СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

16 грудня 2025 року м. Харків Справа № 875/415/23

Східний апеляційний господарський суд у складі: головуючий, суддя-доповідач Попков Д.О.
секретар судового засідання за участю представників: від Заявника від Позивача від Відповідача розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву (номер провадження 415 П/3) про за позовом до про Лутаєва К.В. не з`явився; не з`явився; не з`явився; приватного виконавця Скрипника Володимира Леонідовича звернення стягнення на грошові кошти в розмірі 1038 876,96грн., Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерлінк», м.Полтава Приватного підприємства «Велес насіння», м. Полтава стягнення 947527,98грн.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Український правовий союз» у складі головуючого третейського судді Брюховецького О.В. від 07.02.2023 у справі №2/520 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерлінк», м. Полтава до Приватного підприємства «Велес насіння», м.Полтава про стягнення 947527,98грн. за договором купівлі-продажу №02/02/02 від 02.02.2022, з яких: 608300,06грн. суми попередньої оплати, 220321,28грн. пені за не поставку товару, 64163,16грн. пені за неповернення суми передоплати, 8546,01грн. інфляційної індексації, 46197,47грн. відсотків за користування грошовими коштами були задоволені в повному обсязі. Також було стягнуто витрати пов`язані з вирішенням спору третейським судом в розмірі 27237,64грн., з яких: 7237,64грн. третейський збір та 20000,00грн. витрати пов`язані з оплатою послуг із надання правової допомоги.

02.03.2023 до Східного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерлінк», м. Полтава надійшла заява про видачу наказу на примусове виконання означеного рішення третейського суду.

Ухвалою від 01.05.2023 відмовлено у задоволенні заяви Приватного підприємства «Велес насіння», м.Полтава про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Український правовий союз» від 07.02.2023 у третейській справі №2/520 (справа №875/415/23); задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерлінк», м. Полтава про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Український правовий союз» від 07.02.2023 у третейській справі №2/520 (справа №875/415/23) задоволено; видано накази у справі №875/415/23 на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Український правовий союз» від 07.02.2023 у третейській справі №2/520 (після набрання ухвалою законної сили) про:

- стягнення з Приватного підприємства «Велес насіння» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерлінк» 608300,06грн. попередньої оплати за договором купівлі-продажу №02/02/02 від 02.02.2022, 220321,28грн. пені, 64163,16грн. пені за неповернення суми передоплати, 8546,01грн. інфляційної індексації та 46197,47грн. відсотків за користування грошовими коштами;

- стягнення з Приватного підприємства «Велес насіння» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерлінк» 7237,64грн. третейського збору та 20000,00грн. витрат пов`язані з оплатою послуг із надання правової допомоги.

Стягнуто з Приватного підприємства «Велес насіння» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерлінк» витрати зі сплати судового збору за подання останнім заяви в сумі 1342,00грн.

04.08.2023 видано наказ на примусове виконання рішення третейського суду.

08.12.2025 (документ сформований 05.12.2025) до Східного апеляційного господарського суду від приватного виконавця Скрипника Володимира Леонідовича надійшла заява, за змістом якої останній просить звернути стягнення на грошові кошти в розмірі 1 038 876,96 грн, які належать Товариство з обмеженою відповідальністю «Корпорація Агроексперт-трейд» () та яке має заборгованість перед Приватним підприємством «Велес Насіння» () на підставі рішення Господарського суду міста Києва від 17.10.2023 у справі № 910/10118/23, що набрало законної сили 17.11.2023, в рахунок погашення заборгованості за виконавчим провадженням №72628856, обґрунтовуючи тим, що рішенням Господарського суду міста Києва у справі №910/10118/23 було задоволено позов Приватного підприємства «Велес Насіння» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація Агроексперт-трейд» про стягнення 1 023 523,96 грн. та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація Агроексперт- Трейд» на користь Приватного підприємства «Велес Насіння» заборгованість у сумі 787 600 грн. 00 коп, інфляційні втрати у сумі 210 289 грн. 20 коп., 3 % річних в сумі 25 634 грн. 76 коп. та судовий збір в сумі 15 353 грн. 00 коп.

На підставі інформації, що міститься в Автоматизованій системі виконавчого провадження, встановлено, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Гненним Дмитром Анатолійовичем здійснюється виконавче провадження № 73949337 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 17.11.2023, виданого на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 17.10.2023 у справі № 910/10118/23.

Згідно відповіді приватного виконавця Гненного Дмитра № 18160 від 26.11.2025, на направлений запит, залишок заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація Агроексперт-Трейд» перед Приватним підприємством «Велес Насіння» становить 1 038 876,96 грн.

За таких умов, станом на сьогодні у Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація Агроексперт-Трейд» наявна заборгованість перед Приватним підприємством «Велес Насіння» у розмірі 1 038 876,96 грн, яка підтверджена рішенням Господарського суду міста Києва від 17.10.2023 у справі № 910/10118/23. А тому наявні усі правові підстави для звернення стягнення на таку заборгованість.

Також заявник просить розгляд заяви здійснювати без участі приватного виконавця.

Протоколом передачі раніше визначеному складу суду від 08.12.2025 головуючим (суддею-доповідачем) з розгляду цієї заяви (справа №875/415/23) визначено суддю Попкова Д.О.

Ухвалою від 11.12.2025 означеним суддею прийнято заяву приватного виконавця Скрипника Володимира Леонідовича про звернення стягнення на грошові кошти в розмірі 1038876,96 грн, які належать Товариство з обмеженою відповідальністю «Корпорація Агроексперт-трейд» () та яке має заборгованість перед Приватним підприємством «Велес Насіння» () на підставі рішення Господарського суду міста Києва від 17.10.2023 у справі № 910/10118/23, яке набрало законної сили 17.11.2023, в рахунок погашення заборгованості за виконавчим провадженням №72628856, до розгляду; призначено розгляд заяви у судовому засіданні на 16 грудня 2025 року о 14:00 та запропоновано учасникам справи надати свої міркування щодо поданої Приватним виконавцем Скрипником Володимиром Леонідовичем заяви про звернення стягнення на грошові кошти у строк до 15.12.2025.

У судове засідання 16.12.2025 учасники справи, попри вжиті судом заходи з належного повідомлення, не з`явились, з урахуванням поданого клопотання приватного виконавця про розгляд справи без його участі за висновком судді - доповідача, враховуючи визнання їх явки необов`язковою, а також достатність матеріалів справи, не перешкоджає розгляду заяви по суті.

Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась у протоколі судового засідання у відповідності до вимог ст.ст.222, 223 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням п.17.7. його Перехідних положень в порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.270 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 336 ГПК суд розглядає заяву про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, в судовому засіданні з викликом такої особи та учасників справи, проте їх неявка не перешкоджає розгляду справи за умови належного їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали поданої заяви, суддя-доповідач дійшов висновку про відмову у її задоволенні з наступних підстав.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист та охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження").

Заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на кошти, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами (п.1 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до положень частини 1 та 4 статті 53 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Зазначені особи зобов`язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику. На належні боржникові у разі передачі від інших осіб кошти, що перебувають на рахунках у банках та інших фінансових установах, стягнення звертається виконавцем на підставі ухвали суду в порядку, встановленому цим Законом.

Частинами першою, восьмою статті 336 ГПК України передбачено, що суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили. У разі задоволення заяви судове рішення може бути виконано шляхом звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі в межах заборгованості такої особи перед боржником.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що законодавець безпосередньо пов`язує можливість застосування такого способу примусового виконання з наявністю судового рішення, ухваленого за результатами розгляду спору судом як судом першої інстанції - тобто, є застосовним у разі попереднього обрання Позивачем (стягувачем) саме судового способу захисту своїх прав у розумінні ст. 16 Цивільного кодексу України.Таким чином, стаття 336 Господарського процесуального кодексу України є процесуальним інструментом виконання саме судового рішення, а не будь-якого виконавчого документа.

У даному випадку виконавчий документ видано на підставі рішення третейського суду, за результатами розгляду заяви про видачу наказу на його примусове виконання.

При цьому суд не розглядав спір по суті, не досліджував докази, не встановлював фактичні обставини правовідносин сторін та не ухвалював судового рішення в розумінні Господарського процесуального кодексу України.

Суд, який видав наказ на примусове виконання рішення третейського суду, реалізував обмежені повноваження, передбачені главою 12 Господарського процесуального кодексу України, що полягають виключно у перевірці формальних підстав для видачі виконавчого документа. Тодя як саме третейський суд у розглядуваному випадку здійснював і розгляд справи по суті позовних вимог (розділ 5 Закону України "Про третейські суди"), і ухвалюв з їх приводу саме третейське рішення (розділ 6 Закону України "Про третейські суди"), а не рішення державного суду.

Отже, апеляційний суд у такому випадку навіть у разі видання наказу на виконання рішення третейського суду не набуває процесуального статусу суду першої інстанції, який розглядав спір по суті, а відтак не наділений повноваженнями, передбаченими статтею 336 Господарського процесуального кодексу України (не може бути судом, визначеним законом, у розумінні ст.6 ратифікованої Україною Конвеції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р.).

Системний аналіз положень Господарського процесуального кодексу України свідчить, що законодавець чітко розмежував:

- повноваження суду щодо виправлення, заміни або визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню (стаття 328 Господарського процесуального кодексу України);

- повноваження суду щодо звернення стягнення на майно третіх осіб у порядку статті 336 Господарського процесуального кодексу України.

Зазначені норми розміщені в одному розділі Кодексу, однак регулюють різні за правовою природою процесуальні механізми, що свідчить про відсутність законодавчого ототожнення виконавчого документа з судовим рішенням.

Таким чином, сам факт видачі судом наказу на виконання рішення третейського суду не трансформує такий наказ у судове рішення і не розширює межі процесуальних повноважень суду - останній, маючи можливість в силу факту видачі такого наказу, вчиняти дії, передбачені ст.328 ГПК, однак в через не здійснення розгляду справи по суті спору та ухвалення рішення щодо позову, не може здійснювати запитуваного приватним виконавцем поваження за ст.336 ГПК.

Близький за суттю правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 28.10.2020 у справі №910/6672/20, в якій зазначено, що положення ч.1 ст. 336 Господарського процесуального кодексу України застосовуються лише у випадку виконання судового рішення, а не іншого виконавчого документа.

Суд, який видав наказ на виконання рішення третейського суду, не здійснює правосуддя по суті спору, а отже не може застосовувати процесуальні механізми, призначені виключно для стадії виконання судових рішень.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, третейське судочинство не є складовою правосуддя, а третейські суди не входять до системи судів України, здійснюючи недержавну юрисдикційну діяльність із захисту прав шляхом арбітрування (абзац п`ятий пункту 4 мотивувальної частини Рішення від 10 січня 2008 року № 1-рп/2008)

Обрання стороною третейського судочинства як способу захисту порушеного права є самостійним та альтернативним механізмом, наслідком якого є обмеження подальшого застосування інструментів судового захисту, притаманних виключно судовому провадженню.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що у справі відсутнє судове рішення, ухвалене за результатами розгляду спору судом першої інстанції, суд видав наказ на примусове виконання рішення саме третейського суду, реалізувавши виключно формальні повноваження, тому положення ст.336 Господарського процесуального кодексу України не підлягають застосуванню до виконання наказу, виданого на підставі рішення третейського суду, адже за змістом ч.2 ст.19 Конституції України суд як державний орган може здійснювати свої повноваження виключно на підставі та у спосіб, що визначені законом. Наразі, діюче процесуальне законодаство не наділяє госопдарський суд повноженням звернути стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, задля забезпечення примусового виконання рішення третейського суду.

Отже, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л. про звернення стягнення на грошові кошти в розмірі 1 038 876,96 грн.

Керуючись ст.ст.24, 234-235, 336 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у задоволенні заяви приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича про звернення стягнення на грошові кошти в розмірі 1 038 876,96 грн.

2. Ухвала набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом десяти днів з дня складання повного тексту, з урахуванням порядку подання апеляційної скарги, передбаченого п.17.5. Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати за вебадресою http://court.gov.ua/fair/

Суддя Д.О. Попков