ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
18.12.2025 м. Івано-ФранківськСправа № 909/1244/25
за позовом: Акціонерного товариства "Національна суспільна телерадіокомпанія України"
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Західспецбезпека"
про стягнення заборгованості в сумі 403473,18 грн
Рішенням від 10.12.25 позов задоволено частково: стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Західспецбезпека" на користь Акціонерного товариства "Національна суспільна телерадіокомпанія України" 211242грн50 коп. за товар, що не був поставлений, пеню в розмірі 2332 грн 35коп. від суми, що підлягає поверненню, за кожен день прострочення такого зобов`язання (з 01.10.2025 по 13.10.2025) та 3203 грн 62коп. судового збору; відмовлено в позові в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Західспецбезпека" пені в розмірі 1% від вартості непоставленого товару за період з 16.09.25 по 28.09.25 в сумі 54923,05 грн та 134975,28 грн пені розмірі 5% від суми, що підлягає поверненню, за період з 01.10.25 по 13.10.25; судовий збір в розмірі 2848,48 грн залишено за позивачем.

15.12.25 до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Західспецбезпека" вх.№10927/25 від 15.12.25 про ухвалення додаткового рішення у справі.

За приписами пункту 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, є однією із засад (принципів) господарського судочинства.

Відповідно до статті 131 Конституції України, для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

При поданні позову позивач повідомив суд, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат складається з суми судового збору та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 18000,00 грн. Крім того, позивач направив суду заяву вх.№11659/25 від 14.07.25 про відшкодування судових витрат з доказами їх понесення.

Відповідно до ч.3 ст.126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу відповідачем подано суду наступні докази (у копіях документів):

- договір №10-09/3/25 від 10.09.25 про надання правової допомоги;

- замовлення №29-10/25 від 29.10.25;

- акт надання послуг №202 від 11.12.25;

- свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

При дослідженні зазначених вище доказів судом встановлено, що між відповідачем та адвокатом Мінченко Я.В. укладено договір №10-09/3/25 від 10.09.25 про надання правової допомоги (надалі - Договір).

Пунктом 1.1. Договору сторони погодили, що адвокат зобов`язується надавати клієнту правову допомогу на умовах, передбачених договором, а клієнт - оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати.

Відповідно до п.5.1 Договору адвокат самостійно визначає розмір гонорару; при встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація та завантаження адвоката.

Згідно п.2 замовлення №29-10/25 від 29.10.25 сторони погодили, що фіксований розмір гонорару за надання правових послуг визначено сторонами з врахуванням вимог ст.126 ГПК України складності питань та з врахуванням принципів розумності та строку виконання і становить 20000,00грн. Цим же пунктом встановлено перелік правничих послуг, а згідно з п.4 замовлення розрахунок за дані послуги здійснюється клієнтом на користь адвокатського бюро протягом п`яти робочих днів з моменту ухвалення судового рішення.

Слід зазначити, що компенсації підлягають не лише фактично сплачені витрати. Якщо сторони договору про надання правничої допомоги домовилися про оплату витрат у майбутньому, ці суми також мають бути відшкодовані. І надання до суду банківських документів про сплату адвокатського гонорару не є обов`язковою умовою для стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката (постанови ВС від 26.06.2019 у справі №813/481/18, від 2.10.2019 у справі №815/1479/18, від 29.10.2020 у справі №686/5064/20).

За змістом ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 4, 5, 6 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

При вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд надає оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення (постанова ВП ВС від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

З огляду на викладене, виходячи із загальних засад законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, враховуючи всі аспекти справи, з огляду на подані відповідачем докази щодо характеру та обсягу наданих адвокатом послуг, з урахуванням положень наведених норм, сталої судової практики суду касаційної інстанції у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу та фактичних обставин справи, суд констатує, що розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідає вищевказаним критеріям, відтак належить до включення до судових витрат по справі та розподілу між сторонами відповідно до ст. 129 ГПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Наведені вище норми процесуального закону визначають загальний порядок розподілу судових витрат між сторонами у справі та іншими учасниками справи, що ґрунтується на принципі обов`язковості відшкодування судових витрат особи, на користь якої ухвалено судове рішення, за рахунок іншої особи, яка в цьому спорі виступає її опонентом.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких у тому числі відносяться й витрати на професійну правничу допомогу), покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки у даній справі позов задоволено частково, з позивача підлягають стягненню понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10586 грн 82 коп. (пропорційно розміру задоволених позовних вимог).

Керуючись ст. 123, 124, 126, 129, 221, 232, 233, 236, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Західспецбезпека" вх.№10927/25 від 15.12.25 про ухвалення додаткового рішення у справі.

Стягнути з Акціонерного товариства "Національна суспільна телерадіокомпанія України" (ідентифікаційний код 23152907; вул. Іллєнка, 42, м. Київ, 04119) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Західспецбезпека" (ідентифікаційний код 45887243, 76019, Івано-Франківська обл., Івано-Франківський р-н, м. Івано-Франківськ, вул. Промислова, буд. 2Б, офіс 10) 10586(десять тисяч п`ятсот вісімдесят шість) грн 82 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили. Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне додаткове рішення складено 18.12.25.

Суддя П. А. Шкіндер