ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2025 Справа № 917/1429/25

Суддя Господарського суду Полтавської області Дмитро Сірош розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕД-СЕРВІС ДНЕПР», Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Андрія Фабра, 4, 49000,

до Фізичної особи - підприємця Тупікіна Сергія Семеновича, АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів у розмірі 349 700,00 грн,

без виклику представників сторін.

Обставини справи: Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕД-СЕРВІС ДНЕПР», Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Андрія Фабра, 4, 49000, ) звернулося з позовом до Фізичної особи - підприємця Тупікіна Сергія Семеновича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів у розмірі 349 700,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, Позивач зазначає, що Сторони уклали Договір про надання маркетингових послуг №12/24МС від 08.07.2024, відповідно до умов якого Відповідач зобов`язався за завданням Позивача надавати маркетингові та інформаційно-консультаційні послуги, зазначені в пункті 1.2 цього Договору, стосовно лікарських засобів, косметики та інших товарів, а Позивач зобов`язався їх прийняти та оплатити.

Як зазначає Позивач, до грудня 2024 року в порядку, передбаченому пунктом 1.4 Договору, він замовляв у Відповідача послуги, а останній належним чином їх надавав, однак з грудня 2024 року Позивач припинив замовляти у Відповідача послуги за Договором.

Незважаючи на це Позивач 27.01.2025 платіжною інструкцією № 361165 помилково перерахував на поточний рахунок Відповідача грошові кошти в сумі 349 700 грн. З метою повернення безпідставно отриманих коштів Позивач направив на адресу Відповідача лист № 9014 від 11.04.2025. Згідно з відомостями, що містяться на офіційному вебсайті АТ «Укрпошта», зазначений лист Відповідач отримав 16.04.2025, проте, помилково перераховані на рахунок відповідача грошові кошти в сумі 349 700,00 грн не повернув, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Відповідач у відзиві на позов (вх. № 9907 від 28.07.2025) заперечує проти позову, посилаючись на те, що послуги за договором надавались якісно та у встановлені терміни, оплата послуг позивачем здійснювалась вчасно та відповідно до наданих Актів надання послуг. Зазначає, що після надання маркетингових послуг, обумовлених Сторонами у Договорі № 12/24МС від 08.07.2024 ФОП Тупікін С. С. виставив Рахунок на оплату № 9 від 24.01.2025 на суму 349 700, 00 грн із зазначенням «Маркетингові послуги за грудень 2024 року згідно з Договором № 12/24МС від 08.07.2024. Вказаний рахунок направлено на електронну пошту, погоджену з Позивачем - ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є поштою Генерального директора ТОВ «Мед-сервіс Групп». Разом із рахунком на оплату також направлено й Акт надання послуг № 10 від 24.01.2025, підписаний ФОП Тупікіним С. С., однак не повернуто в зворотному порядку від ТОВ «МЕД-СЕРВІС ДНЕПР» із підписом. Проте рахунок Позивач оплатив 27.01.2025, що підтверджується Оборотно-сальдовою відомістю за рахунком 361 з контрагентом «МЕД-СЕРВІС ДНЕПР», з якого вбачається, що 27.01.2025 здійснено зарахування коштів у сумі 349 700, 00 грн на рахунок ФОП Тупікіна С. С.

Відповідач зазначає, що в інший спосіб, ніж направлення рахунку на оплату та акту надання послуг від 24.01.2025 на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1, не направлялось, тому проведення оплати за цим рахунком свідчить про отримання не тільки рахунку, а й акту надання послуг № 10 від 24.01.2025, який Позивач свідомо не підписав. Разом з тим, жодної відмови від прийняття наданих послуг від Замовника (Позивача у справі) у визначені договором строки на адресу Відповідача не надходило; Позивач відповідного належного реагування на отримані від відповідача звіти за надані послуги не здійснив та протягом 5 календарних днів не повідомив відповідачу обґрунтованих зауважень щодо наданих відповідачем маркетингових послуг.

Отже, як стверджує Відповідач, відносини, що склались між ним та позивачем є договірними та оплата здійснювалась Позивачем у справі відповідно до наданих послуг, обумовлених договором, тому перераховані грошові кошти в розмірі 349 700,00 грн відповідно до платіжної інструкції № 361165 від 27.01.2025 є саме оплатою за надані послуги (на правовій підставі) та не можуть бути безпідставно набутими грошовими коштами.

З огляду на викладене, відповідач зазначає про безпідставність застосування до цих правовідносин положень статті 1212 Цивільного кодексу України.

28.07.2025 від Відповідача надійшло клопотання про витребування доказів,в якому Відповідач просить витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕД-СЕРВІС ДНЕПР» належним чином завірені в паперовому вигляді наступні документи :

- Заявку на надання маркетингових послуг ТОВ «МЕД-СЕРВІС ДНЕПР» у липні 2024 року на підставі Договору №12/24МС про надання маркетингових послуг від 08.07.2024 та Звіт про надані послуги на підставі якого ТОВ «МЕД-СЕРВІС ДНЕПР» оплатило рахунок № 109 від 15.08.2024 та підписало Акт надання послуг № 110 від 15.08.2024;

- Заявку на надання маркетингових послуг ТОВ «МЕД-СЕРВІС ДНЕПР» у липні 2024 року на підставі Договору № 12/24МС про надання маркетингових послуг від 08.07.2024 та Звіт про надані послуги на підставі якого ТОВ «МЕД-СЕРВІС ДНЕПР» оплатило рахунок № 110 від 19.08.2024 та підписало Акт надання послуг № 111 від 19.08.2024;

- Заявку на надання маркетингових послуг ТОВ «МЕД-СЕРВІС ДНЕПР» у липні 2024 року на підставі Договору №12/24МС про надання маркетингових послуг від 08.07.2024 та Звіт про надані послуги на підставі якого ТОВ «МЕД-СЕРВІС ДНЕПР» оплатило рахунок № 111 від 21.08.2024 та підписало Акт надання послуг № 112 від 21.08.2024;

- Заявку на надання маркетингових послуг ТОВ «МЕД-СЕРВІС ДНЕПР» у вересні 2024 року на підставі Договору № 12/24МС про надання маркетингових послуг від 08.07.2024 та Звіт про надані послуги на підставі якого ТОВ «МЕД-СЕРВІС ДНЕПР» оплатило рахунок № 141 від 25.10.2024 та підписало Акт надання послуг № 141 від 25.10.2024;

- Заявку на надання маркетингових послуг ТОВ «МЕД-СЕРВІС ДНЕПР» у жовтні 2024 року на підставі Договору № 12/24МС про надання маркетингових послуг від 08.07.2024 та Звіт про надані послуги на підставі якого ТОВ «МЕД-СЕРВІС ДНЕПР» оплатило рахунок №148 від 25.11.2024 та підписало Акт надання послуг № 149 від 25.11.2024.

30.07.2025 від Позивача надійшла відповідь на відзив (вх. № 9986), в якій заперечує проти доводів відповідача, посилаючись на непогодження Сторонами усіх істотних умов, необхідних для надання послуг, та не оформлення сторонами відповідної заявки, у Відповідача були відсутні правові підстави та фактична можливість для надання Позивачу послуг в грудні 2024 року. Зазначає, що жодного звіту на підтвердження надання відповідачем послуг у грудні 2024 року відповідач не надавав. Вказує, що акт та звіт на адресу позивача не направлявся. Вважає, що строк дії договору закінчився 08.01.2025.

Також, у відповіді на відзив, Позивач зазначив, що згідно з умовами Договору звіти, рахунки на оплату та акти складаються саме Відповідачем, а також те, що у разі подання Позивачем Відповідачу заявок з допомогою програми АНР, у разі їх фактичного складання та направлення, Відповідач має можливість самостійно подавати суду такі документи. У зв`язку з цим, на думку Позивача, клопотання про витребування доказів заявлено Відповідачем безпідставно.

04.08.2025 від Відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив (вх. № 10128), в яких заперечує проти доводів Позивача, звертає увагу суду, що пунктами договору 1.3 та 1.4, на які посилається Позивач, не передбачено подання заявок ні кожного місяця, ні під кожне замовлення, а лише вказано, що послуги надаються Виконавцем на підставі заявки, яка взагалі може бути одна на весь період дії договору. Якщо проаналізувати попередні акти наданих послуг, то вони не містять посилань на будь-яку заявку Позивача.

З приводу направлення актів та рахунків на електронну пошту Позивача - ІНФОРМАЦІЯ_1 Відповідач зазначає, що в пункті 2.2.3 договору передбачено, що з метою належного виконання своїх зобов`язань упродовж 5 робочих днів з дати підписання Сторонами цього договору, призначити відповідальну особу за підписання актів перевірок, які будуть проводитись Замовником у відповідності з умовами договору. В пункті 2.2.4 передбачено, що слід брати до уваги зауваження зі сторони представників Замовника, уповноважених контролювати хід надання послуг, усувати виявлені Замовником порушення умов виконання цього Договору. В пункті 2.2.5 договору вказано, що у разі неповноти звіту та/або виникнення зауважень до його змісту у Замовника усунути виявлені недоліки та/або надати останньому письмові пояснення в погоджені Сторонами строки, але не пізніше 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту отримання відповідної вимоги Замовника.

На виконання вимог пункту 2.2.3. Договору зі сторони Замовника відповідальною особою визначено пані ОСОБА_1, електронна пошта - ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є генеральним директором ТОВ «Мед - Сервіс Групп», зі сторони виконавця - на підставі довіреності № 2 від 08.07.2024 діяла уповноважена особа - ОСОБА_2, яка відповідала за підписання актів перевірок, рахунків на оплату та іншу бухгалтерську та юридичну документацію, пов`язану з виконанням умов Договору №12/24МС від 08.07.2024 та відправляла акти, рахунки на оплату наданих маркетингових послуг та іншу кореспонденцію, пов`язану з виконанням умов вище зазначеного Договору з електронної пошти електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_2.

Щодо доводів Позивача про те, що в пункті 4.1 Договору зазначено на яку саме адресу слід направляти акт здачі - прийняття послуг, Відповідач зазначає, що у вказаному пункті лише зазначено, що направляється Виконавцем на адресу Замовника. Тобто, вказаний пункт Договору не містить конкретно визначену адресу Замовника, а розуміється будь-яка адреса Замовника, за якою останній може отримати відповідні документи, що узгоджується з пунктами Договору 2.2.3., 2.2.4.

Отже, зі змісту вказаних пунктів Договору не вбачається обов`язку відповідача направляти рахунки, акти про надання послуг саме на електронну пошту, вказану в договорі у розділі «Юридичні адреси, банківські реквізити та підписи сторін».

04.08.2025 від Позивача надійшли додаткові пояснення (вх. № 10178), в яких зазначає, що беручи до уваги виконання Сторонами усіх взятих на себе зобов`язань (надання Відповідачем послуг, замовлених Позивачем, та їх сплату останнім), строк дії договору закінчився 08.01.2025. Отже у сторін відсутній спір щодо дати припинення строку дії договору.

Вказує, про відсутність в матеріалах справи доказів направлення Позивачу звіту про надані у грудні 2024 року послуги. У зв`язку з цим вважає твердження Відповідача про надання у грудні 2024 року Позивачу послуг не підтверджені жодними доказами.

Зазначає, що адресою для направлення Позивачу Відповідачем усіх письмових документів, передбачених договором, є адреса, зазначена у його розділі 12 (49000, м. Дніпро, вул. Андрія Фабра, 4).

03.12.2025 від Позивача надійшла заява про зміну підстав позову (вх. № 15609), згідно з якою Позивач зазначає, що за відсутності в матеріалах справи належних та допустимих доказів надання Відповідачем Позивачу послуг за Договором у грудні 2024 року, відсутні правові підстави для утримання Відповідачем у себе грошових коштів на загальну суму 349 700 грн.

Позивач зазначає, що з метою повернення безпідставно отриманих коштів Позивач направив на адресу Відповідача лист № 9014 від 11.04.2025. Згідно з відомостями, що містяться на офіційному вебсайті АТ «Укрпошта», вказаний лист Відповідач отримав 16.04.2025. Тому, з моменту отримання Відповідачем листа, у останнього виник обов`язок повернути у семиденний строк Позивачу безпідставно отримані грошові кошти. В порушення вищевказаних статей Кодексу помилково перераховані на поточний рахунок Відповідача грошові кошти в сумі 349 700 грн останнім до цього часу на поточний рахунок Позивача не повернуті.

Позивач просить суд розглядати справу № 917/1429/25 з урахування заяви про зміну підстав позову.

04.12.2025 від Відповідача надійшли заперечення заява про зміну підстав позову (вх. № 15634), за мотивами якої відповідач звертає увагу суду на те, що Позивач пропустив строки на зміну предмету чи підстави позову, оскільки такі зміни подані Позивачем лише 03.12.2025, тобто через 4 місяці та 7 днів після відкриття провадження у справі, що суперечить вимогам частини 3 статті 252 ГПК України.

Отже відповідач просить суд відмовити позивачу у задоволенні заяви про зміну підстав позову у зв`язку з пропущеним процесуальним строком.

Щодо поданих учасниками заяв та клопотань суд зазначає наступне.

Як зазначалося вище, відповідач просив суд витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕД-СЕРВІС ДНЕПР» належним чином завірені в паперовому вигляді наступні документи :

- Заявку на надання маркетингових послуг ТОВ «МЕД-СЕРВІС ДНЕПР» у липні 2024 року на підставі Договору № 12/24МС про надання маркетингових послуг від 08.07.2024 та Звіт про надані послуги на підставі якого ТОВ «МЕД-СЕРВІС ДНЕПР» оплатило рахунок №109 від 15.08.2024 та підписало Акт надання послуг №110 від 15.08.2024;

- Заявку на надання маркетингових послуг ТОВ «МЕД-СЕРВІС ДНЕПР» у липні 2024 року на підставі Договору № 12/24МС про надання маркетингових послуг від 08.07.2024 та Звіт про надані послуги на підставі якого ТОВ «МЕД-СЕРВІС ДНЕПР» оплатило рахунок №110 від 19.08.2024 та підписало Акт надання послуг №111 від 19.08.2024р;

- Заявку на надання маркетингових послуг ТОВ «МЕД-СЕРВІС ДНЕПР» у липні 2024 року на підставі Договору №12/24МС про надання маркетингових послуг від 08.07.2024 та Звіт про надані послуги на підставі якого ТОВ «МЕД-СЕРВІС ДНЕПР» оплатило рахунок №111 від 21.08.2024 та підписало Акт надання послуг №112 від 21.08.2024;

- Заявку на надання маркетингових послуг ТОВ «МЕД-СЕРВІС ДНЕПР» у вересні 2024 року на підставі Договору №12/24МС про надання маркетингових послуг від 08.07.2024 та Звіт про надані послуги на підставі якого ТОВ «МЕД-СЕРВІС ДНЕПР» оплатило рахунок №141 від 25.10.2024 та підписало Акт надання послуг №141 від 25.10.2024;

- Заявку на надання маркетингових послуг ТОВ «МЕД-СЕРВІС ДНЕПР» у жовтні 2024 року на підставі Договору №12/24МС про надання маркетингових послуг від 08.07.2024 та Звіт про надані послуги на підставі якого ТОВ «МЕД-СЕРВІС ДНЕПР» оплатило рахунок №148 від 25.11.2024 та підписало Акт надання послуг № 149 від 25.11.2024.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 81 Господарського процесуального кодексу України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Частиною 2 зазначеної статті визначено, що у клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено, зокрема, заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Отже, клопотання про витребування доказів має ґрунтуватись на неможливості подання доказів, а вжиті ним заходи не призвели до бажаного результату.

Всупереч приписам частини 2 статті 81 Господарського процесуального кодексу України, відповідач, звертаючись з вказаним вище клопотанням, не навів обставин вжиття ним заходів для отримання цих доказів та причин неможливості самостійного отримання цього доказу.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання Відповідача про витребування доказів.

Щодо заяви Позивача про зміну підстав позову, слід зазначає наступне.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право, зокрема, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Частиною 3 статті 46 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Згідно з частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною 3 статті 252 Господарського процесуального кодексу України якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 24.07.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 917/1429/25 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Ураховуючи положення частини 2 та частини 3 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи № 917/1429/25 по суті розпочинається з 24.08.2025.

Позивач звернувся до суду із заяву про зміну предмету позову 03.12.2025.

Беручи до уваги норми чинного Господарського процесуального кодексу України, суд відмовляє позивачу в задоволені заяви про збільшення розміру позовних вимог, що викладена в клопотанні від 22.10.2025, у зв`язку з пропуском процесуального строку для подання зазначеної заяви. Разом з цим, суд враховує, що Позивач не подав клопотання про поновлення процесуального строку для подання відповідної заяви.

З огляду на викладене, суд розглядає позовні вимоги із визначеними позивачем у позовній заяві підставами.

Інші заяви чи клопотання від учасників справи до суду не надходили.

Ураховуючи те, що подані Сторонами у цій справі докази, дозволяють суду встановити та оцінити конкретні обставини (факти), які мають суттєве значення для вирішення цього спору, а отже, розглянути та вирішити спір по суті й здійснити розподіл судових витрат у цій справі, що в свою чергу, вказує на можливість виконання завдань господарського судочинства та з урахуванням необхідності дотримання розумних строків розгляду справи, суд вважає, що в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення у справі № 917/1429/25.

Під час розгляду справи по суті суд дослідив письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розгляну матеріали справи та

УСТАНОВИВ:

08.07.2024 Позивач (замовник) та Відповідач (виконавець) уклали Договір № 12/24МС.

Відповідно до пункту 1.1 предметом цього Договору є надання Виконавцем за завданням Замовника маркетингових та інформаційно-консультативних послуг, які вказані в пункті 1.2 цього договору, стосовно лікарських засобів, косметики та інших товарів (далі - Товар), а Замовник зобов`язується їх прийняти та оплатити.

Згідно з пунктом 1.2. Договору, до комплексу маркетингових та інформаційно-консультативних послуг, що надаються виконавцем за даним договором (надалі - послуги), відносяться:

1.2.1. Вивчення, дослідження та аналіз споживчого попиту на товар;

1.2.2. Розповсюдження серед потенційних покупців інформації про товар у формі та в обсязі, визначених самостійно виконавцем;

1.2.3. Самостійне дослідження та аналіз виконавцем особливостей попиту на окремі види товару;

1.2.4. Забезпечення розміщення на полицях аптечних закладів однієї погодженої викладки товару, визначеної замовником протягом звітного періоду;

1.2.5. Оформлення вікон (вітрин), торгових залів, меблів і рекламних стендів у аптеках;

1.2.6. Проведення періодичних акцій щодо товару, вказаного замовником, на умовах, узгоджених замовником;

1.2.7. Надання інформації щодо якісних характеристик товару кінцевому споживачу;

1.2.8. Інші послуги, передбачені додатковими угодами до договору.

Послуги, що вказані в пункті 1.2. Договору, надаються виконавцем протягом строку дії цього Договору стосовно визначених сторонами видів (категорій, асортименту) товару. Підставою для надання послуг, що вказані в пункті 1.2. Договору, є заявка замовника, оформлена додатковою угодою (пункт 1.3. Договору).

Відповідно до пункту 3.1 Договору вартість послуг за цим Договором встановлюється у відповідних додаткових угодах до цього Договору, яка є його невід`ємною частиною. Ціна послуг за цим договором включає відшкодування витрат виконавця та плату за надані послуги.

Згідно з пунктом 3.3. Договору, оплата послуг, наданих за цим Договором, має здійснюватися замовником у строк не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним за умови надання виконавцем замовнику звіту та підписання сторонами акту здачі - приймання наданих послуг. У разі порушення виконавцем умов надання послуг, встановлених Договором, їх вартість замовником не сплачується.

Пунктом 4.1 договору встановлено, що приймання - передача результату виконаних послуг у вигляді звіту оформляється актом здачі-прийняття наданих послуг, підписаним обома сторонами та скріпленим печатками сторін. Підписання акту здачі - прийняття наданих послуг, що визначає завершення надання послуг, здійснюється замовником після перевірки стану надання послуг його відповідальними працівниками. акт здачі-приймання наданих послуг направляється виконавцем на адресу замовника у строки, передбачені пунктом 5.1 цього договору.

Замовник зобов`язаний прийняти послуги, надані виконавцем, не пізніше 14 (чотирнадцяти) календарних днів з дня отримання від виконавця акту здачі-прийняття наданих послуг зі звітом (пункт 4.2. Договору).

Відповідно до пункту 5.1. Договору, за результатами надання послуг виконавець не пізніше 5-го числа місяця, наступного за звітним, надає замовнику акт здачі-прийняття наданих послуг та звіт, який повинен містити інформацію, отриману виконавцем в процесі та/або в результаті надання послуг за цим договором.

Згідно з пунктом 5.2 Договору, форма звіту визначається у додатку № 2 до Договору та може бути письмовою, у електронному вигляді. Замовник має право вимагати від виконавця уточнення окремих пунктів звіту, за умови, що таке уточнення не вимагає проведення дій чи досліджень, що не входять до переліку послуг.

В пункті 11.1 Договору Сторони домовились про те, що, починаючи з дати підписання цієї угоди, при виконанні умов Договору мають право здійснювати підписання будь-яких первинних та інших документів, що будуть створюватись у порядку виконання договору, в формі електронних документів для підтвердження описаних в них операцій (у т. ч. господарських) з використанням наступного програмного засобу: Вчасно.

Як зазначає Позивач до грудня 2024 року в порядку, передбаченому пунктом 1.4. Договору, він замовляв у відповідача послуги, а останній належним чином їх надавав.

Однак з грудня 2024 року позивач припинив замовляти у відповідача послуги за Договором.

Проте, як стверджує позивач, 27.01.2025 платіжною інструкцією № 361165 він помилково перерахував на поточний рахунок Відповідача грошові кошти в сумі 349 700,00 грн.

З метою повернення безпідставно отриманих коштів Позивач направив на адресу Відповідача лист № 9014 від 11.04.2025.

Посилаючись на те, що зазначені Відповідачем кошти повернуті не були, Позивач звернувся до суду з цим позовом про стягнення з відповідача 349 700,00 грн безпідставно отриманих коштів.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позову, суд виходив з наступного.

Спірні правовідносини виникли між Сторонами у справі у зв`язку із тим, що Позивач перерахував Відповідачу грошові кошти за договором про надання маркетингових послуг № 12/24МС від 08.07.2024.

Проте, в подальшому посилається на те, що відповідні послуги (за грудень 2024 року) ним не замовлялись і Відповідачем надані не були. Відтак, грошові кошти в сумі 349 700,00 грн утримуються у відповідача безпідставно.

Правовою підставою позову зазначено статтю 1212 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Передбачений статтею 1212 Цивільного кодексу України вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; відсутність для цього правових підстав.

Отже, предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і неврегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (яке іменується також зобов`язанням із безпідставного збагачення) полягає у вилученні в особи-набувача (зберігача) її майна, яке вона набула (зберегла) поза межами правової підстави у випадку, якщо така підстава для переходу майна (його збереження) відпала згодом, або взагалі без неї, якщо цей перехід (збереження) не ґрунтувався на правовій підставі, та у переданні відповідного майна тій особі-потерпілому, яка має належний правовий титул на нього.

Предметом спору у цій справі є стягнення з Відповідача грошових коштів, сплачених Позивачем в межах дії укладеного сторонами Договору, який передбачає надання відповідачем маркетингових та інформаційно-консультативних послуг, а тому такі відносини мають договірний характер.

З матеріалів справи вбачається, що позивач здійснив оплату за рахунком № 9 від 24.01.2025 із чітким зазначенням у призначенні платежу: "за грудень 2024 за Договором 12/24МС від 08.07.2024".

Тобто, сам Позивач в платіжній інструкції № 361165 на суму 349 700,00 грн підтвердив, що сплачує кошти саме за виконання зобов`язання за Договором, а не з інших підстав чи помилково. Така поведінка свідчить про усвідомлене виконання договірного обов`язку, що виключає кваліфікацію цих дій як безпідставне набуття.

Згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 26.06.2018 у справі № 910/9072/17, положення статті 1212 Цивільного кодексу України мають субсидіарний характер і не застосовуються до правовідносин, які виникли на підставі чинного договору, навіть якщо сторона заперечує факт належного виконання зобов`язань за ним (аналогічний висновок наведено у постановах Верховного Суду від 16.02.2021 у справі №910/13071/19 та від 01.02.2022 у справі №910/16958/20).

Отже наявність між Сторонами діючого Договору, який визначає предмет, умови, обсяг та порядок оплати послуг, виключає можливість застосування до спірних правовідносин положень статті 1212 Цивільного кодексу України. Позивач, посилаючись на безпідставність набуття коштів, фактично заперечує належне виконання Договору, проте такі доводи повинні оцінюватися саме у площині належного чи неналежного виконання договірного зобов`язання, а не позадоговірної відповідальності.

Застосування статті 1212 Цивільного кодексу України до спірних правовідносин неправомірне.

В контексті спірних правовідносин суд враховує, що в господарському процесуальному законодавстві діє принцип "jura novit curia" ("суд знає закони"). Активна роль суду проявляється у самостійній кваліфікації судом правової природи відносин між позивачем та відповідачем, виборі й застосуванні до спірних правовідносин відповідних норм права, повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Велика Палата Верховного Суду сформувала правову позицію щодо застосування принципу "jura novit curia", пояснивши, що вказаний принцип зобов`язує суд самостійно перевірити доводи сторін під час розгляду справи. З`ясувавши ж, що сторона чи інший учасник процесу, обґрунтовуючи свої вимоги або заперечення, послалась не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, суд самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини (аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 924/1473/15).

Зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 761/6144/15-ц).

Саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17).

За наведених обставин, в цьому випадку суду слід дослідити обґрунтованість утримання відповідачем грошових коштів позивача в сумі 349 700,00 грн, перерахованих у зв`язку із наданням відповідачем послуг за договором.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтею 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Пунктом 1.3. Договору Сторони погодили, що підставою для надання послуг, є заявка замовника, оформлена додатковою угодою.

Разом з тим, матеріали справи не містять заявки відповідача, як замовника на надання послуг в грудні 2024 року.

Суд відхиляє доводи відповідача стосовного того, що за попередні місяці, також відсутні заявки замовника. Як вказує Відповідач, послуги ним надавались, про що мають місце підписані акти здачі-прийняття наданих послуг, оскільки попередні місяці не є предметом розгляду в межах цього спору.

Сторони у справі не заперечують той факт, що до грудня 2024 року послуги Відповідач надавав належним чином.

Натомість оформлення заявки, як підстави для надання Відповідачем послуг, в грудні 2024 року, передбачено умовами договору.

Відповідач під час розгляду справи посилається на те, що Позивач не надсилав на його адресу заявки на надання послуг у 2024 році, а послуги було надано згідно із замовленнями, які були направлені у програмі АНР-Аптека. Однак жодних доказів на підтвердження зазначених обставин матеріали справи не містять.

Згідно з умовами укладеного Сторонами Договору, оплата послуг має здійснюватися замовником за умови надання виконавцем замовнику звіту та підписання сторонами акту здачі-приймання наданих послуг. У разі порушення виконавцем умов надання послуг, встановлених договором, їх вартість замовником не сплачується.

Відповідно до пунктів 5.1 та 5.2. Договору, за результатами надання послуг виконавець не пізніше 5-го числа місяця, наступного за звітним, надає замовнику акт здачі-прийняття наданих послуг та звіт, який повинен містити інформацію, отриману виконавцем в процесі та/або в результаті надання послуг за цим Договором. Форма звіту визначається в додатку № 2 до договору.

Проте матеріали справи не містять звіту відповідача за надані в грудні 2024 року послуги, як і відсутній підписаний Сторонами акт здачі - прийняття наданих за грудень 2024 року послуг.

Щодо посилань Відповідача на те, що акт здачі-прийняття наданих послуг за грудень 2024 року послуг був надісланий разом з рахунком № 8 від 24.01.2025 з електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_2 на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є поштою генерального директора позивача, тому проведення оплати за вказаним рахунком, на думку відповідача, свідчить про отримання не тільки рахунку, але й акту надання послуг № 9 від 24.01.2025, який Позивач не підписав, суд зазначає, що пунктом 11.1. Договору Сторони погодили, що починаючи з дати підписання цієї угоди, при виконанні умов Договору мають право здійснювати підписання будь-яких первинних та інших документів, що будуть створюватись у порядку виконання договору, в формі електронних документів для підтвердження описаних в них операцій (у т. ч. господарських) з використанням наступного програмного засобу: Вчасно.

У зв`язку із відсутністю в тексті Договору конкретних адрес, на які повинні направлятися вказані документи, їх надсилання здійснюється за адресами місцезнаходження сторін, зазначеними у розділі 12 Договору або через вказаний програмний засіб.

У розділ 12 договору "Юридичні адреси, банківські реквізити та підписи сторін" зазначена електронна пошта позивача .

Тобто, сторони в Договорі встановили порядок підписання первинних та інших документів з використанням програмного засобу Вчасно. Отже, надсилання Відповідачем на власний розсуд документів на електронну адресу, не передбачену Договором, не може свідчити про належне його виконання і вручення Позивачу документів, що є підставою для здійснення оплати.

Посилання Відповідача на те, що він і раніше надсилав таким способом документи, не стосуються спірних правовідносин, а саме щодо надання належним чином послуг за грудень 2024 року, їх оформлення у відповідності до вимог Договору і надсилання документів в порядку, передбаченому Договором.

Отже, за наведених обставин, доводи Відповідача про те, що здійснюючи оплату за рахунком № 9 від 24.01.2025, Позивач очевидно отримав і акт здачі-прийняття наданих за грудень 2024 року, є його припущенням, не підтвердженим належними та допустимими доказами.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до пункту 3.3. Договору, в разі порушення виконавцем умов надання послуг, встановлених договором, їх вартість замовником не сплачується.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження надання відповідачем послуг за грудень 2024 року, оскільки відповідачем не надано суду жодних документів, передбачених умовами Договору, і їх надсилання позивачу у порядку, визначеному Договором.

Відповідно і посилання відповідача на відсутність відмови позивача від прийняття послуг є безпідставними, оскільки матеріалами справи не підтверджується надсилання Позивачу звіту та акту здачі-прийняття послуг за грудень 2024 року.

Відповідно до статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх доводів або заперечень.

Позивач посилається на те, що перерахував Відповідачу грошові кошти, проте послуги за грудень 2024 року останнім надані не були. Обставина перерахування коштів відповідачу останнім не заперечується.

Натомість Відповідач зазначає, що послуги ним були надані, проте доказів на підтвердження вказаних обставин не надано.

Отже, за відсутності в матеріалах справи належних та допустимих доказів надання Відповідачем послуг позивачу в грудні 2024 року, відсутні правові підстави для утримання Відповідачем у себе грошових коштів у розмірі 349 700,00 грн.

Відповідно до статті 631 Цивільного кодексу України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

З матеріалів справи вбачається, що з метою повернення отриманих за платіжною інструкцією № 361165 грошових коштів у сумі 349 700 грн Позивач направив на адресу Відповідача лист № 9014 від 11.04.2025, який Відповідач отримав 16.04.2025.

Грошові кошти в сумі 349 700,00 грн, отримані за платіжною інструкцією № 361165, Відповідач Позивачу не повернув.

Доказів повернення Відповідачем цієї суми або наявності обставин, які б свідчили про відсутність обов`язку щодо повернення спірних коштів Позивачу, матеріали справи не містять.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог Позивача про стягнення коштів у розмірі 349 700,00 грн.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232- 233, 237 - 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Тупікіна Сергія Семеновича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕД-СЕРВІС ДНЕПР» (Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Андрія Фабра, 4, 49000, ) грошові кошти в сумі 349 700,00 грн та 4 196,40 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д. М. Сірош