ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"09" грудня 2025 р. Cправа № 902/1243/25

Господарський суд Вінницької області у складі судді Матвійчука В.В., за участю секретаря судового засідання Ткача Д.В., за відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРА ВІННИЦЯ" (вул. Пирогова, буд. 131, м. Вінниця, 21037)

до: Комунального підприємства "Калинівкаводоканал" Калинівської міської ради (вул. Незалежності, 65Г, м. Калинівка, Хмільницький район, Вінницька область, 22400)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Калинівської міської ради (вул. Вадима Нестерчука, буд. 19, м. Калинівка, Хмільницький район, Вінницька область, 22400)

про стягнення 40 228,01 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду Вінницької області через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" надійшла позовна заява № 13.4.13-4282 від 08.09.2025 (вх. № 1322/25 від 08.09.2025) Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРА ВІННИЦЯ" з вимогами до Комунального підприємства "Калинівкаводоканал" Калинівської міської ради про стягнення 40 228,01 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.09.2025 дану позовну заяву передано для розгляду судді Матвійчуку В.В.

Суд за вказаним позовом відкрив провадження у справі № 902/1243/25 за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 09.10.2025. Одночасно суд залучив до участі в розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Калинівську міську раду, про що 09.09.2025 постановив відповідну ухвалу.

10.09.2025 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд", на виконання пункту 7 ухвали суду від 09.09.2025, від позивача надійшла заява № 13.4.13-4316 від 10.09.2025, до якої долучено докази направлення копії позовної заяви № 13.4.13-4282 від 08.09.2025 з додатками третій особі - Калинівській міській раді.

24.09.2025 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" від відповідача надійшов відзив на позовну заяву № б/н від 24.09.2025 (вх. № 01-34/10224/25 від 24.09.2025), який 25.09.2025 також надійшов до суду засобами поштового зв`язку (вх. № 01-34/10245/25).

29.09.2025 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" від позивача надійшла відповідь на відзив № б/н від 29.09.2025 (вх. № 01-34/10392/25 від 29.09.2025).

За результатами розгляду справи 09.10.2025, судом відкладено підготовче засідання на 06.11.2025, про що постановлено відповідну ухвалу у протокольній формі.

Виконавши завдання підготовчого провадження, судом закрито дану стадію господарського процесу та призначено справу до розгляду по суті на 09.12.2025, про що 06.11.2025 постановлено відповідну ухвалу.

09.12.2025 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" від позивача надійшла заява № б/н від 09.12.2025 (вх. № 01-34/13245/25 від 09.12.2025) про проведення судового засідання, призначеного на 09.12.2025, без участі представника ТОВ "ЕНЕРА ВІННИЦЯ" за наявними в матеріалах справи документами.

Позивач правом участі в засіданні суду не скористався. При цьому суд зважає на заяву № б/н від 09.12.2025 (вх. № 01-34/13245/25 від 09.12.2025) про проведення судового засідання, призначеного на 09.12.2025, без участі представника ТОВ "ЕНЕРА ВІННИЦЯ".

Відповідач та третя особа правом участі в засіданні суду також не скористалися. При цьому суд зважає, що про дату, час та місце слухання справи останні повідомлені належним чином ухвалою суду від 06.11.2025, яка відповідно до сформованих в КП "ДСС" довідок про доставку електронного листа була доставлена до електронних кабінетів сторін 07.11.2025.

З урахуванням неявки представників сторін суд зважає на положення ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У порядку ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

У судовому засіданні 09.12.2025 прийнято судове рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем порушено вимоги Податкового кодексу України, зокрема пункту 192.1.1 статті 192, що полягає у невиконанні обов`язку щодо реєстрації розрахунку коригування до податкової накладної № 226 від 31.01.2024, унаслідок чого позивач був позбавлений права на зменшення податкових зобов`язань.

Відповідач заперечив проти позову, зазначивши у відзиві, що реєстрацію розрахунків коригування в ЄРПН не було здійснено з підстав сумніву у правомірності таких дій, оскільки кошти в сумі 241 368,05 грн були перераховані не КП "Калинівкаводоканал", а Калинівській міській раді, у зв`язку з цим Підприємство звернулося до Головного управління ДПС у Вінницькій області за відповідними роз`ясненнями.

Позивач, заперечуючи доводи відповідача у відповіді на відзив, наголошує, що коригуючі рахунки та акти приймання-передавання активної електричної енергії, складені на виконання рішення Господарського суду Вінницької області від 16.04.2025 у справі № 902/468/24, були направлені відповідачу електронною поштою після здійснення коригування, а також додані до претензії, поданої разом із позовом.

Позивач також зазначив, що 30.07.2025 ним було направлено вимогу № 1.2.13-3783 щодо відшкодування суми ПДВ, при цьому з відповіді відповідача № 74 від 19.03.2025 не вбачається заперечень щодо факту отримання зазначених документів.

За твердженням позивача, відмова відповідача у реєстрації відповідних розрахунків коригування призвела до неможливості зменшення податкових зобов`язань з податку на додану вартість та спричинила збитки у розмірі 40 228,01 грн, а також створює ризик безпідставного збагачення відповідача за рахунок позивача поза межами правових підстав, передбачених законом.

Із наявних у справі та досліджених судом доказів слідує, що у провадженні Господарського суду Вінницької області перебувала справа № 902/468/24 за позовом керівника Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області в інтересах держави в особі Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРА ВІННИЦЯ" та Комунального підприємства "Калинівкаводоканал" Калинівської міської ради про визнання недійсними додаткових угод до договору про постачання електричної енергії споживачу № КА-200200 від 02.05.2023 та стягнення 241 368,05 грн сплаченої за товар грошової суми.

16.04.2025 Господарським судом Вінницької області ухвалено рішення, яким позов у справі № 902/468/24 задоволено повністю.

Зазначене рішення набрало законної сили 22.05.2025, що підтверджується відповідною відміткою в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

На виконання зазначеного судового рішення, відповідно до платіжної інструкції № 532642 від 06.06.2025, Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРА ВІННИЦЯ" перераховано на користь Калинівської міської ради грошові кошти у сумі 241 368,05 грн як надмірно сплачені.

Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРА ВІННИЦЯ" сформовано розрахунок коригування до податкової накладної № 226 від 31.01.2024, складеної за фактом здійснення господарської операції з постачання електричної енергії за договором про постачання електричної енергії споживачу № КА-200200 від 02.05.2023, на зменшення суми податку на додану вартість на 40 228,01 грн (розрахунок коригування № 16 від 06.06.2025).

Однак у встановлений законом строк Комунальним підприємством "Калинівкаводоканал" Калинівської міської ради не здійснено реєстрацію зазначеного розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, у зв`язку з чим Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРА ВІННИЦЯ" було позбавлене права включити суму ПДВ у розмірі 40 228,01 грн до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатися правом на зменшення податкових зобов`язань. Внаслідок цього позивач поніс збитки на зазначену суму, які заявлено до стягнення.

Крім того, до звернення до суду листом вих. № 1.2.13-3783 від 30.07.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРА ВІННИЦЯ" зверталося до Комунального підприємства "Калинівкаводоканал" Калинівської міської ради з вимогою про відшкодування суми ПДВ, посилаючись на порушення його прав та інтересів у зв`язку з нереєстрацією відповідачем розрахунків коригування до податкової накладної на зменшення суми ПДВ, що спричинило неможливість коригування податкових зобов`язань на суму 40 228,01 грн.

Листом № 165 від 08.08.2025 Комунальне підприємство "Калинівкаводоканал" Калинівської міської ради повідомило Товариство про звернення до Головного управління ДПС у Вінницькій області з метою отримання роз`яснень щодо правомірності реєстрації відповідного розрахунку коригування, зазначивши, що після отримання таких роз`яснень позивача буде повідомлено про прийняте рішення щодо реєстрації або відмови у реєстрації розрахунку коригування.

З огляду на встановлені обставини справи, суд враховує таке.

Згідно із пунктом 14.1.181 статті 14 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг.

У силу пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

За змістом підпунктів а) та б) пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з постачання товарів/послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 Податкового кодексу України.

Згідно із п. 192.1 ст. 192 (абз. 2-3) Податкового кодексу України розрахунок коригування до податкової накладної не може бути зареєстрований в ЄРПН пізніше 1095 календарних днів з дати складання податкової накладної, до якої складено такий розрахунок коригування.

Розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку, підлягає реєстрації в ЄРПН, зокрема отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, для чого постачальник надсилає складений розрахунок коригування отримувачу.

Відповідно до пп. 192.1.1 п. 192.1 ст. 192 Податкового кодексу України, якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то:

а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов`язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок;

б) отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв`язку з отриманням таких товарів/послуг.

Постачальник має право зменшити суму податкових зобов`язань лише після реєстрації в ЄРПН розрахунку коригування до податкової накладної.

З викладеного вище слідує, що згідно із пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України на продавця товарів/послуг покладено обов`язок в установлені терміни скласти податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим зумовлено обґрунтоване сподівання контрагента на те, що це зобов`язання буде виконано, оскільки тільки підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних суми податку можуть бути віднесені до складу податкового кредиту.

Відповідач не зареєстрував у Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування № 16 від 06.06.2025 на зменшення суми ПДВ на 40 228,01 грн до податкової накладної № 226 від 31.01.2024, оскільки доказів протилежного матеріали справи не містять.

Крім того, суд враховує, що в матеріалах справи наявний лист Комунального підприємства "Калинівкаводоканал" Калинівської міської ради № 165 від 08.08.2025, яким Товариство повідомлено про звернення до Головного управління ДПС у Вінницькій області з метою отримання роз`яснень щодо правомірності реєстрації відповідного розрахунку коригування.

Як убачається з листа Головного управління ДПС у Вінницькій області № 52053/6/02-32-04-01-16 від 27.08.2025, наданого на звернення Комунального підприємства "Калинівкаводоканал" Калинівської міської ради, податковий облік операцій, що здійснюються платниками податку, ґрунтується на даних бухгалтерського обліку, а господарські операції повинні бути підтверджені належним чином складеними первинними (бухгалтерськими) документами.

У зазначеному листі також роз`яснено, що у разі, якщо платником податку за операціями з придбання товарів/послуг було включено до податкового кредиту суми ПДВ на підставі відповідних податкових накладних, складених постачальником за такими операціями та зареєстрованих в ЄРПН, та надалі виникають підстави, визначені пунктом 192.1 статті 192 розділу V ПКУ (зокрема, наступне за постачанням зменшення ціни товарів/послуг та повернення постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг), суми податкових зобов`язань постачальника та податкового кредиту покупця підлягають відповідному коригуванню.

У разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг постачальник складає розрахунок коригування до відповідної податкової накладної, який підлягає реєстрації в ЄРПН покупцем. Разом з тим, покупець зобов`язаний зменшити податковий кредит незалежно від факту реєстрації в ЄРПН такого розрахунку коригування.

Таким чином, з листа Головного управління ДПС у Вінницькій області № 52053/6/02-32-04-01-16 від 27.08.2025 слідує, що у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг постачальник складає розрахунок коригування до відповідної податкової накладної, який підлягає реєстрації в ЄРПН покупцем. Водночас покупець зобов`язаний зменшити податковий кредит незалежно від факту реєстрації такого розрахунку коригування в ЄРПН.

Відповідно до частин 1, 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно із ст. 224 ГК України (чинного на час виникнення спірних правовідносин) учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

Судом встановлено, що позивач повернув надмірно сплачені кошти за договором про постачання електричної енергії споживачу № КА-200200 від 02.05.2023 на підставі рішення Господарського суду Вінницької області від 16.04.2025 у справі № 902/468/24.

Проте Комунальне підприємство "Калинівкаводоканал" Калинівської міської ради не виконало обов`язок щодо реєстрації розрахунку коригування податкової накладної відповідно до пп. 192.1.1 п. 192.1 ст. 192 ПКУ, через що позивач не зміг включити суму ПДВ у податковий кредит та зменшити податкове зобов`язання, що завдало йому збитків у розмірі 40 228,01 грн.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 01.03.2023 у справі № 925/556/21 зазначила, що з 01.01.2015 Податковий кодекс України не встановлює для платника податку на додану вартість механізм, який би дозволяв йому включити податок на додану вартість за відповідною операцією до складу податкового кредиту за відсутності зареєстрованої його контрагентом у Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної, якщо контрагент за законом мав її зареєструвати. Такий платник податку на додану вартість також не має у податкових відносинах права самостійно спонукати контрагента до здійснення реєстрації, а також не може спонукати контрагента оскаржити незаконні рішення, дії чи бездіяльність контролюючого органу, якщо вони були перешкодою у реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. Водночас саме від того, чи здійснить контрагент всі необхідні дії для реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, а у випадку незаконної перешкоди з боку контролюючого органу для реєстрації - від того, чи зможе контрагент успішно усунути ці перешкоди, фактично залежить виникнення права такого платника податку на податковий кредит з податку на додану вартість.

Тому має місце прямий причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати податкову накладну та неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту позивача та, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками цієї особи. Отже, наявні усі елементи складу господарського правопорушення.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10.01.2022 у справі № 910/3338/21.

Суд зазначає, що обов`язок реєстрації розрахунку коригування податкової накладної покладається на Комунальне підприємство "Калинівкаводоканал" Калинівської міської ради, оскільки господарські відносини в даному спорі виникли саме між позивачем та відповідачем за договором про постачання електричної енергії № КА-200200 від 02.05.2023.

Оскільки розрахунок коригування № 16 від 06.06.2025 до податкової накладної № 226 від 31.01.2024 не зареєстрований у встановлені строки, позивач позбавлений можливості зменшити податкове зобов`язання та сформувати податковий кредит у сумі 40 228,01 грн.

Суд враховує, що відповідач не надав доказів, що спростовують зазначені обставини або підтверджують належну реєстрацію розрахунку коригування та відшкодування збитків позивачу.

Отже, у даному випадку наявні усі елементи складу господарського правопорушення.

Щодо посилань відповідача на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 02 липня 2024 року у справі № 440/5004/23, суд зазначає, що відповідно до зазначених висновків предметом доказування при вирішенні вимог про скасування рішення Комісії про відмову в реєстрації податкової накладної, зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну мають бути встановленими обставини достатності документів для її реєстрації. Водночас з огляду на те, що обставини даної справи є відмінними, зазначені висновки Верховного Суду не підлягають застосуванню до спірних правовідносин у цій справі.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення збитків у сумі 40 228,01 грн є обґрунтованими та підтвердженими належними доказами, тому підлягають задоволенню.

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Статтею 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч. 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Отже, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є доказово обґрунтованими та нормативно підставними, а відтак суд вважає за можливе їх задовольнити з наведених вище мотивів.

Згідно приписів п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на наведене, на відповідача покладаються витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 2 422,40 грн.

Враховуючи вищенаведене та керуючись статтями 2, 4, 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства "Калинівкаводоканал" Калинівської міської ради (вул. Незалежності, 65Г, м. Калинівка, Хмільницький район, Вінницька область, 22400; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРА ВІННИЦЯ" (вул. Пирогова, 131, м. Вінниця, 21037, ) 40 228 грн 01 коп - збитків та 2 422 грн 40 коп - витрат на сплату судового збору.

Примірник рішення надіслати сторонам до електронних кабінетів в ЄСІТС.

Рішення суду набирає законної сили у строки передбачені ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду, в порядку та строки визначені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне рішення складено 18 грудня 2025 р.

Суддя Василь МАТВІЙЧУК

віддрук. прим.:

1 - до справи