РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.12.2025Справа № 910/12808/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лан - Україна"

до Фізичної особи-підприємця Цибульської Анастасії Миколаївни

про стягнення 29 836,16 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Лан - Україна» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною до Фізичної особи-підприємця Цибульської Анастасії Миколаївни (далі - відповідач) про стягнення 29 836,16 грн., у тому числі: 10 526,37 грн. - основний борг (орендна плата), 752,68 грн. - пеня, 1194,77 грн. - річних, 2 242,64 грн. - інфляційні втрати, 9905,96 грн. - основний борг (змінна частина орендної плати), 1 473,84 грн. - пеня по змінній частині орендної плати, 1 434,19 грн. - річних, 2 305,71 грн. - інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що всупереч взятим на себе зобов`язанням за договором оренди №82/23-О від 09.08.2023 відповідач в обумовлений строк не здійснив у повному обсязі та у визначені договором строки оренду плату, у зв`язку з чим виникла заборгованість.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.10.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

04.11.2025 через відділ діловодства суду відповідачем подано клопотання про передачу справи за територіальною підсудністю.

07.11.2025 до суду від позивача надійшли письмові заперечення на клопотання відповідача про передачу справи за територіальною підсудністю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.11.2025 у задоволенні клопотання Фізичної особи-підприємця Цибульської Анастасії Миколаївни про передачу справи за територіальною підсудністю - відмовлено.

13.11.2025 через відділ діловодства суду відповідачем подано письмовий відзив, в якому проти позову заперечено з посиланням на необґрунтованість позовних вимог, зазначивши, що Фізичною особою-підприємцем Цибульською А.М. додаткові послуги по змінній частині договору не замовлялися, ТОВ «Лан - Україна» не підтверджено позовні вимоги належними доказами. Частина вимог про стягнення пені стосується періодів, що виходять за межі строку позовної давності, встановленого законодавством.

У письмовому відзиві відповідач заявив клопотання про визнання актів здачі-приймання виконаних робіт за серпень, вересень, жовтень та листопад 2023 року (за змінною частиною орендної плати) неналежними доказами та їх виключення з матеріалів справи, витребування у позивача на підставі статті 80 Господарського процесуального кодексу України:

- детальні помісячні розрахунки змінної частини орендної плати за період з 09.08.2023 по 30.11.2023, що включають компенсацію витрат окремо за електроенергію; водопостачання та водовідведення; вологе прибирання; миття вікон; обслуговування прилеглої території.

- належним чином засвідчені копії первинних документів, що підтверджують понесені витрати;

- рахунки та акти від постачальників послуг;

- платіжні документи (квитанції, банківські виписки);

- акти виконаних робіт (клінінг, технічне обслуговування);

- розрахунок частки витрат, що припадає на орендовану площу (52,63 м2), з урахуванням загальної площі об`єкта.

- пояснення, чому до рахунків не додавався перелік наданих додаткових витрат з деталізацією, як це передбачено п. 3.2.1 та 3.4.1 договору.

Згідно ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Приписами ч. 2 ст. 81 ГПК України наведено вичерпний перелік підстав для задоволення судом клопотання про витребування доказів. Відтак, подане клопотання про витребування у позивача доказів, не відповідає приписам пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 81 ГПК України, що є підставою для відмови у його задоволенні.

Оскільки у суду відсутні правові підстави для виключення доказів з матеріалів справи, клопотання відповідача про визнання доказів неналежними та їх виключення з матеріалів справи задоволенню не підлягає.

Позивач 17.11.2025 подав до суду письмову відповідь на відзив.

03.12.2025 відповідач подав заперечення на відповідь на відзив.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю «Лан - Україна» (далі - позивач, Орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Цибульською Анастасією Миколаївною (далі - відповідач, Орендар) 09.08.2023 укладено договір оренди №82/23-О, за умовами якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в тимчасове платне користування майно (далі -об`єкт та сплачує орендну плату за його використання на умовах Договору та в розмірі встановленому в Додатку №1 до Договору.

Відповідно до Додатку №1 до Договору оренди №82/23-О від 09.08.2023 сторони домовились про наступну вартість оренди об`єкта (об`єктів), що надаються за договором: Адміністративне приміщення №208 (2-й поверх) загальною площею 83,33 кв.м., територія загального користування до № 208 (2-й поверх) загальною площею 83,33 кв.м., загальна вартість оренди склала 5 262,79 грн. з ПДВ.

Орендодавець передав, а Орендар прийняв у тимчасове користування Адміністративне приміщення №208 (2-й поверх) загальною площею 40,7 кв.м., територія загального користування до № 208 (2-й поверх) загальною площею 11,93 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Митрофана Довнар-Запольського, буд. 5 та являють собою частину другого поверху будівлі, що підтверджується актом прийому-передачі.

За умовою п.3.3 договору Орендодавець може надавати Орендареві послуги вартість та повний перелік яких зазначається в Додатку №2 до Договору.

У додатку №2 до Договору оренди №82/23-О від 09.08.2023 сторони домовились про наступний склад та вартість послуг, що становлять змінну частину орендної плати за Договором: відшкодування постачання електричної енергії згідно показників лічильників, вартість одиниці за діючими тарифами ТОВ «Київські енергетичні послуги», відшкодування перетікання реактивної енергії за діючими тарифами ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», відшкодування водопостачання та водовідведення за нормами за діючими тарифами ПрАТ «АК «Київводоканал», відшкодування теплопостачання (в опалювальний сезон) за діючими тарифами КП «Київтеплоенерго», прибирання приміщень загального користування за день 1 кв.м. (нараховується щоденно) -10,00 грн., вологе прибирання офісних приміщень, ціна з розрахунку за 1 день 1 кв.м. - 15,00 грн., миття вікон (внутрішня та зовнішня сторони) за 1 кв.м. - 65,00 грн., оренда місця у 19-дюймовій шафі серверної кімнати одиниця обладнання до 2 юнітів 650,00 грн., кожен наступний юніт (без блока живлення) - 350,00 грн., розміщення міні АТС 400,00 грн., послуги ІТ-спеціаліста (консультація /налаштування) год. 400,00 грн., використання поштової скриньки, за місяць 50,00 грн., одноразовий в`їзд одного автомобіля на територію в денний час (3 8-00 до 22-00) за календарний місяць 200,00 грн., в`їзд одного автомобіля на територію внутрішнього двору офісного центру в денний час (з 8-00 до 22-00) за календарний місяць 1400,00 грн., в`їзд одного автомобіля на центральну територію фасадної частини офісного центру в денний час (з 8-00 до 22-00) за календарний місяць 1500,00 грн., в`їзд одного автомобіля на територію цілодобово за календарний місяць 2400,00 грн., в`їзд за одного автомобіля на територію в нічний час (з 22-00 до 8-00) за календарний місяць 200,00 грн., використання додатково орендованого приміщення для проведення зустрічей переговорів за одну годину використання година 250,00 грн., звіт про вхід/вихід та час перебування працівників орендаря в офісному комплексі в місяць / 1 люд. 50,00 грн.

Відповідно до п.3.4 договору оплата за Договором здійснюється наступним чином:

3.4.1. Орендодавець до 5-го (п`ятого) числа кожного поточного календарного місяця оренди об`єкту виставляє Орендарю рахунок за оренду об`єкту згідно Додатку №1 до Договору, рахунок за оплату змінної частини орендної плати згідно Додатку №2 до Договору.

3.4.2. Уповноважена особа Орендаря зобов`язана самостійно отримати рахунок в Орендодавця не пізніше п`ятого числа кожного поточного календарного місяця.

3.4.3. У випадку відсутності в Орендаря рахунків з будь-яких причин, Орендар зобов`язаний сплатити орендну плату та змінну частину орендної плати у строк, зазначений у п.3.4.4. Договору в розмірі орендної плати та розмірі змінної частини орендної плати за попередній місяць, але з урахуванням змін оформлених за згодою Сторін у відповідності з п.3.4.8. Договору.

3.4.4. Оплата належних Орендодавцеві платежів (за користування об`єктом та змінної частини орендної плати за поточний місяць) за другий та наступні місяці користування об`єктом за Договором здійснюється Орендарем до 5-го (п`ятого) числа кожного поточного місяця шляхом 100 % (сто відсоткової) передплати. Рахунки для оплати змінної частини орендної плати за другий та наступні місяці користування об`єктом за Договором виставляються у розмірі змінної частини орендної плати за попередній період.

3.4.5. Оплата здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Орендодавця або в інший спосіб не заборонений законодавством.

3.4.6. По закінченні поточного місяця Сторони складають Акт виконаних робіт (наданих послуг), який надається Орендодавцем не пізніше 5-го (п`ятого) числа та підписується Орендарем не пізніше 10 (десятого) числа місяця, наступного за звітним.

Уповноважена особа Орендаря повинна отримати Акт виконаних робіт (наданих послуг) у представника Орендодавця.

У матеріалах справи містяться наступні рахунки №5016795 від 01.09.2023 на суму 5262,79 грн., №5016863 від 30.09.2023 (змінна частина орендної плати за вересень 2023 р.) на суму 33 965,63 грн., №5016896 від 01.10.2023 на суму 5262,79 грн., №5017014 від 31.10.2023 на суму 3008,50 грн., № 5017073 від 01.11.2023 на суму 5262,79 грн., №5017148 від 30.11.2023 на суму 4931,83 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач до позовної заяви долучив Акти №95016918 від 31.08.2023 на суму 3904,68 грн., №95017009 від 31.08.2023 на суму 16042,62 грн., №95017080 від 30.09.2023 на суму 5262,79 грн., №95017104 від 30.09.2023 на суму 33965,63 грн., №95017265 від 31.10.2023 на суму 5262,79 грн., №95017297 від 31.10.2023 на суму 3008,50 грн., складені та підписані позивачем та відповідачем.

Окрім того, акти №95017380 від 30.11.2023 на суму 5262,79 грн., №95017399 від 30.11.2023 на суму 4931,83 грн. (змінна частина орендної плати), складені виконавцем-позивачем.

Судом встановлено, що акти наданих послуг за листопад 2023 року підписані лише Позивачем, однак у матеріалах справи відсутні заперечення щодо якості та вартості наданих послуг зі сторони Відповідача, так само як і не містять матеріали справи мотивованої відмови від підписання актів. Відповідачем не надано доказів, що ним після отримання актів наданих послуг висловлені заперечення проти розміру, обсягу та вартості наданих послуг.

Відповідно до норм чинного законодавства, виконавець не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акту, а має лише констатувати факт відмови від підписання акту. У свою чергу, обов`язок прийняти надані послуги, а у випадку виявлення недоліків негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акту наданих послуг) покладається на замовника (схожа правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21.08.2019 у справі № 917/1489/18, від 18.07.2019 у справі № 910/6491/18, від 19.06.2019 у справі № 910/11191/18).

При цьому, сам по собі факт відсутності підписаного сторонами акту наданих послуг не є визначальним для висновку про ненадання позивачем послуг за договором.

Таким чином, послуги за актами №95017380 від 30.11.2023 на суму 5262,79 грн., №95017399 від 30.11.2023 на суму 4931,83 грн., вважаються фактично наданими відповідачу за Договором оренди №82/23-О від 09.08.2023 року. Водночас, з наявних матеріалів справи доказів не вбачається, щоб відповідач частково чи повністю відмовлявся від одержання послуг.

Отже, згідно умов погодженого сторонами договору оренди №82/23-О від 09.08.2023, у відповідача виник обов`язок оплачувати надані позивачем послуги у порядку та строки, визначені умовам договору.

В порушення умов договору оренди №82/23-О від 09.08.2023 фізична особа-підприємець Цибульська Анастасія Миколаївна у повному обсязі не оплатила вартість оренди, внаслідок чого виникла заборгованість по орендній платі в розмірі 10 526,37 грн. та 9905,96 грн. - заборгованість змінної частини орендної плати.

Договір згідно п.2.1 набирає чинності з дати його підписання Сторонами та діє до « 31» липня 2024 року.

Пунктом 9.1 договору сторони передбачили, що кожна із сторін вправі в односторонньому порядку розірвати Договір за умови письмового попередження іншої Сторони не менш ніж за три місяці до визначеної дати припинення дії Договору. В разі, якщо розірвання Договору ініціює Орендар у строк менший ніж три місяці, то орендна плата за останній місяць оренди (п.6.1.1 договору) Орендарю не повертається.

З матеріалів справи слідує, що відповідач звернувся до позивача з повідомленням про розірвання з 30.11.2023 договору оренди №82/23-О від 09.08.2023.

У зв`язку з чим, 30.11.2023 сторонами у справі підписано акт №1 повернення орендованого майна відповідно до договору оренди №82/23-О від 09.08.2023.

За умовою п.9.3 договору у випадку розірвання Договору Орендар зобов`язаний сплатити всі належні Орендодавцеві кошти, але не пізніше дати припинення користування об`єктом.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач зазначив, що відповідачем порушено свої договірні зобов`язання в частині оплати орендної плати та змінної орендної плати. Вказане слугувало підставою звернення до суду з даним позовом.

Стаття 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначає, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання, в силу вимог статей 526, 525 Цивільного кодексу України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною 1 статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Заперечуючи проти позову, відповідач у письмовому відзиві зазначив, що надані позивачем акти не містять узгодженого сторонами переліку замовлених та наданих конкретних послуг відповідно до Додатку до Договору оренди, зафіксованих помісячно у встановленому порядку обсягів (електроенергії, послуг з водопостачання та водовідведення, тощо), вартості кожної такої послуги пропорційно площі орендованого майна, розрахунку частки витрат, що припадає на орендовану площу.

Щодо вказаних заперечень відповідача суд зазначає наступне:

Умовами договору, зокрема, розділом 3 договору сторони погодили розмір щомісячної орендної плати за весь об`єкт та розмір витрат по утриманню об`єкту та додаткових послуг Орендодавця (змінна частина орендної плати).

Окрім орендної плати Орендар зобов`язався сплачувати Орендодавцю змінну частину орендної плати, до складу якої входять витрати пов`язані з забезпеченням об`єкту електричною енергією, водопостачанням та водовідведенням, обслуговуванням прилеглої території у випадку, коли таке обслуговування проводиться силами і засобами Орендодавця внаслідок порушення Орендарем вимог п.3.6.1 Додатку № 3 до Договору, вологим прибиранням та миттям вікон об`єкту.

Будь-які зміни в об`єкті, а саме: розміщення додаткового обладнання, використання раніше встановленого обладнання в іншому режимі експлуатації (якщо такі зміни призведуть до додаткових витрат на послуги) можливе лише з письмової згоди Орендодавця, що є підставою для виставлення Орендареві рахунків на оплату додатково спожитих послуг, що є складовою змінної частини орендної плати, за тарифами, що діють на момент здійснення взаєморозрахунків (пп.3.2.1-3.2.2).

В матеріалах справи містяться підписані сторонами та погоджені акти надання послуг за серпень 2023 року, вересень 2023 року, жовтень 2023 року щодо погодження вартості орендної плати та змінної орендної плати. Тобто, їх вартість, обсяг надання відповідач не заперечував, оскільки підписав акти без заперечень. Лише після звернення позивача до суду з позовом ініціював клопотання про визнання їх неналежними доказами.

Досліджуючи матеріали справи судом встановлено, що відповідач здійснювала оплату за оренду приміщення та оплату змінної частини орендної плати, що підтверджується платіжними інструкціями, у свою чергу означене, є схваленням та підтвердженням отримання послуг за договором оренди №82/23-О від 09.08.2023.

Передбачена відповідним договором умова щодо оплати за надані послуги з прив`язкою до підписання відповідних актів не може бути єдиною підставою, яка звільняє замовника від обов`язку здійснити таку оплату, адже основною первинною ознакою будь-якої господарської операції, як то надання послуг чи виконання робіт, є її реальність, а наявність належним чином оформлених первинних документів (підписаних уповноваженими представниками обох сторін) є вторинною, похідною ознакою; неналежне документальне оформлення господарської операції відповідними первинними документами, зокрема не підписання замовником актів приймання робіт/послуг без надання у визначені договором та/або законом строки вмотивованої відмови від їх підписання, не може свідчити про їх безумовну невідповідність змісту господарської операції (наданим послугам або виконаним роботам). Правові наслідки створює саме господарська операція (реальне надання послуг/виконання робіт), а не первинні документи.

У свою чергу, укладаючи договір, сторони погодили, що уповноважена особа Орендаря зобов`язана самостійно отримати рахунок в Орендодавця не пізніше п`ятого числа кожного поточного календарного місяця.

Орендар зобов`язаний сплатити орендну плату та змінну частину орендної плати і перерахувати суму відшкодувань за весь фактичний час користування об`єктом до моменту його повернення Орендодавцю, незалежно від строку дії договору (п.9.4 договору).

Отже, доводи, викладені відповідачем у письмовому відзиві, до уваги судом не приймаються.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосований Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Оскільки відповідач доказів, які б підтверджували оплату оренди у повному обсязі суду не надано, позовні вимоги про стягнення 10 526,37 грн. - основного боргу (орендна плата) та 9905,96 грн. - основного боргу (змінна частина орендної плати) є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Умовами договору, тобто п.8.2.1 сторони відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного Кодексу України встановили, що за порушення грошового зобов`язання Орендар на вимогу Орендодавця зобов`язаний сплатити 30 % (тридцять процентів) річних.

Тобто, вказаним пунктом договору сторони погодили застосування до спірних правовідносин іншого розміру процентів річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, а ніж встановлений вказаною нормою ЦК України, а саме - 30 % річних.

Оскільки нараховані позивачем 1194,77 грн. - річні, 2 242,64 грн. - інфляційні втрати, 1434,19 грн. - річні та 2 305,71 грн. - інфляційні втрати по змінній частині орендної плати є арифметично правильними та відповідають приписам чинного законодавства, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог, у зв`язку із чим, такі вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно із частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом частин 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Приписами частин 1, 2 статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно п.8.2.1 договору у випадку прострочення по сплаті належних Орендодавцеві платежів Орендар сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Суд, перевіривши розрахунок пені, у зв`язку з неналежним виконанням умов Договору, вважає, що ця частина позовних вимог підлягає задоволенню.

Таким чином, з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню пеня у розмірі 752,68 грн. та 1 473,84 грн. - пеня по змінній частині орендної плати.

В той же час, відповідачем було заявлено про застосування спеціального строку позовної давності до вимог позивача про стягнення пені.

Статтею 256 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з частиною першою статті 258 Цивільного кодексу України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) - частина 2 ст. 258 Цивільного кодексу України.

Відповідно до приписів статті 261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач нараховував пеню з 06.09.2023 по 30.11.2023, тоді як звернувся до суду з вказаним позовом 14.10.2025.

Суд зазначає, що Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" від 15.03.2022 року внесено зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України, доповнено пунктом 19 такого змісту: "У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану".

Враховуючи вищезазначені приписи законодавства, позивачем не пропущено спеціальний строк позовної давності для звернення з даним позовом до суду в частині стягнення пені.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статей 76-79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

З огляду на вищевикладене та встановлені фактичні обставини справи, суд дає вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмета доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах. При цьому суд наголошує, що усі інші доводи та міркування сторін, окрім зазначених у мотивувальній частині рішення, взяті судом до уваги, однак не спростовують висновків суду та не суперечать дійсним обставинам справи і положенням законодавства.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Витрати зі сплати судового збору відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Цибульської Анастасії Миколаївни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лан - Україна" (04116, м. Київ, вул. Довнар-Запольського, буд.5, ) 10 526 (десять тисяч п`ятсот двадцять шість) грн. 37 коп. - основного боргу орендної плати, 752 (сімсот п`ятдесят дві) грн. 68 коп. - пені , 1 194 (одна тисяча сто дев`яносто чотири) грн. 77 коп. - річних, 2 242 (дві тисячі двісті сорок дві) грн. 64 коп. - інфляційні втрати, 9905 (дев`ять тисяч дев`ятсот п`ять) грн. 96 коп. - основного боргу змінної частини орендної плати, 1 473 (одна тисяча чотириста сімдесят три) грн. 84 коп. - пені по змінній частині орендної плати, 1 434 (одна тисяча чотириста тридцять чотири) грн. 19 коп. - річних, 2 305 (дві тисячі триста п`ять) грн. 71 коп. - інфляційні втрати та 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 17.12.2025.

Суддя Наталія ЯГІЧЕВА