ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про забезпечення позову

"18" грудня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/658/22

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р. В.,

розглянувши заяву (вх. № 2-1976/25 від 16.12.2025) представника Громадської організації «Всеукраїнська спілка автомобілістів» про забезпечення позову при розгляді заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі № 916/658/22

за позовом Громадської організації «Всеукраїнська спілка автомобілістів» (03508, м. Київ, вул. Леваневського, буд. 6; )

до відповідачів:

1) Громадської організації «Одеська обласна організація автомобілістів» (65078, Одеська обл., м. Одеса, вул. Іцхака Рабіна, буд. 28; ),

2) Приватного підприємства «Автолюбитель» (65058, Одеська обл., м. Одеса, проспект Шевченка, буд. 25-А, кв. 52; ),

3) Товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль» (65088, Одеська обл., м. Одеса, Люстдорфська дорога, буд. 92/94; ),

4) Товариства з обмеженою відповідальністю «Екател Авто» (65016, Одеська обл., м. Одеса, пров. Ванний, буд. 1-А, кв. 75; ),

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Одеської міської ради (65026, Одеська обл., м. Одеса, площа Думська, буд. 1; )

про скасування рішень державних реєстраторів, визнання недійсними договорів купівлі-продажу, припинення права власності, визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Одеської області перебувала справа № 916/658/22 за позовом Громадської організації «Всеукраїнська спілка автомобілістів» (далі позивач, заявник, ГО «ВСА») до Громадської організації «Одеська обласна організація автомобілістів» (далі відповідач-1, ГО «ОООА»), Приватного підприємства «Автолюбитель» (відповідач-2), Товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль» (відповідач-3), Товариства з обмеженою відповідальністю «Екател Авто» (відповідач-4), за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Одеської міської ради про скасування рішень державних реєстраторів, визнання недійсними договорів купівлі-продажу, припинення права власності, визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння.

Предметом позову у справі були наступні вимоги ГО «ВСА»:

1) скасувати рішення державних реєстраторів, а саме:

- рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Комунального підприємства Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації Корсун Олега Валерійовича від 22.04.2019 року № 46585740 про державну реєстрацію права власності на виробничий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, буд. 3-В за Приватним підприємством «Автолюбитель»;

- рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Макогонюк Аліни Олександрівни від 07.08.2020 року № 53505067 про державну реєстрацію права власності на виробничий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, буд. 3-В за Приватним підприємством «Автолюбитель»;

- рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Турецького Олександра Сергійовича від 25.06.2020 року № 52846508 про державну реєстрацію права власності на господарську будівлю, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, буд. 4А/1 за Громадською організацією «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів»;

- рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області Бардакова Євгена Віталійовича від 02.09.2020 року № 53866410 про державну реєстрацію права власності на автостоянку, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, буд. 4А/1 за Громадською організацією «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів»;

2) визнати недійсними наступні договори купівлі-продажу:

- Договір купівлі-продажу від 12.04.2006 року, укладений між Одеською обласною організацією Всеукраїнської спілки автомобілістів та Приватним підприємством «АВТОЛЮБИТЕЛЬ», посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Куценко В.Д., зареєстрований в реєстрі за № 2584;

- Договір купівлі-продажу від 22.10.2021 року, укладений між Приватним підприємством «АВТОЛЮБИТЕЛЬ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «СТИЛЬ», посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Янковською О.С., зареєстрований в реєстрі за № 2036;

- Договір купівлі-продажу від 09.03.2021 року, укладений між Громадською організацією «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКАТЕЛ АВТО», посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Котом Д.Г., зареєстрований в реєстрі за № 174;

3) припинити право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «СТИЛЬ» (, місцезнаходження: 65088, м. Одеса, Люстдорфська дорога, буд. 92/94) на виробничий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, буд. 3-В (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101);

4) припинити право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКАТЕЛ АВТО» (, місцезнаходження: 65016, м. Одеса, пров. Ванний, буд. 1-А, кв. 75) на автостоянку, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, буд. 4А/1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101);

5) визнати за Громадською організацією «Всеукраїнська спілка автомобілістів» (, місцезнаходження: 03508, м. Київ, вул. Леваневського, буд. 6) право власності на виробничий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, буд. 3-В, загальною площею 226,1 кв.м, який складається із приміщень: літ. «А» - виробниче, площею 56,1 кв.м; літ. «Б» - виробниче, площею 114,9 кв.м; літ. «Г» - цех, площею 9,8 кв.м; літ. «Д» - вбиральня, площею 3,00 кв.м; літ. «Е» - сарай, площею 2,4 кв.м; літ. «Ж» - гараж, площею 22,9 кв.м; літ. «З» - гараж, площею 17,00 кв.м; 1,2 - огорожа, І- мостіння, навіси під літ. В, Г, Д, Е, Є, Ж, З, К, Л, М;

6) витребувати з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «СТИЛЬ» (, місцезнаходження: 65088, м. Одеса, Люстдорфська дорога, буд. 92/94) на користь Громадської організації «Всеукраїнська спілка автомобілістів» (, місцезнаходження: 03508. м. Київ, вул. Леваневського, буд. 6) виробничий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, буд. 3-В.

Рішенням від 27.10.2022, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.04.2023, у задоволенні позову відмовлено повністю.

16.12.2025 представник позивача подав до суду заяву (вх. № 1979/25) про перегляд судового рішення від 27.10.2022 у справі № 916/658/22 за нововиявленими обставинами, в якій просить вказане рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

В обґрунтування заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами представник позивача, із посиланням на п. 1 ч. 2 ст. 320 ГПК України, покликається на існування істотних обставин, які не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі позивачу на час розгляду справи, а саме на прийняття П`ятим апеляційним адміністративним судом постанови від 19.11.2025 у справі № 2а-2193/09/1570, якою апеляційну скаргу Громадської організації «Всеукраїнська спілка автомобілістів» задоволено частково, постанову Одеського окружного адміністративного суду від 25.02.2009 скасовано, провадження у справі за позовом Громадської організації «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів» до Головного управління юстиції в Одеській області Міністерства юстиції України про скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії закрито, роз`яснено позивачеві право на звернення з позовом до суду в порядку господарського судочинства.

Вказує, що на даний час достеменно встановлено, що ГО «ОООА» зареєструвала Статут в редакції від 2008 року без правових підстав та тільки за наявності судового рішення, яке на даний час скасовано.

На думку заявника, вказаною постановою встановлено обставини приналежності ГО «ОООА» до ГО «ВСА», як його місцевого осередку, що є важливим доказом у рамках даної справи.

Вважає, що посилання суду першої інстанції на відсутність доказів на підтвердження права власності позивача на спірне майно на даний час можуть бути спростовані, оскільки судовим рішенням у справі № 2а-2193/09/1570 встановлено незаконність реєстрації Статуту ГО «ОООА» в редакції від 2008 року, а отже і неможливість набуття у власність місцевим осередком майна та належність всього закріпленого за ГО «ОООА» майна саме ГО «ВСА».

Отже, на переконання заявника, в силу скасування постанови, яка зобов`язувала Головне Управління юстиції в Одеській області Міністерства юстиції України зареєструвати нову редакцію Статуту Громадської організації «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів», затверджену Постановою 15-ї позачергової конференції Одеської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів від 26.09.2008, вимога про витребування з володіння ГО «ОООА» майна, яке належить позивачу та було зареєстроване за ГО «ОООА» на підставі статуту в редакції від 2008 року, є законною та обґрунтованою і може бути задоволена судом.

Ухвалою від 18.12.2025 заяву (вх. № 2-1979/25 від 16.12.2025) ГО «ВСА» про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі № 916/658/22 залишено без руху, встановлено заявнику строк для усунення виявлених недоліків заяви протягом семи днів з дня вручення даної ухвали шляхом надання до суду доказів сплати судового збору у розмірі 74 451,33 грн.

В день подання представником позивача заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, від останнього також надійшла заява (вх. № 2-1976/25) про забезпечення позову шляхом заборони усім державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування та органів державної влади, іншим суб`єкта реєстрації, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження, відкриття та закриття розділів у реєстрі, внесення змін до реєстру тощо) стосовно наступних об`єктів нерухомого майна:

- виробничий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, буд. 3-В (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101), що зареєстрований на праві власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «СТИЛЬ» (, місцезнаходження: 65088, м. Одеса, Люстдорфська дорога, буд. 92/94);

- автостоянка, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, буд. 4А/1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101), що зареєстрована на праві власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКАТЕЛ АВТО» (, місцезнаходження: 65016, м. Одеса, пров. Ванний, буд. 1-А, кв. 75).

Заяву про забезпечення позову мотивовано тим, що наразі є цілком очевидним той факт, що спірні об`єкти нерухомості можуть бути відчужені відповідачами іншим суб`єктам, що приведе до неможливості виконання рішення суду. Запропоновані заходи забезпечення позову позивач вважає такими, що є цілком співмірними із заявленими позовними вимогами. Натомість невжиття цих заходів, як стверджує позивач, утруднить виконання рішення у даній справі або може взагалі унеможливити його виконання, а також зробить неефективним захист та поновлення порушеного права ГО «ВСА». Заходи зустрічного забезпечення позивач просить не застосовувати, оскільки не вбачає в цьому необхідності.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначені в статті 136 ГПК України, за змістом якої господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.02.2021 у справі № 826/20239/16 сформулювала висновок про те, що перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою стадією судового процесу (факультативна стадія), під час якої суд, що ухвалив судове рішення, після набрання ним законної сили переглядає його з ініціативи осіб, які брали участь у справі, або осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки у зв`язку з виявленням істотних обставин, що існували, але не були їм відомі на час вирішення справи. Сутність перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами - це встановлення наявності або відсутності нововиявлених обставин і повторний розгляд справи у разі їх встановлення з метою досягнення істини у справі.

Отже, ГПК України не містить заборони щодо подачі заяви про забезпечення позову при перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами, оскільки за змістом ч. 2 статті 136 ГПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи.

Відповідно до статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.04.2024 у справі № 754/5683/22 (пункти 46, 47) зазначила про те, що як характер спору (майновий або немайновий), так і те, чи підлягає судове рішення у конкретній справі примусовому виконанню, не мають вирішального значення при дослідженні судом питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Ключовим є встановлення судом:

1) наявності спору між сторонами;

2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду;

3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами;

4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення ефективного судового захисту порушених чи оспорюваних прав позивача та у подальшому виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення ефективного судового захисту та гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Питання задоволення заяви про застосування заходів забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку окремо, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок про те, що невжиття таких заходів матиме наслідки, визначені у частині другій статті 136 ГПК України.

Водночас відповідно до частини четвертої статті 137 ГПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу (подібний висновок наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18).

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази про наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Таким чином, у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність реальної загрози ефективному захисту порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся/має намір звернутися до суду, а також наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника (подібний висновок наведено у постановах Верховного Суду від 15.09.2021 у справі № 910/7013/20, від 01.08.2024 у справі № 911/865/24, від 03.06.2025 у справі № 925/120/25, від 15.07.2025 у справі № 904/128/25).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачеві ефективний захист його порушених чи оспорюваних прав та інтересів, за захистом яких він звернувся/має намір звернутися до суду, а також реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

З урахуванням вимог, передбачених статтями 73, 74, 76 ГПК України, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

З`ясовуючи питання про наявність чи відсутність передумов для вжиття заходів забезпечення позову у цій справі та розглядаючи відповідні аргументи позивача з цього приводу, суд враховує наступне.

З аналізу змісту позовних вимог, заявлених ГО «ВСА» у даній справі, суд виснує, що позивач фактично прагне довести наявність у нього права власності на спірні об`єкти нерухомого майна, захистити відповідне право та, відповідно, витребувати нерухоме майно.

Матеріали справи свідчать, що спірними об`єктами нерухомого майна є:

- виробничий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, буд. 3-В (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101), що зареєстрований на праві власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «СТИЛЬ» (, місцезнаходження: 65088, м. Одеса, Люстдорфська дорога, буд. 92/94);

- автостоянка, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, буд. 4А/1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101), що зареєстрована на праві власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКАТЕЛ АВТО» (, місцезнаходження: 65016, м. Одеса, пров. Ванний, буд. 1-А, кв. 75).

Саме щодо цих об`єктів позивач і просить вжити запропонованих заходів забезпечення позову.

У заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами позивач наголошує, що в силу скасування П`ятим апеляційним адміністративним судом постанови Одеського окружного адміністративного суду від 25.02.2009 у справі № 2а-2193/09/1570, яка зобов`язувала Головне Управління юстиції в Одеській області Міністерства юстиції України зареєструвати нову редакцію Статуту Громадської організації «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів», затверджену Постановою 15-ї позачергової конференції Одеської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів від 26.09.2008, вимога про витребування майна, яке належить позивачу та було зареєстроване за ГО «ОООА» на підставі статуту в редакції від 2008 року, є законною та обґрунтованою і може бути задоволена судом.

Суд враховує, що наявність у відповідачів -3, -4 (ТОВ «Стиль» та ТОВ «Екател Авто») правомочностей власника спірного майна вказує на їх можливість у будь-який момент, в тому числі до закінчення перегляду судового рішення у справі № 916/658/22 за нововиявленими обставинами, розпорядитися цим майном на користь третіх осіб, що може призвести до неможливості виконання рішення в цій справі, у разі задоволення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Так, суд вважає слушними доводи заявника, що відповідачі -3, -4, у власності яких перебувають спірні об`єкти нерухомого майна, мають потенційну можливість у будь-який час здійснити відчуження вказаного майна, якщо не вжити заявлені заходи забезпечення позову.

Суд також враховує викладений в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.03.2023 у справі № 905/448/22 висновок про те, що можливість відповідача в будь-який момент відчужити майно, яке знаходиться в його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

Враховуючи вищевикладене, здійснивши співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких позивач звернувся до суду, суд дійшов висновку про те, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони усім державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування та органів державної влади, іншим суб`єкта реєстрації, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження, відкриття та закриття розділів у реєстрі, внесення змін до реєстру тощо) стосовно спірних об`єктів нерухомого майна сприятиме запобіганню порушення прав заявника на час розгляду заяви про перегляд судового рішення у справі № 916/658/22 за нововиявленими обставинами та, у разі задоволення цієї заяви, забезпечить можливість реального виконання рішення суду, тоді як невжиття зазначених заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення господарського суду.

При цьому вжиті заходи щодо забезпечення позову не можуть завдати шкоди відповідачам чи іншим особам, адже є тимчасовими та не позбавлять відповідачів-3, -4 прав на володіння та користування майном, здійснення господарської діяльності, отримання доходів тощо, а лише тимчасово обмежать право розпорядитися спірним майном, зокрема відчужити його на користь третіх осіб.

Обрані позивачем заходи забезпечення позову, на переконання суду, відповідають предмету заявленого позову, їх вжиття не зумовлює фактичного вирішення спору по суті та спрямоване лише на збереження існуючого становища до закінчення стадії перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Суд водночас зазначає, що наразі вирішується питання щодо відкриття провадження за заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. З аналізу положень статті 323 ГПК України слід виснувати, що при вирішенні питання щодо відкриття провадження за заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами суд лише перевіряє подану заяву на її відповідність приписам статті 322 ГПК України. При цьому, приписи ГПК України не визначають обов`язку суду оцінити при відкритті провадження за нововиявленими обставинами дану заяву щодо її обґрунтованості, не передбачають обов`язку щодо визнання дійсності існування таких обставин та оцінки їх впливу на судове рішення, котре позивач прагне переглянути. Саме тому суд наголошує, що оцінка обґрунтованості доводів заявника щодо впливу нововиявлених обставин на можливість перегляду судового рішення може бути надана безпосередньо у судовому засіданні, в рамках якого, у разі усунення позивачем недоліків заяви, остання розглядатиметься відповідно до приписів статті 325 ГПК України.

Крім того, суд зазначає про відсутність необхідності вирішення питання щодо зустрічного забезпечення станом на день вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому процесуальним законом не встановлено обов`язку суду вимагати від особи, яка звертається із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (ч. 1 ст. 141 ГПК України): відповідна вимога лише може висуватися судом з урахуванням обставин справи, але не визначається як неодмінна умова забезпечення позову. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.02.2019 у справі № 911/1695/18.

Разом з тим, відповідачі, у володінні яких перебуває спірне майно, не позбавлені права звернутися до Господарського суду Одеської області з клопотанням як про застосування зустрічного забезпечення, так і про скасування заходів забезпечення позову у разі надання відповідних доказів, які б спростовували необхідність застосування таких заходів.

Керуючись ст. 136, 137, 140, 144, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву (вх. № 2-1976/25 від 16.12.2025) представника Громадської організації «Всеукраїнська спілка автомобілістів» про забезпечення позову задовольнити.

2. Заборонити усім державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування та органів державної влади, іншим суб`єктам реєстрації, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження, відкриття та закриття розділів у реєстрі, внесення змін до реєстру тощо) стосовно наступних об`єктів нерухомого майна:

- виробничий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, буд. 3-В (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101), що зареєстрований на праві власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «СТИЛЬ» (, місцезнаходження: 65088, м. Одеса, Люстдорфська дорога, буд. 92/94);

- автостоянка, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, буд. 4А/1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101), що зареєстрована на праві власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКАТЕЛ АВТО» (, місцезнаходження: 65016, м. Одеса, пров. Ванний, буд. 1-А, кв. 75).

Стягувач: Громадська організація «Всеукраїнська спілка автомобілістів» (03508, м. Київ, вул. Леваневського, буд. 6; ).

Боржник-1: Товариство з обмеженою відповідальністю «Стиль» (65088, Одеська обл., м. Одеса, Люстдорфська дорога, буд. 92/94; ).

Боржник-2: Товариство з обмеженою відповідальністю «Екател Авто» (65016, Одеська обл., м. Одеса, пров. Ванний, буд. 1-А, кв. 75; ).

Ухвала дійсна для пред`явлення до виконання в строк, встановлений Законом України "Про виконавче провадження".

Ухвала набирає законної сили 18 грудня 2025 р. та може бути оскаржена до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги в строк, встановлений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Волков Роман Володимирович