ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2025 р. Справа№ 911/666/24 (911/340/25)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Козир Т.П.

Пантелієнка В.О.

за участю секретаря судового засідання Сороки П.М.

та представників учасників провадження у даній справі відповідно до протоколу судового засідання від 03.12.2025,

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Київської області від 06.06.2025

у справі №911/666/24 (911/340/25) (суддя Гребенюк Т.Д.)

за позовом ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Фаворит Агро 2021" арбітражного керуючого Данілова Артема Івановича

до ОСОБА_1

про визнання недійсним правочину (спростування майнових дій)

у межах справи №911/1344/24

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравіт Сайенс Парк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фаворит Агро 2021"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 06.06.2025 позов задоволено частково; визнано недійсним правочин (спростовано майнові дії) з видачі Товариством з обмеженою відповідальністю "Фаворит Агро 2021" у позику фізичній особі ОСОБА_1 у період з 15.04.2021 по 02.03.2023 грошових коштів в загальній сумі 7796000,00 грн; в іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 06.06.2025 у справі №911/666/24 (911/340/25) та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 про визнання недійсним правочину (спростування майнової дії) з видачі Товариством з обмеженою відповідальністю "Фаворит Агро 2021" у позику фізичній особі ОСОБА_1 у період з 15.04.2021 по 02.03.2023 грошових коштів в загальній сумі 7796000,00 грн.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.06.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 передано колегії суддів у складі: головуючий суддя - Доманська М.Л., судді: Козир Т.П., Остапенко О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.07.2025 витребувано у Господарського суду Київської області матеріали справи №911/666/24 (911/340/25) за позовом ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Фаворит Агро 2021" арбітражного керуючого Данілова Артема Івановича до ОСОБА_1 про визнання недійсним правочину (спростування майнових дій); відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду або залишення без руху апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Київської області від 06.06.2025 у справі №911/666/24 (911/340/25) до надходження матеріалів справи №911/666/24 (911/340/25) до Північного апеляційного господарського суду.

17.07.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №911/666/24 (911/340/25) у 2-х томах.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.07.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Київської області від 06.06.2025 у справі №911/666/24 (911/340/25) залишено без руху; протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали скаржник має право усунути недоліки апеляційної скарги, а саме, подати до Північного апеляційного господарського докази сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі (7267,20 грн).

28.07.2025 через систему "Електронний суд" від ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків, до якої долучено платіжну інструкцію від 30.06.2025 №126 на суму 9084,00 грн, як доказ сплати судового збору.

У зв`язку з перебуванням у відпустці 28.07.2025 судді Остапенка О.М., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.07.2025 справу №911/666/24 (911/340/25) передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Доманська М.Л. судді: Пантелієнко В.О. та Козир Т.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.07.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Київської області від 06.06.2025 у справі №911/666/24 (911/340/25); розгляд апеляційної скарги призначено на 01.10.2025; запропоновано учасникам справи у відповідності до статті 263 Господарського процесуального кодексу України надати відзиви на апеляційну скаргу із доказами надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи протягом десяти днів, з дня отримання даної ухвали, але не пізніше 10.09.2025; встановити учасникам справи строк для подачі всіх заяв, клопотань, пояснень в письмовій формі із доказами надсилання (надання) копій цих документів іншим учасникам справи протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 17.09.2025.

01.09.2025 через систему "Електонний суд" до Півнінчого апеляційного господарського суду від ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Фаворит Агро 2021" арбітражного керуючого Данілова Артема Івановича надійшло клопотання про розгляд справи без участі арбітражного керуючого.

10.09.2025 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Фаворит Агро 2021" арбітражного керуючого Данілова Артема Івановича надійшла заява про проведення судового засідання у справі в режимі відеоконференції, в якій заявник просить допустити його ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до участі у судовому засіданні у справі №911/666/24 (911/340/25), в режимі відоконференцзв`язку за допомогою власних технічних засобів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.09.2025 заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Фаворит Агро 2021" арбітражного керуючого Данілова Артема Івановича про проведення судового засідання у справі в режимі відеоконференції задоволено; роз`яснено, що розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Київської області від 06.06.2025 у справі №911/666/24 (911/340/25), призначений на 01.10.2025 о 12 год. 30 хв., буде проводитись в режимі відеоконференції в приміщенні Північного апеляційного господарського суду (зал судового засідання №1).

25.09.2025 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Фаворит Агро 2021" арбітражного керуючого Данілова Артема Івановича надійшли письмові пояснення щодо апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.10.2025 розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Київської області від 06.06.2025 у справі №911/666/24 (911/340/25) відкладено на 12.11.2025; витребувано у Господарського суду Київської області матеріали справи №911/666/24, які Господарському суду Київської області слід направити до Північного апеляційного господарського суду у строк до 31.10.2025.

12.11.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №911/666/24 у 12-ти томах (том 1, том 2, том 2А, том 3, том 3А, том 4, том 5, том 5А, том 5Б, том 5В, том 6, том 7).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.11.2025 у розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Київської області від 06.06.2025 у справі №911/666/24 (911/340/25) оголошено перерву на 03.12.2025 о 12 год. 15 хв.

У судове засідання 03.12.2025 з`яивився представник скаржника. Представники інших учасників справи не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені у встановленому законом порядку.

Колегія суддів вирішила за можливе здійснювати розгляд апеляційної скарги за відсутності представників учасників справи, які не з`явились у судове засідання, з огляду на наступне.

За положеннями статті 129 Конституції України та статті 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України (далі -ГПК України) зобов`язує сторін добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).

Наведена правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.03.2024 у справі № 916/1577/19, від 09.04.2024 у справі № 873/225/23.

Представник скаржника просив суд апеляційної інстанції задовольнити апеляційну скаргу, скасувати рішення Господарського суду Київської області від 06.06.2025 у справі №911/666/24 (911/340/25), прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Згідно із ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга мотивована порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Скаржник зазначає, що суд першої інстанції не врахував подані Відповідачем заперечення щодо доказів, які були подані позивачем всупереч процесуальному порядку. Апелянт не погоджується з висновком суду першої інстанції відносно того, що враховуючи, що докази, про долучення яких клопоче позивач, вже містяться в матеріалах справи про банкрутство ТОВ «Фаворит Агро 2021», були предметом дослідження в підсумковому засіданні у справі про банкрутство та, зокрема, вказаними доказами позивач доводить свої вимоги, то суд окремо (додатково) долучив їх до матеріалів цієї справи позовного провадження, яка розглядається в межах провадження у справі про банкрутство. На думку скаржника, справи відокремленого позовного провадження мають різний суб`єктний склад сторін спору, предмети і підстави позову, тому суд безпідставно врахував відповідні докази. Апелянт зазначає, що у Відповідача станом на 07.08.2023 продовжувала зберігатися заборгованість, тому з метою її закриття, було укладено угоду від 10.10.2023, згідно з якою у відповідності до ч. 1 ст. 600 ЦК України, відповідач передав у власність ТОВ «Фаворит Агро 2021» майно на суму 2 783 220,00 грн., у зв`язку з чим і погасив залишок заборгованості саме за договором від 01.03.2021 №002-ПДФ.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази у справі, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення. Рішення Господарського суду Київської області від 06.06.2025 у справі №911/666/24 (911/340/25) слід залишити без змін, з огляду на наступне.

У провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Фаворит Агро 2021" (далі - боржник, банкрут, відповідач) на стадії ліквідаційної процедури, яка введена Постановою Господарського суду Київської області від 08.10.2024 у справі №911/666/24.

27.01.2025 ліквідатор ТОВ "Фаворит Агро 2021" арбітражний керуючий Данілов Артем Іванович (далі - ліквідатор, позивач) звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про визнання недійним правочину (спростування майнових дій), у якому просить суд: визнати недійсним правочин (майнові дії) з видачі Товариством з обмеженою відповідальністю "Фаворит Агро 2021" у позику фізичній особі ОСОБА_1 у період з 04.03.2021 по 02.03.2023 грошових коштів в загальній сумі 7 805 900,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що банкрутом у період з 04.03.2021 по 02.03.2023 було перераховано відповідачеві ОСОБА_1 , який є засновником та директором товариства, 7 805 900,00 грн., чим відповідно завдано збитків боржнику у цій же сумі. На думку позивача, спірні правочини щодо перерахування грошових коштів є недійсними з огляду на приписи ст. 42 КУзПБ: укладено боржником в межах підозрілого періоду; укладено із заінтересованою стосовно боржника особою; спірними майновими діями завдано збитків боржнику в сумі 7 805 900,00 грн.; згідно з спірним правочином боржник безоплатно здійснив відчуження майна (грошових коштів в сумі 7 805 900,00 грн.) без відповідних зустрічних майнових дій іншої сторони - ОСОБА_1 ; внаслідок вказаних дій суттєво погіршилося майнове становище боржника, внаслідок чого боржник набув стану неплатоспроможності і втратив здатність розрахуватися з кредиторами; в межах виконання спірного правочину боржник передав гроші особі у день, коли сума вимог кредиторів до боржника перевищувала вартість його майна; правочини щодо перерахування грошових коштів/відповідні майнові дії не відповідають критеріям розумності (економічної доцільності, наявності ділової мети) та добросовісності.

Відповідач заперечив проти позову, зазначаючи, що позивачем не доведено позовні вимоги належними та достовірними доказами; банкрутом надано відповідачу позику у сумі 9 200 150,00 грн., в той час відповідачем надано банкруту позику у сумі 6 416 930,00 грн. та передано майно вартістю 2 783 220,00 грн.; відповідач та банкрут уклали договір про зустрічне зарахування однорідних вимог, а відтак, заборгованість у сторін одного перед іншим відсутня; правочини укладені з метою наповнення активів товариства грошовою масою; договір не може бути визнаний недійним лише на тій підставі, що його укладено у підозрілий період та між заінтересованими особами.

Рішенням Господарського суду Київської області від 06.06.2025 у даній справі позов задоволено частково; визнано недійсним правочин (спростовано майнові дії) з видачі Товариством з обмеженою відповідальністю "Фаворит Агро 2021" у позику фізичній особі ОСОБА_1 у період з 15.04.2021 по 02.03.2023 грошових коштів в загальній сумі 7796000,00 грн; в іншій частині позову відмовлено.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частинами 1 та 2 статті 11 ЦК України унормовано, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 202 ЦК України).

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення (абз 7 пп. 14.1.257 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

ОСОБА_1 був керівником, засновником та кінцевим бенефіціарним власником Товариства з обмеженою відповідальністю "Фаворит Агро 2021", що підтверджується наявною інформацією в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Як встановлено судом першої інстанції з виписок по рахунку боржника, наданих арбітражним керуючим (арк.с. 197-218, т.1) та представником боржника (арк.с. 2-71, т. 2), банкрут перерахував відповідачу:

- 44900,00 грн. - видано коштів по грошовому чеку у поворотну фінансову допомогу ОСОБА_1 згідно з Договором позики від 03.03.2021 №1/АВ;

- 4 592 500,00 грн. - видано коштів по грошовому чеку на поворотну фінансову допомогу ОСОБА_1 (без зазначення/укладення договору);

- 3 168 500,00 грн. - видано коштів в якості надання поворотної фінансової допомоги ОСОБА_1 згідно з договором від 01.03.2021 № 002-ПДФ;

- 77 500,00 грн. - видано коштів на повернення поворотно фінансової допомоги засновнику ОСОБА_1 згідно з договором від 01.03.2021 №003-ПДФ, №002-ПДФ;

- 1 241 750,00 грн. - видано коштів ОСОБА_1 готівкою по заяві на видачу готівки - повернення фінансової допомоги;

- 80 000,00 грн. - видано ОСОБА_1 коштів по заяві на видачу готівки від 28.05.2021 №2 - закупівля товарів.

Суд першої інстанції встановив, що відповідач перерахував банкруту:

- 2 979 250,00 грн. - як поворотно фінансову допомогу засновника ОСОБА_1 згідно з договором від 01.03.2021 № 002-ПФД, 003-ПФД;

- 3 291 680,00 грн. - надання ОСОБА_1 в позику грошових коштів на користь ТОВ "Фаворит Агро 2021 (без укладення/зазначення договору);

- 1000,00 грн - внесення коштів засновником ОСОБА_1 до статутного капіталу ТОВ "Фаворит Агро 2021" згідно з протоколом № 1 установчих зборів засновників від 16.02.2021.

Відповідно до п. 41 розділу ІІ Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, затвердженої Постановою правління НБ України від 29.07.2022 №163, платник заповнює реквізит "Призначення платежу" платіжної інструкції так, щоб надавати отримувачу коштів повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється платіжна операція. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України.

Надавач платіжних послуг платника перевіряє заповнення цього реквізиту на відповідність вимогам, викладеним у пункті 41 розділу II цієї Інструкції, лише за зовнішніми ознаками.

З системного аналізу наведених норм вбачається, що право визначати призначення платежу відповідно до чинного законодавства України належить виключно платнику - особі, що здійснює відповідний платіж.

У п. 42 розділу ІІ Інструкції визначено, що платник має право відкликати платіжну інструкцію до моменту списання коштів з рахунку платника за умови погодження з надавачем платіжних послуг платника. Порядок відкликання платіжної інструкції визначається договором між платником та надавачем платіжних послуг платника.

Тобто, до списання грошових коштів з рахунку платник наділений правом змінити реквізит "Призначення платежу" шляхом відкликання платіжної інструкції.

Платіжна інструкція може бути відкликана платником - під час дебетового або кредитового переказу до моменту списання коштів з рахунку платника, за умови погодження з надавачем платіжних послуг платника, а в разі ініціювання дебетового переказу - додатково, за умови погодження з отримувачем (п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України "Про платіжні послуги").

Відповідно до ч . 2 ст. 45 Закону України "Про платіжні послуги" після списання коштів з рахунку платника або настання дати валютування платіжної інструкції для ініціатора настає момент безвідкличності платіжної інструкції.

Тобто, з моменту перерахування грошових коштів на рахунок отримувача обов`язок банку з виконання доручення платника вважається виконаним. Внесення змін до призначення платежу такої платіжної інструкції є неможливим. А питання уточнення інформації, вказаної у реквізиті "Призначення платежу" виконаної платіжної інструкції вирішується сторонами у порядку, узгодженому між ними, без участі банку.

В матеріалах справи відсутні докази того, що між сторонами було узгоджено зміну реквізиту "призначення платежу".

Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Він відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій (поставки, надання послуг тощо), оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

При цьому акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема, визнання боржником заборгованості, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб. Підписання акту звірки, у якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою боржника, та підтвердження наявності такого боргу первинними документами свідчить про визнання боржником такого боргу (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.04.2018 у справі № 905/1198/17, від 08.05.2018 у справі № 910/16725/17, від 17.10.2018 у справі № 905/3063/17, від 04.12.2019 у справі № 916/1727/17, від 05.03.2019 у справі № 910/1389/18, від 03.12.2020 у справі № 904/1161/20, від 15.09.2022 у справі № 908/2828/19).

Разом з тим відомості, відображені в Акті звірки взаєморозрахунків за період з 17.02.2021-10.10.2023 (а.с. 58-61 т. 1), не підтверджені відповідачем первинними документами. Відтак, за вірним висновком суду першої інстанції, Акт звірки взаємних розрахунків за період з 17.02.2021-10.10.2023, складений між відповідачем та банкрутом не є належним та допустимим доказом на підтвердження факту повернення відповідачем товариству коштів в рахунок погашення заборгованості по Договору.

Загалом банкрутом було перераховано відповідачеві 9200150,00грн., що визнається обома сторонами. З цієї загальної суми - 9200150,00грн. - грошові у кошти у розмірі 7805900,00 грн. (44900,00 грн. + 4 592 500,00 грн. + 3 168 500,00 грн.) ліквідатор розцінює як збитки, що завдані банкруту, що і обумовило звернення з позовом про визнання недійсним правочину (спростування майнових дій) з видачі Товариством з обмеженою відповідальністю "Фаворит Агро 2021" у позику фізичній особі ОСОБА_1 у період з 04.03.2021 по 02.03.2023 грошових коштів в загальній сумі 7805900,00 грн.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 01.03.2021 між ТОВ "Фаворит Агро 2021" (позикодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) було укладено Договір №002-ПФД про надання поворотної фінансової допомоги (договір), відповідно до п. 1.1. якого позикодавець надає позичальнику поворотну фінансову допомогу, а Позичальник зобов`язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених даним Договором. Підписання даного Договору свідчить про факт передачі позикодавцем грошових коштів позичальнику. Підтвердженням повернення позики позичальником позикодавцю є укладена додаткова угода до Договору поворотної фінансової допомоги (а.с.63 т. 1).

Відповідно до п.2.1. Договору поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в розмірі суми 20000000,00 грн.

Згідно з п. 3.1. Договору поворотна фінансова допомога підлягає поверненню до 01.03.2031.

Повернення грошових коштів проводиться шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Позикодавця в установі банку, або касу підприємства (п. 3.2. Договору).

За змістом п. 9 Договору його підписано зі сторони позикодавця директором ОСОБА_1 , зі сторони позичальника - ОСОБА_1 .

Інших договорів, як письмових документів, які б опосередковували перерахування грошових коштів від банкрута ОСОБА_1 та навпаки - від ОСОБА_1 банкруту, сторонами не надано.

Відповідно до частини 1 статті 42 КУзПБ господарський суд у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора, поданою в порядку, визначеному статтею 7 цього Кодексу, може визнати недійсними правочини або спростувати майнові дії, вчинені боржником після відкриття провадження у справі про банкрутство або протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, якщо вони порушили права боржника або кредиторів, з таких підстав:

- боржник виконав майнові зобов`язання раніше встановленого строку;

- боржник до відкриття провадження у справі про банкрутство взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим;

- боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами, відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови що в момент прийняття зобов`язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів;

- боржник оплатив іншій особі або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів до боржника перевищувала вартість майна;

- боржник узяв на себе заставні зобов`язання для забезпечення виконання грошових вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 42 КУзПБ правочини, вчинені боржником протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, можуть бути визнані недійсними господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора також з таких підстав:

- боржник безоплатно здійснив відчуження майна, взяв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог;

- боржник уклав договір із заінтересованою особою;

- боржник уклав договір дарування.

Спростування майнових дій виступає як заперечення, відхилення, оспорення фактичних даних чи обставин, що визначають правомірність майнових дій боржника, та може мати форму визнання недійсними (незаконними, нечинними) дій боржника, які вчинені щодо розпорядження його майном на підставі рішень власника або його органів управління (керівника боржника, власника боржника, загальних зборів боржника тощо).

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у Постанові від 13.02.2019 у справі № 04/01/5026/1089/2011.

Законодавство у сфері банкрутства містить спеціальні та додаткові, порівняно із нормами Цивільного кодексу України, підстави для визнання оспорюваних правочинів недійсними, і застосовуються тоді коли боржник перебуває в особливому правовому режимі, який врегульовано законодавством про банкрутство.

У разі визнання недійсними правочинів (договорів) або спростування майнових дій боржника, кредитор (інші особи) зобов`язаний повернути в ліквідаційну масу майно, отримане від боржника, а у разі неможливості повернути майно в натурі відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент здійснення правочину або вчинення майнової дії.

Вказана процедура спрямована на повернення до складу конкурсної маси відчужених за такими правочинами активів. Можливість оспорення та спростування майнових дій боржника насамперед необхідна для забезпечення зберігання майна боржника в інтересах конкурсних кредиторів.

За змістом ст. 1 КУзПБ заінтересовані особи стосовно боржника - власники (учасники, акціонери) боржника, керівник боржника, особи, які входять до складу органів управління боржника.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_1 є керівником, засновником та кінцевим бенефіціарним власником Товариства з обмеженою відповідальністю "Фаворит Агро 2021", що підтверджується наявною інформацією в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 94-96, т.1).

Отже, майнові дії з перерахування банкрутом відповідачеві грошових коштів в загальній сумі 7805900,00 грн. вчинено між заінтересованими особами.

За висновками, викладеними у постанові Верховного Суду 02.04.2024 у справі №910/862/22 (910/5477/23), частиною другою статті 42 КУзПБ не встановлено додаткових умов для визнання правочину недійсним, з підстав передбачених у ній, а визначено окремі, самостійні підстави для визнання недійсними відповідних правочинів.

Тобто, саме по собі вчинення правочину із заінтересованою особою має наслідком його недійсність (п. 90 постанови Верховного Суду від 30.05.2024 у справі №925/1577/20(925/147/23).

Строк, передбачений у статті 42 КУзПБ (три роки, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство), становить так званий "підозрілий період", у межах якого є найбільш вірогідним вчинення боржником правочинів, опосередковано спрямованих на завдання шкоди кредиторам боржника.

Провадження у справі №911/666/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Фаворит Агро 2021" було відкрито ухвалою Господарського суду Київської області від 15.04.2024.

Таким чином, визначений законом "підозрілий період" почався 15.04.2021 і тривав до 15.04.2024.

Як зазначалось судом вище, на підставі банківських виписок, банкрут надав боржнику 04.03.2021 - 9900,00 грн з призначенням платежу "Видача коштів по грошовому чеку у поворотну фінансову допомогу ОСОБА_1 згідно з Договором позики від 03.03.2021 №1/АВ ".

Таким чином, грошові кошти у розмірі 9900,00грн. були перераховані боржником відповідачеві поза межами "підозрілого періоду". Інші кошти надавались банкрутом відповідачу після 15.04.2021.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що майнові дії, вчинені банкрутом на користь відповідача були частково вчинені в підозрілий період, який охоплює дати, починаючи з 15.04.2021 по 15.04.2024 на суму 7796000,00 грн.

Доводи ліквідатора про те, що перерахування грошових коштів у розмірі 9900,00грн. охоплюється єдиним триваючим правопорушенням, не узгоджуються з чіткими приписами ст. 42 КУзПБ щодо "підозрілого періоду" тривалістю в три роки, про що вірно встановлено судом першої інстанції.

Суд першої інстанції вірно погодився з доводами позивача про безоплатне відчуження майна (грошових коштів) без відповідних зустрічних майнових дій іншої сторони, судом першої інстанції вірно встановлено, що між банкрутом та відповідачем було укладено Договір від 01.03.2021 №002-ПФД про надання поворотної фінансової допомоги, на виконання якого ТОВ "Фаворит Агро 2021" надало ОСОБА_1 позику у сумі 3 168 500,00,00 грн., що підтверджується банківською випискою АТ "Укргазбанк" по рахунку НОМЕР_1 та копією відповідного договору (а.с. 63, т. 1). Також, як встановлено судом вище, банкрут надав відповідачу грошові кошти у сумі 44900,00 грн. за операціями з призначенням платежу: "Видача коштів по грошовому чеку у поворотну фінансову допомогу ОСОБА_1 згідно з Договором позики № 1/АВ від 03.03.2021" та 4 592 500,00 грн. за операціями з призначенням платежу:"Видача коштів по грошовому чеку у поворотну фінансову", всього. Як стверджував Ліквідатор, правочин з надання позики не спрямований на отримання прибутку ТОВ "Фаворит Агро 2021" або якихось інших економічних вигід, внаслідок укладення спірного правочину/вчинення майнових дій, відбулося виведення грошових коштів з обігу підприємства. Суд першої інстанції вірно погодився з такими доводами ліквідатора, які відповідачем не спростовано в суді. Відповідна підстава визнання правочинів недійсними/спростування майнових дій передбачена ч.2 ст. 42 КУзПБ: боржник безоплатно здійснив відчуження майна, взяв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог.

Суд першої інстанції вірно погодився з доводами позивача відносно суттєвого погіршення майнового становища боржника, внаслідок чого боржник набув стану неплатоспроможності і втратив здатність розрахуватися з кредиторами, що економічним результатом надання у позику ТОВ "Фаворит Агро 2021" грошових коштів ОСОБА_1 стало завдання збитків банкруту у розмірі 7805900,00 грн. Сума вимог кредиторів до боржника становить 5683941,70грн.; натомість активи, за рахунок яких можна було б задовольнити вказані вимоги, відсутні, що було встановлено в підсумковому засіданні господарського суду у справі №911/666/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Фаворит Агро 2021" (постанова Господарського суду Київської області від 08.10.2024 у справі №911/666/24).

За таких обставин, за вірним висновком суду, перерахування відповідачеві грошових коштів у сумі 7805900,00 грн. мало наслідком його неплатоспроможність і спричинило неможливість розрахуватися з кредиторами.

Щодо доводів позивача, що здійснення боржником перерахування грошових коштів іншій особі мало місце у день, коли сума вимог кредиторів до боржника перевищувала вартість його майна, то судом вірно встановлено наступне.

Згідно з даними фінансової звітності ТОВ "Фаворит Агро 2021" (станом на 31.12.2021) активи компанії складали 4317,5 тис. грн., пасив - 4245,3 тис. грн. Згідно з даними фінансової звітності ТОВ "Фаворит Агро 2021" визначено, що станом на кінець звітного періоду (31.12.22.) сукупна вартість активів становила 4109,80 грн., а розмір пасиву становив 3850,6 тис. грн. Згідно з даними фінансової звітності ТОВ "Фаворит Агро 2021" (станом на 01.01.2023) оборотні активи компанії складали 4109,8 тис. грн., поточні зобов`язання 3850,6 тис. грн.

Згідно з висновками, які містяться у Аналізі фінансово-господарської діяльності ТОВ "Фаворит Агро 2021" від 19.08.2024, який був предметом дослідження у підсумковому засіданні у справі про банкрутство та встановлені в Постанові від 08.10.2024 у справі №911/666/24:

- за результатами 2021 розмір кредиторських зобов`язань ТОВ "Фаворит Агро 2021" становив 6693,30 тис. грн. і перевищував вартість зазначених в балансі активів 4317,50 тис.грн. (стр. 1300 балансу) на 2375,80 тис. грн.;

- за результатами 2022 розмір кредиторських зобов`язань ТОВ "Фаворит Агро 2021" становив 10784,20 тис. грн. і перевищував вартість активів 4109,8 тис. грн. (стр. 1300 балансу) на 6674,40 тис. грн.;

- за результатами 2023 розмір кредиторських зобов`язань ТОВ "Фаворит Агро 2021" становив 15794,72 тис. грн. і перевищував вартість зазначених в балансі активів 4109,8 тис. грн. (стр. 1300 балансу) на 11684,92 тис. грн.

Вимоги кредиторів у справі про банкрутство ТОВ "Фаворит Агро 2021" складають суму 6 485 244,10 грн.

Отже, на час вчинення оспорюваних майнових дій розмір кредиторських зобов`язань ТОВ "Фаворит Агро 2021" перевищував вартість активів, а отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що банкрут вчинив майнові дії у день, коли сума вимог кредиторів до боржника перевищувала вартість його майна.

Суд першої інстанції вірно зауважив, що видача позик на користь заінтересованих відносно боржника осіб (у цій справі директора та єдиного учасника) порушує закріплений у ст. 4 КУзПБ принцип своєчасного попередження і недопущення неплатоспроможності підприємства, оскільки призводить до зменшення активів підприємства на шкоду його кредиторам. За приписами ч.1 ст. 42 КУзПБ підставою для визнання недійсними правочинів/спростування майнових дій боржника є обставини, коли боржник оплатив іншій особі або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів до боржника перевищувала вартість майна.

Щодо завдання збитків (шкоди) боржнику.

Збитки - це вартісний грошовий вираз майнової шкоди, завданої особі у вигляді втрат, витрат, недоотриманих доходів, внаслідок порушення її цивільних прав та інтересів. Це один із ключових способів захисту цивільного права.

Згідно з усталеними доктринальними підходами, шкода - це завжди зменшення того чи іншого особистого або майнового блага, всяке применшення, утиск матеріальних і нематеріальних благ, які охороняються законом, порушення чи зменшення будь-якого майнового права або нематеріального блага, зменшення благ, які належать певній особі; несприятливі, негативні наслідки, які настають при порушенні чи обмеженні майнових чи особистих немайнових прав і благ, які належать потерпілому.

Будь-яка шкода a priori протиправна і підлягає відшкодуванню, оскільки є порушенням суб`єктивних і законних інтересів інших осіб. А таке порушення, виходячи з основних принципів цивільного права, є неприпустимим.

Відповідно до ч. ч.1, 2 ст.1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно із ч.ч. 2 та 3 ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Матеріалами справи підтверджуються обставини перерахування з рахунку банкрута на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 7 805 900,00 грн. (44 900,00 грн. виданих по грошовому чеку у поворотну фінансову допомогу ОСОБА_1 згідно з Договором позики від 03.03.2021 №1/АВ + 4 592 500,00 грн. - виданих по грошовому чеку на поворотну фінансову допомогу ОСОБА_1 (без зазначення/укладення договору) + 3 168 500,00 грн. - виданих в якості надання поворотної фінансової допомоги ОСОБА_1 згідно з договором від 01.03.2021 № 002-ПДФ).

Суб`єктами правовідносин з завдання шкоди є деліквент (той, хто завдав шкоду) і потерпілий (той, кому завдано шкоди).

З огляду на наведене, враховуючи специфіку справ про банкрутство, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що шкоду (збитки) завдано банкруту ТОВ "Фаворит Агро 2021" (потерпілий) у зв`язку з перерахуванням з рахунку банкрута заінтересованій особі у розумінні КУзПБ - відповідачеві ОСОБА_1 (деліквент) грошових коштів у розмірі 7 805 900,00 грн. і їх неповернення.

Щодо заперечень відповідача проти позовних вимог та факту завдання збитків банкруту, суд зазначає таке.

Відповідач вказував, що ОСОБА_1 дійсно отримував від банкрута грошові кошти у поворотну фінансову допомогу, але цьому передувало надання на користь ТОВ "Фаворит Агро 2021" поворотної фінансової допомоги від ОСОБА_1 , оскільки останній є його засновником, який після набуття частки вкладав відповідні кошти на розвиток підприємства. Зазначені дії вчинялися в межах укладеного Договору від 01.03.2021 №002-ПФД, хоча згідно з даними договору і не передбачено обов`язку Відповідача надання ТОВ "Фаворит Агро 2021" поворотної фінансової допомоги.

Згідно з доводами відповідача, ОСОБА_1 надав ТОВ "Фаворит Агро 2021" поворотної фінансової допомоги на суму 6 416 930,00 грн., а взяв від банкрута 9 200 150,00 грн., що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків за період з 17.02.2021 - 10.10.2023 між ТОВ "Фаворит Агро 2021" та ОСОБА_1 .

Відповідач зазначив, що оскільки у нього станом на 07.08.2023 продовжувала зберігатися заборгованість, то з метою її закриття, було укладено угоду від 10.10.2023, згідно з якою у відповідності до ч. 1 ст. 600 ЦК України, відповідач ОСОБА_1 передав у власність банкрута майно на суму 2 783 220,00 грн., у зв`язку з чим і погасив заборгованість.

В обґрунтування своїх заперечень відповідач надав акт звірки взаємних розрахунків за період з 17.02.2021 - 10.10.2023 між ТОВ "Фаворит Агро 2021" та ОСОБА_1 , дебет складає 9 200 150,00 грн., кредит 6 416 930,00 грн., сальдо кінцеве - 2 783 220,00 грн. (а.с.58-61, т. 1).

Стосовно доводів відповідача, що у ОСОБА_1 відсутня заборгованість перед банкрутом (а отже - і відсутня шкода), оскільки ОСОБА_1 надав ТОВ "Фаворит Агро 2021" поворотної фінансової допомоги на суму 6 416 930,00 грн., отримавши у якості поворотної фінансової допомоги від ТОВ "Фаворит Агро 2021" 9 200 150,00 грн., а на різницю - 2 783 220,00грн. (9 200 150,00 грн. - 6 416 930,00 грн. = 2 783 220,00грн.) було передано техніку, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вказані обставини не знайшли свого підтвердження належними, допустимими і достовірними доказами. В суді апеляційної інстанції скаржник також не довів цих своїх доводів.

Так, відповідачем надано суду Угоду від 10.10.2023 до Договору про надання поворотної фінансової допомоги від 01.03.2021 002-ПДФ (а.с. 69 т.1).

Угода від 10.10.2023 підписана відповідачем як з боку Кредитора (ТОВ "Фаворит Агро 2021") - ОСОБА_1 , так і з боку позичальника - ОСОБА_1 .

Згідно з умовами вказаної Угоди від 10.10.2023 ОСОБА_1 на дату укладення даної Угоди має перед ТОВ "Фаворит Агро 2021" заборгованість у сумі 2783220,00 грн. по договору про надання поворотної фінансової допомоги від 01.03.2021 №002-ПДФ, що підтверджується підписаним між Сторонами актом звірки станом на 07.08.2023.

Позичальник з метою погашення даної заборгованості, що визначена пунктом 1 даної Угоди, у відповідності до частини 1 статті 600 Цивільного кодексу України передає у власність Кредитора згідно з актом приймання-передачі, майно, що описано нижче:

Сівалку JOHN DEERE 8-ми рядна 2018 року випуску - вартістю 1783220,00 гри.

Глибокорозпушувач АЙОН 3,2 м ширини - вартістю 1000000,00 грн.

Загальна вартість майна, що передається за актом приймання-передачі, Сторонами оцінена у 2783220,00 грн.

ОСОБА_1 передав, а ТОВ "Фаворит Агро 2021" прийняло сівалку JohnDeere 8 2018 р.в. та глиборозкопувач АЙОН 3,2 м. ширина загальною вартістю 2783220,00 грн., що підтверджується актом від 10.10.2023 №1 (т. 1, а.с. 62). Акт від 10.10.2023 №1 підписаний з боку боржника - ОСОБА_1 , та з боку ТОВ "Фаворит Агро 2021" - ОСОБА_1 .

Посилаючись на вказані обставини, відповідач стверджує про погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ "Фаворит Агро 2021" в повному обсязі та, відповідно, відсутність шкоди для банкрута.

Разом з тим, в процедурі розпорядження майном було встановлено наступне.

Згідно з відповіддю ГСЦ МВС від 10.05.2024, станом на 10.05.2024 в єдиному державному реєстрі транспортних засобів запитувані щодо ТОВ "Фаворит Агро 2021" відомості відсутні (а.с. 108 т.1).

Листом ГУ Держпродспоживслужби в Київській області від 03.05.2024 повідомлено, що станом на 02.05.2024 інформація про транспортні засоби, зареєстровані за ТОВ "Фаворит Агро 2021" - відсутня. Звернень від ТОВ "Фаворит Агро 2021" на предмет видачі документів дозвільного, погоджувального, облікового та іншого характеру до Управління не надходило. (а.с.107, т.1).

Крім того, умовами Договору про надання поворотної фінансової допомоги від 01.03.2021 № 002-ПДФ (а.с. 63, т.1) первісно сторони погодили, що повернення грошових коштів проводиться шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Позикодавця в установі банку, або касу підприємства (п. 3.2. Договору).

В свою чергу відповідачем у цій справі - ОСОБА_1 не надано будь-яких доказів наявності у нього на праві власності чи у ТОВ "Фаворит Агро 2021", керівником, засновником та кінцевим бенефіціарним власником якого ОСОБА_1 являється, сівалки JohnDeere 8 2018 р.в. та глибокорозкопушувача АЙОН 3,2 та/або існування такої техніки взагалі.

Будь-якої іншої інформації, яка б свідчила про наявність у ТОВ "Фаворит Агро 2021" техніки, яка стала предметом Угоди від 10.10.2023 до Договору про надання поворотної фінансової допомоги від 01.03.2021 № 002-ПДФ (т.1, а.с. 69) під час процедури розпорядження майном не було отримано.

Оцінюючи надані докази у їх сукупності, за стандартом вірогідності доказів, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивачем надані більш вірогідні докази щодо відсутності такої техніки та, відповідно, факту її передачі, аніж докази, що надані відповідачем на підтвердження такої обставини.

З огляду на наведене, відповідачем не надано доказів повернення грошових коштів у розмірі 7 805 900,00 грн (44900,00 грн. виданих по грошовому чеку у поворотну фінансову допомогу ОСОБА_1 згідно з Договором позики від 03.03.2021 №1/АВ + 4 592 500,00 грн. - виданих по грошовому чеку на поворотну фінансову допомогу ОСОБА_1 (без зазначення/укладення договору) + 3 168 500,00 грн. - виданих в якості надання поворотної фінансової допомоги ОСОБА_1 згідно з договором від 01.03.2021 № 002-ПДФ).

Крім того, суд першої інстанції вірно зауважив, що правочини/майнові дії щодо перерахування банкрутом керівнику, засновнику та кінцевому бенефіціарному власнику банкрута, як фізичній особі - ОСОБА_1 у підозрілий період грошових коштів у розмірі 7796000,00 грн., які характеризуються наведеними вище і передбаченими ст. 42 КУзПБ ознаками, такими, що суперечать загальним засадам цивільного законодавства - добросовісності та розумності ( п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України), з огляду на таке.

Згідно зі ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Згідно з ч. 3 ст. 92 ЦК України орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені з моменту її вступу на посаду набуває обов`язків щодо такої юридичної особи, зокрема зобов`язана діяти виключно в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно, у межах повноважень, наданих статутом юридичної особи і законодавством, і у спосіб, який, на її добросовісне переконання, сприятиме досягненню мети діяльності юридичної особи, у тому числі уникаючи конфлікту інтересів.

Згідно з ст. 4 КУзПБ виконавчий орган боржника, у межах своїх повноважень зобов`язаний своєчасно виявляти та вживати заходів щодо запобігання та реагування у разі настання неплатоспроможності боржника

Згідно з ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Наведене вище дозволяє суду стверджувати про фраудаторність вчинених у «підозрілий» період у розумінні КУзПБ оспорюваних правочинів на загальну суму 7796000,00грн.

"Фраудаторністю" позначається семантичний смисл правочину (договору, майнової дії, поведінки, рішення) як такого, воля сторін якого і мета - шахрайські (з метою обману). Цим терміном позначаються численні юридично значимі дії, які чиняться учасниками цивільних/господарських відносин всупереч праву іншої особи, аби її ошукати (обдурити).

Сутність терміну фраудатор" описується в рішеннях Верховного Суду та розкривається через його значення в іноземних мовах (лат., англ., нім., роман): "frau?s", "fraudator", "datorіе", "dator", "schikane", що означає - шахрайство, брехня, знущання (над здоровим глуздом), недобросовісний боржник, обман, хитрість, зрада, підступ, каверза і подібне.

За відсутності легального визначення у правозастосовній практиці на цей момент сформовано розуміння, що фраудаторним є правочин, вчинений боржником на шкоду інтересам кредиторів.

Отже, судом першої інстанції вірно встановлено факт спричинення відповідачем банкруту протягом "підозрілого періоду" шкоди у розмірі 7796000,00грн (та, відповідно, фраудатрність правочинів/майнових дій з перерахування вказаної суми коштів), що відбулося у зв`язку з вчиненням дій (бездіяльностю), що являють собою підстави визнання правочинів, вчинених боржником, недійсними (ст. 42 КУзПБ), суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог частково і правомірно визнав недійсними правочини (майнові дії) з видачі Товариством з обмеженою відповідальністю "Фаворит Агро 2021" у позику фізичній особі ОСОБА_1 у період з 15.04.2021 по 02.03.2023 грошових коштів в загальній сумі 7796000,00 грн. В частині позовних вимог про визнання недійсними правочинів (майнових дій) з видачі Товариством з обмеженою відповідальністю "Фаворит Агро 2021" у позику фізичній особі ОСОБА_1 у період з 04.03.2021 до 15.04.2021 грошових коштів в загальній сумі 9900,00грн. суд першої існтанції вірно відмовив, так як перерахування вказаних коштів відбулося поза межами підозрілого періоду, отже, відсутні підстави для визнання недійсним вказаного правочину з огляду на положення ст. 42 КУзПБ. Тоді як, за висновком суду, позивачем не доведено наявності інших підстав для спростування вказаних майнових дій/визнання недійсним цього правочину.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, оскільки враховує, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства (рішення у справі "Волчлі проти Франції" (Walchli v. France), заява №35787/03, п. 29, від 26.07.2007). Неврахування судом доказів, поданих ліквідатором банкрута в даному випадку було б саме надмірним формалізмом, враховуючи, що відповідні відомості були предметом дослідження в підсумковому засіданні у справі про банкрутство, в межах якої розглядалася дана справа, із врахуванням, крім іншого, принципу концентрації всіх спорів стосовно боржника у межах справи про банкрутство.

Інші доводи, викладені скаржником у апеляційній скарзі, не спростували правомірність оскаржуваного судового рішення , а тому колегія суддів погоджується з позицією місцевого господарського суду та доходить висновку про необхідність відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Таким чином, колегія суддів зауважує, що місцевий господарський суд всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини справи, правильно визначив характер спірних правовідносин, надав оцінку поданим сторонами доказам та вірно застосував норми матеріального та процесуального права та ухвалив законне і обґрунтоване судове рішення.

Оцінюючи оскаржуване рішення суду першої інстанції через призму застосування принципів оцінки доказів та аргументації своїх висновків, викладених в Рішенні ЄСПЛ від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", судова колегія зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції не зобов`язує національні суди надавати детальну відповідь на кожен аргумент заявника (сторони у справі); суди зобов`язані давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент; межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення; питання чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає із статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки в світлі конкретних обставин справи (пункти 21, 23 Рішення).

Отже, доводи, викладені скаржником у апеляційній скарзі, не спростовують правомірність застосування норм чинного законодавства, якими обґрунтована оскаржувана ухвала суду першої інстанції, а тому колегія суддів погоджується з позицією місцевого господарського суду та доходить висновку про необхідність відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити оскаржуване рішення Господарського суду Київської області від 06.06.2025 у справі №911/666/24 (911/340/25) - без змін.

У справах Руїс Торіха проти Іспанії, Суомінен проти Фінляндії, Гірвісаарі проти Фінляндії Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), №37801/97 від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99 від 27.09.2001).

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, зазначені рішення Європейського суду з прав людини суд апеляційної інстанції застосовує у цій справі як джерело права.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 283, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Київської області від 06.06.2025 у справі №911/666/24 (911/340/25) залишити без змін.

Матеріали справи № 911/666/24 (911/340/25) повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок та строк оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду передбачений ст.ст. 288-291 ГПК України.

Повний текст складено 15.12.2025

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді Т.П. Козир

В.О. Пантелієнко