УХВАЛА

17 грудня 2025 року

м. Київ

cправа № 914/2420/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Бенедисюка І. М. (головуючого), Власова Ю. Л., Малашенкової Т. М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Піранья Тех"

на рішення Господарського суду Львівської області від 14.05.2025 та

постанову Західного апеляційного господарського суду від 20.10.2025

у справі за позовом Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Піранья Тех"

про стягнення безпідставно нарахованого податку на додану вартість у сумі 1 403 333,33 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Піранья Тех" (далі - ТОВ "Піранья Тех", відповідач, скаржник) звернулося 11.11.2025 через підсистему "Електронний суд" до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить: рішення Господарського суду Львівської області від 14.05.2025 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 20.10.2025 у справі № 914/2420/24 скасувати; ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

У касаційній скарзі викладено заяву про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень до закінчення їх перегляду у касаційному порядку.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 14.05.2025, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 20.10.2025 у справі № 914/2420/24 позов задоволено; присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 1 403 333,33 грн безпідставно нарахованого податку на додану вартість та 16 840,00 грн судового збору.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Позов подано у 2024 році. Предметом позову у справі № 914/2420/24 є вимога про стягнення 1 403 333,33 грн, а отже, ціна позову у цій справі не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (500 х 3 028 грн = 1 514 000,00 грн).

В обґрунтування наявності випадків касаційного оскарження ТОВ "Піранья Тех" із посиланням на підпункти "а", "в" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України зазначає, що дана справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики з питання щодо умов та порядку застосування пільги з ПДВ, передбаченої підпунктом 5 пункту 32 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України, зокрема, щодо достатності документального підтвердження; оскільки аналогічні правовідносини виникають у численних договорах закупівлі, питання про включення ПДВ до вартості товару при наявності пільги має принципове значення для уніфікації правозастосування; спірне питання порушує принцип правової визначеності у сфері застосування пільгових режимів оподаткування, що потребує тлумачення Верховного Суду з метою формування сталої практики; наявність численних аналогічних спорів свідчить про системну проблему та нагальну потребу у формуванні єдиного підходу Верховним Судом; вирішення цієї справи впливає не лише на сторони спору, а й на ширше коло суспільно важливих питань, а отже, становить значний суспільний інтерес; справу не можна розглядати лише як приватно-правовий спір, оскільки вона стосується правомірності витрачання коштів місцевого бюджету в умовах воєнного стану на закупівлю засобів оборонного призначення; це питання має ознаки значного суспільного інтересу, оскільки стосується забезпечення правової визначеності для суб`єктів господарювання, які є постачальниками товарів для потреб оборони, та захисту їхніх прав від необґрунтованих претензій; запровадження пільгового режиму ПДВ мало на меті здешевлення поставок для задоволення військових потреб; проте, механізм його реалізації виявився недосконалим, що мало наслідком розбіжності у правозастосуванні та судові спори між державою та бізнесом; оскаржуване рішення має виняткове значення для відповідача, оскільки фактичне покладення на нього відповідальності за спірну суму без належного врахування специфіки податкового регулювання під час воєнного стану створює істотні загрози для подальшого функціонування підприємства, його ділової репутації та участі в критично важливих тендерах; рішення суду фактично покладає на відповідача обов`язок повернути бюджетні кошти, сплачені як частина погодженої ціни, включаючи ПДВ, незважаючи на те, що на момент поставки товару, за відсутності документів, що підтверджували право на пільгу, відповідач був зобов`язаний нарахувати та сплатити ПДВ до бюджету; нездійснення цього могло б бути розцінене податковими органами як порушення податкового законодавства з відповідними штрафними санкціями; це свідчить про те, що включення ПДВ до ціни було не спробою постачальника отримати додаткову вигоду, а виконанням прямого обов`язку, встановленого Податковим кодексом за обставин, що склалися на той момент.

Ухвалою Верховного Суду від 27.11.2025 касаційну скаргу ТОВ "Піранья Тех" залишено без руху, оскільки у порушення вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України, скаржник не належно обґрунтував та визначив підставу касаційного оскарження, передбачену положенням частини другої статті 287 ГПК України. Надано скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги.

Скаржник 28.11.2025 направив через підсистему "Електронний суд" до суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги, яка зареєстрована 01.12.2025.

На виконання вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України, враховуючи доводи наведені у заяві про усунення недоліків, касаційна скарга ТОВ "Піранья Тех", подана на підставі пункту 1 частини першої статті 287 ГПК України, з обґрунтуванням того, у чому полягає неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судами попередніх інстанцій, а також відповідно до вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України та пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України.

З огляду на наведене Суд, дійшов висновку, що питання правильного застосування норм права у подібних правовідносинах потребує більш детального вивчення, матеріали касаційної скарги ТОВ "Піранья Тех" відповідають вимогам статті 290 ГПК України щодо її форми і змісту та на стадії прийняття не є очевидно неприйнятними і є достатніми для відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України за наявності випадків передбачених підпунктами "а", "в" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України.

Відповідно до частини третьої статті 294 ГПК України питання про відкриття касаційного провадження у справі вирішується колегією суддів у складі трьох суддів не пізніше двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня надходження заяви про усунення недоліків, поданої у порядку, визначеному статтею 292 цього Кодексу.

Згідно із частиною четвертою статті 301 ГПК України перегляд рішень суду першої інстанції та постанов апеляційної інстанції у справах, ціна позову в яких не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, здійснюється без повідомлення учасників справи, крім справ, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного провадження.

За приписами частини тринадцятої статті 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на зміст частини тринадцятої статті 8 та частини четвертої статті 301 ГПК України, перегляд оскаржених рішень має здійснюватися без повідомлення/виклику учасників справи у порядку письмового провадження.

Щодо заяви про зупинення виконання рішення Господарського суду Львівської області від 14.05.2025 та постанови Західного апеляційного господарського суду від 20.10.2025 у справі № 914/2420/24 до закінчення їх перегляду у касаційному порядку. У заяві про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень, викладеній у касаційній скарзі (зокрема, аналогічна заява викладена і у заяві про усунення недоліків, які суд розглядає як одну) ТОВ "Піранья Тех" із посиланням на статтю 332 ГПК України зазначає про те, що наказом Мінстратегпрому від 11.02.2025 №223-КВ підтверджено ТОВ "Піранья Тех" статус важливого для національної економіки у сфері оборонно-промислового комплексу та критично важливого для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період у сфері оборонно-промислового комплексу; вчинення виконавчих дій з примусового виконання оскаржуваних судових рішень призведе до блокування операцій по банківських рахунках відповідача та настання наслідків у вигляді неможливості своєчасного виконання зобов`язань за державними контрактами.

Розглянувши доводи, наведені скаржником у поданій заяві, Суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні з огляду на таке.

Абзацом 2 частини четвертої статті 294 ГПК України визначено, що за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії, якщо зупинити його виконання неможливо.

Відповідно до частини першої статті 332 ГПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судових рішень, суд враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого їх скасування, необхідності забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, а також осіб, які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки тощо.

Зазначена заява про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень не містить обґрунтування такої необхідності. Разом з тим посилання на вчинення виконавчих дій з примусового виконання оскаржуваних судових рішень є законодавчо передбаченими стадіями судового процесу, а тому таке виконання судового рішення саме по собі не є безумовною підставою, з якою закон пов`язує можливість (необхідність) зупинення виконання судового рішення.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (§ 43).

Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 у справі "Горнсбі проти Греції").

Ураховуючи викладене, зупинення виконання судового рішення в силу статті 332 ГПК України є правом, а не обов`язком суду, та беручи до уваги, що однією із засад (принципів) господарського судочинства є обов`язковість судового рішення й з огляду на відсутність у суду касаційної інстанції належно обґрунтованих підстав для висновку про зупинення виконання рішення Господарського суду Львівської області від 14.05.2025 та постанови Західного апеляційного господарського суду від 20.10.2025 у справі № 914/2420/24, у задоволенні заяви необхідно відмовити.

Керуючись частиною тринадцятою статті 8, статтями 234, 287, 290, 294, 301 ГПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Піранья Тех" на рішення Господарського суду Львівської області від 14.05.2025 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 20.10.2025 у справі № 914/2420/24 та здійснити перегляд у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

2. Учасники справи можуть подати відзиви на касаційну скаргу до 02 січня 2026 року.

3. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Піранья Тех" у задоволенні заяви про зупинення виконання рішення Господарського суду Львівської області від 14.05.2025 та постанови Західного апеляційного господарського суду від 20.10.2025 у справі № 914/2420/24.

4. Витребувати матеріали справи № 914/2420/24 Господарського суду Львівської області.

5. Копію ухвали надіслати до Господарського суду Львівської області та Західного апеляційного господарського суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя І. Бенедисюк

Суддя Ю. Власов

Суддя Т. Малашенкова