить на дату підписання цього Договору 100 000 (сто тисяч) грн. 00 коп., без ПДВ.

Додатковою угодою №1 до Договору про проведення незалежної оцінки сторони виклали п. 6.1 Договору у наступній редакції:

«Винагорода Виконавцю за надання Послуг (надалі - "Винагорода") розраховується на основі фактичних трудовитрат та посадового рівня відповідних працівників Виконавця, які будуть залучені до надання Послуг. Оцінена та погоджена Сторонами сума Винагороди, становить на дату підписання цього Договору 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп., без ПДВ.»

На підтвердження витрат пов`язаних з проведенням оцінки представником було долучено Акт приймання-передачі роботи по незалежній оцінці згідно Договору про проведення незалежної оцінки від 02.12.2024р. та Додаткової угоди № 1 від 13.05.2025р на суму 50 000,00 грн, а також платіжну інструкцію на суму 50 000,00 грн.

Отже, наявними в матеріалах справи доказами, наданими позивачем, суд дійшов до висновку, що сума, яка підлягає до стягнення з відповідача на судові витрати складає 150 000,00 грн. (50 000,00 грн витрати на проведення незалежної оцінки та 100 000,00 грн витрати на правову допомогу).

Керуючись ст.ст. 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "КМС ЛОГІСТИКА" про ухвалення додаткового рішення у справі задовольнити.

2. Стягнути з Російської Федерації (Russian Federation код ISO ru/rus 643) в особі Міністерства юстиції Російської Федерації (вул.Житня, буд.14, будівля 1, м.Москва, Російська Федерація, 119991) та в особі Міністерства оборони Російської Федерації (вул. Знаменка, 19, м. Москва, Російська Федерація, 119160) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КМС ЛОГІСТИКА" (03022, місто Київ, вулиця Гвардійська, будинок 80-А, ) судові витрати у розмірі 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) грн 00 коп.

3. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом додаткового рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Дата складення та підписання додаткового рішення 18.12.2025.

Суддя Владислав ДЕМИДОВ