ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2025 р. Справа№ 910/3111/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Барсук М.А.

при секретарі: Реуцькій Т.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Тур О.Т. (довіреність від 17.11.2025 б/н в режимі відеоконференції)

від відповідача: Нижник О.М. (довіреність від 31.01.2025 б/н)

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ФОЛЕНСКАЙ"

на рішення господарського суду міста Києва від 19.09.2025

у справі №910/3111/25 (суддя Сташків Р.Б.)

за позовом приватного підприємства "Соловій-Транс"

до товариства з обмеженою відповідальністю "ФОЛЕНСКАЙ"

про стягнення 132609, 32 грн,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2025 року позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою до відповідача про стягнення 123033 грн суми основного боргу, 984,29 грн інфляційних втрат, 3859,62 грн пені, 4732,67 грн 36-х % річних за надані позивачем послуги по Договору-заявці №324-008246.

Позовні вимоги обґрунтовані, тим, що позивачем було укладено з відповідачем договір-заяву про надання транспортних експедиційних послуг від 13.11.2024. Під час здійснення перевезення позивачем вантажу виник простій транспортного засобу, відшкодування якого відповідачем було узгоджено між сторонами у переукладеному договорі-заявці.

Рішенням господарського суду міста Києва від 19.09.2025 позов задоволено частково.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "ФОЛЕНСКАЙ" на користь приватного підприємства "Соловій-Транс" 123033 грн боргу, 3761 грн 78 коп. пені, 4611 грн 21 коп. 36% річних, 984 грн 23 коп. інфляційних втрат та 3023 грн судового збору. У решті позову відмовлено.

Мотивуючи рішення, суд першої інстанції зазначив, що матеріалами справи належним чином доведено, що сторони у добровільному порядку переуклали договір заявку, умовами якого погодили вартість перевезення та простою, відповідачем факт підписання не заперечується, отже на нього покладено обов`язок з оплати послуг перевезення в загальному розміні 188 948,00 грн, а враховуючи, що відповідачем було сплачено лише перевезення 65 912,00 грн, за останнім залишається обов`язок з оплати решти суми за простій у розмірі 123036,00 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, товариство з обмеженою відповідальністю "ФОЛЕНСКАЙ" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати повністю рішення господарського суду міста Києва від 19.09.2025 у справі №910/3111/25, ухвалити нове судове рішення, яким відмовити повністю в задоволенні позовних вимог приватного підприємства "СОЛОВІЙ-ТРАНС" до ТОВ "ФОЛЕНСКАЙ" про стягнення коштів в сумі 132609, 32 грн за договором-заявкою про надання транспортно-експедиційних послуг №324-008246 від 13.11.2024; судові витрати покласти на позивача; розгляд даної апеляційної скарги прошу здійснювати у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав на те, що дійсно через арешт автомобіля відповідача стався простій, що зумовило необхідність у переукладенні договору-заявки де було зазначено нові дати завантаження та розвантаження, а також вказано суму завданих позивачу збитків про простій його транспорту.

При цьому, відповідач вважає, що простій транспорту позивача відбувся не через вину відповідача, а тому, підстави для покладення на відповідача таких витрат відсутні.

Відповідач зазначає, що він не пов`язаний з подіями які зумовили простій транспорту позивача.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 26.09.2025 апеляційну скаргу у справі №910/3111/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: Руденко М.А. (головуючий суддя (суддя-доповідач), судді: Барсук М.А., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.09.2025 року було прийнято до розгляду апеляційну скаргу товариство з обмеженою відповідальністю "ФОЛЕНСКАЙ" та призначено розгляд справи на 25.11.2025. Витребувано у господарського суду міста Києва матеріали справи №910/3111/25.

13.10.2025 через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

11.11.2025 через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшли додаткові пояснення у справі.

У судовому засіданні, 16.12.2025 представник відповідача підтримав вимоги своєї апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти нове рішення яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник позивача заперечив проти вимог апеляційної скарги, просив її залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, між ТОВ "Фоленскай" як замовником та ПП "Соловій-Транс" як перевізником було узгоджено та підписано Договір-заявку №324-008246 про надання транспортно-експедиційних послуг від 13.11.2024 (далі - договір-заявка) для виконання якої перевізником було надано транспортний засіб VOLVO з д.н.з. НОМЕР_1 , причіп Schmitz з д.н.з. НОМЕР_2 .(а.с.8)

За умовами договору-заяви: дата завантаження: 15.11.2024; дата розвантаження: 25.11.2024, вартість перевезення: 65915 грн.

З доводів позовної заяви вбачається, що 18.11.2024 перевізником було здійснено завантаження вантажу замовника, 19.11.2024 перевізник прибув до Львівської митниці, 20.11.2024 в межах кримінального провадження №0000040 в зоні митного контролю ВМО №4 митного поста "Львів-північний" Львівської митниці, що за адресою: Львівська область, Львівський район, с. Малехів, вул. Дороша Тараса, 20А, було здійснено огляд транспортних засобів VOLVO BC2038ІІ, причіп Schmitz АА9183ХF працівниками ТУ БЕБ у Львівській області та прийнято рішення про їх вилучення. Вилучені транспортні засоби знаходились в зоні митного контролю ВМО №4 митного поста "Львів-Північний" Львівської митниці.

Про зазначені обставини позивачем було скеровано листа за вих. №2111/1 до відповідача.(а.с.9 зворот), в якому позивач повідомив відповідача, що 20.11.2024 в межах кримінального провадження №0000040 в зоні митного контролю було здійснено огляд транспортних засобів марки VOLVO з д.н.з. НОМЕР_1 , причіп Schmitz з д.н.з. НОМЕР_2 та прийнято рішення про їх вилучення.

21.11.2024 Личаківським районним судом міста Львова винесено ухвалу про дозвіл на обшук у справі №463/10730/24 провадження №1-кс/463/9268/24 транспортних засобів (а.с.10) марки VOLVO з д.н.з. НОМЕР_1 , причіп Schmitz з д.н.з. НОМЕР_2 , та у якій зазначено наступне:

"Зокрема, проведеним аналізом відомостей з інформаційного ресурсу АСМО "Інспектор" встановлено, що службовими особами ТОВ "Фоленскай" до органів Державної митної служби України подано товаросупровідні документи та митну декларацію ЕК10АА UА67U0 для здійснення митного контролю та оформлення товару в режимі "Експорт" сільськогосподарської продукції - сої. З метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, в рамках даного кримінального провадження 20.11.2024 проведено огляд території відділу митного оформлення №4 митного поста "Львів-північний" Львівської митниці, за адресою - Львівська область, Львівський р-н, с. Малехів, вул. Дороша Тараса, 20-А, в результаті якого встановлено розташовані в зоні митного контролю автомобіль марки VOLVO з д.н.з. НОМЕР_3 з причепом марки SCHMITZ з д.н.з. НОМЕР_2 , якими відповідно до поданих товаросупровідних документів здійснюють перевезення сільськогосподарської продукції - сої, відправником якої є ТОВ "Фоленскай". З метою проведення слідчих (розшукових), негласних слідчих (розшукових) дій і заходів та прийняття в подальшому необхідних процесуальних рішень, вищевказаний автомобіль з причепом вилучено, згідно протоколу від 20.11.2024".

03.12.2024 Личаківським районним судом міста Львова винесено ухвалу про накладення арешту на майно ПП "Соловій-Транс" (а.с.11-12), а саме транспортний засіб марки VOLVO з д.н.з. НОМЕР_1 , причіп Schmitz з д.н.з. НОМЕР_2 , у справі № 463/10730/24 провадження №1-кс/463/9268/24, шляхом заборони користування, розпоряджання чи відчуження.

12.12.2024 ухвалою Личаківського районного суду м. Львова у справі №463/10730/24 провадження №1-кс/463/9268/24 скасовано арешт майна, а саме транспортного засобу марки VOLVO з д.н.з. НОМЕР_1 , причіп Schmitz з д.н.з. НОМЕР_2 , накладений ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 03.12.2024. (а.с.13)

Фактичне припинення простою транспортного засобу марки VOLVO з д.н.з. НОМЕР_1 , причіп Schmitz з д.н.з. НОМЕР_2 відбулось 17.12.2024.

Позивач зазначає, що у зв`язку із ситуацією, що сталась, за домовленістю сторін було переукладено Договір-заявку №324-008246, яку підписано та скріплено печатками уповноважених представниками сторін. (а.с.14 зворот 15)

За умовами, переукладеного Договором-заявкою №324-008246 вартість перевезення становить 188948 грн: вартість перевезення - 65912 грн, вартість простою транспортних засобів - 123036 грн.

Перевізником було продовжено виконання перевезення та доставлено вантаж до місця розвантаження 07.01.2025 відповідно до міжнародної товарно-транспортної накладної CMR №б/н від 19.11.2024. (а.с.16)

Листом №б/н від 19.11.2024 від 07.01.2025 ТОВ "Фоленскай" до ПП "Соловій-Транс" підтверджено доставлення вантажу та відсутність претензій до перевізника. (а.с.16 зворот)

Відповідно до п. 2 Договору-заявки №324-008246 оплата по даній заявці здійснюється протягом 5 календарних днів, по отриманню оригіналів документів. Документи які перевізник надсилає на адресу замовника після закінчення перевезення:ТТН (CMR) з відміткою вантажоодержувача, два примірника акту виконання робіт, рахунок.

Позивач зазначає, що відповідачем було здійснено оплату лише на суму 65 915 грн та надав відмову від надання послуг на суму 123 036 грн за вих. №04/02-1 від 04.02.2025. (а.с.19 зворот - 20).

В зв`язку із зазначеною відмовою, позивач звернувся з позовними вимогами до суду про стягнення з відповідача 123 036 грн боргу за договором-заявкою, а також нараховано 984,29 грн інфляційних втрат, 3 859,62 грн пені та 4 732,67 грн 36% річних.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що матеріалами справи належним чином доведено, що сторони скориставшись своїм правом на власний розсуд та добровільно переуклали договір-заявку умовами якого погодили вартість перевезення та простою, відповідачем факт підписання не заперечується, отже на нього покладено обов`язок з оплати послуг перевезення в загальному розміні 188 948,00 грн, а враховуючи, що відповідачем було сплачено лише перевезення 65 912,00 грн, за останнім залишається обов`язок з оплати решти суми за простій у розмірі 123 036,00 грн.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із ст.ст. 11, 629 ЦК України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Положення ст. 909 ЦК Кодексу встановлюють, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" транспортно-експедиторська діяльність - це підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів. Транспортно-експедиторська послуга - це робота, що безпосередньо пов`язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування.

Транспортне експедирування як вид господарської діяльності не може розглядатися окремо від перевезення, це комплекс заходів, які супроводжують процес перевезення вантажів на всіх його стадіях (сортування вантажів під час їх прийняття до перевезення, перевалка вантажів у процесі їх перевезення, облік надходження вантажів під час видачі вантажу тощо), і саме це дає підстави розглядати її допоміжним щодо перевезення видом діяльності. Тому кожна послуга, що надається експедитором клієнту, по суті є транспортною послугою.

Відносини учасників транспортно-експедиторської діяльності встановлюються на основі договорів. Учасники цієї діяльності вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов взаємовідносин, що не суперечать чинному законодавству.

Частиною 1 ст. 929 ЦК України передбачено, що за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням.

Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Як визначено ч.1 ст. 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні. Такими документами можуть бути, зокрема, міжнародна автомобільна накладна (CMR).

Як вбачається з матеріалів справи, факт виконання позивачем умов Договору-заявки підтверджується міжнародною автомобільною накладною (CMR) б/н від 19.11.2024. (а.с.16)

Сторонами було двічі укладено договір-заяву, в першій редакції за її умовами завантаження мало б відбутися 15.11.2024, а розвантаження - 25.11.2024, вартість перевезення - 65915 грн., а у зв`язку із накладенням арешту на автомобіль позивача у справі №463/10730/24 відбувся простій автотранспорту, що не заперечується відповідачем, внаслідок чого було укладено в добровільному порядку договір -заявку № 324-008246 від 13 листопада 2024 року, якою погоджено варт перевезення 65 912 грн. та простій 123 036 грн. При цьому останній договір заявка підписаний без зауважень з боку сторін

Доводи апелянта, що відповідач не пов`язаний з подіями які зумовили простій транспорту позивача, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки як вбачається з ухвали Личаківським районним судом міста Львова від 21.11.2024 у справі №463/10730/24 провадження №1-кс/463/9268/24, підставою для арешту автомобіля позивача було розслідування щодо господарської діяльності в тому числі і відносно відповідача.

Окрім того, відповідач підписуючи вдруге договір-заяву був обізнаний про нові умови договірних зобов`язань, зокрема, щодо вартості перевезення, яка становила 188948 грн, з яких перевезення - 65912 грн, простій авто - 123036 грн. (а.с.14 зворот)

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір, відповідно до ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Аналізуючи зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що, сторони скориставшись своїм правом на власний розсуд уклали договір-заявку умовами якого у добровільному порядку погодили вартість перевезення у сумі 188 948 грн., відповідачем факт підписання не заперечується, отже на нього покладено обов`язок з оплати послуг перевезення у сумі - 188 948 грн, а враховуючи, що відповідачем було сплачено лише 65915 грн (платіжна інструкція №44 від 23.01.2025 (а,с.20 зворот), за останнім залишається обов`язок з оплати решти суми у розмірі 123036 грн.

Також, за умовами п. 9 Договору - заявки, за порушення строків оплати вартості перевезення позивачем було нараховано інфляційні втрати - 984,29 грн, 36% річних- 4732,67 грн та пеню - 3 859,62 грн за період 03.02.2025-13.03.2025.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У статті 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За умовами п. 9 Договору-заявки за несвоєчасну оплату наданих послуг "замовник" сплачує "перевізнику" пеню, яка обчислюється від вартості неоплачених послуг у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, за кожний день затримки оплати. "Замовник" за користування грошовими коштами "перевізника" на підставі ст. 625 ЦК України сплачує 36% річних.

Відповідно до п. 2 Договору-заявки оплата по даній заявці здійснюється протягом 5 календарних днів, по отриманню оригіналів документів. Документи які перевізник надсилає на адресу замовника після закінчення перевезення: ТТН (CMR) з відміткою вантажоодержувача, два примірника акту виконання робіт, рахунок.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем було направлено відповідачу передбачений умовами п. 2 договору-заявки перелік документів (опис вкладення у цінний лист та чек від 24.01.2025 №303) (а.с.17), які отримані відповідачем 28.01.2025 відповідно до інформації розміщеної на сайті Укрпошти за пошуковим запитом по трекінгу поштового відправлення №303 (а.с.18 зворот).

Отже, відповідач мав сплатити грошове зобов`язання за Договором-заявкою у період з 29.01.2025 по 03.02.2025 (включно).

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок, про що вказано у ст. 253 ЦК України.

Згідно з ч. 5 ст. 254 ЦК України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає, що позивачем здійснено розрахунок штрафних санкцій за період з 03.02.2025 по 13.03.2025 враховуючи, що п`ятий день оплати припав на вихідний день (неділя), тобто без урахування наведених вище норм цивільного законодавства, тому строк нарахування є вірним з 04.02.2025.

Колегія суддів перевіривши перерахунок здійснений судом першої інстанції, вважає його арифметично вірним, а тому з відповідача підлягає стягнення 3 761,78 грн пені, 4 611,21 грн 36% річних та 984,23 грн інфляційних втрат (за період з 04.02.2025 по 13.03.2025). У задоволенні 97,75 грн пені та 121,35 грн 36% річних правомірно було відмовлено судом першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду з огляду на вищевикладене.

Відповідно до ст. ст. 73,74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог суду не надав, апеляційний суд погоджується із рішенням господарського суду міста Києва від 19.09.2025 року у справі № 910/3111/25, отже підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача (апелянта).

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ФОЛЕНСКАЙ" на рішення господарського суду міста Києва від 19.09.2025 р. у справі № 910/3111/25 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 19.09.2025 р. у справі № 910/3111/25 залишити без змін.

Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на відповідача (апелянта).

Матеріали справи № 910/3111/25 повернути до місцевого господарського суду .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287,288 ГПК України

Повний текст постанови складено 19.12.2025 р.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Барсук