ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2025 р. Справа№ 920/1061/23(920/963/24)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Отрюха Б.В.

Козир Т.П.

за участю секретаря судового засідання Сороки П.М.

представники учасників провадження у даній справі відповідно до протоколу судового засідання від 16.12.2025 не з`явились,

розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1

про ухвалення додаткового рішення до постанови Північного апеляційного господарського суду від 12.11.2025, прийнятої за результатами розгляду

апеляційної скарги ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Сумської області від 04.03.2025

у справі №920/1061/23(920/963/24) (суддя Яковенко В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Шосткинське підприємство "Харківенергоремонт"

до:

1) ОСОБА_2

2) ОСОБА_1

3) ОСОБА_3

про стягнення 8873,06 грн

за зустрічним позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шосткинське підприємство "Харківенергоремонт"

про зобов`язання вчинити дії

в межах справи №920/1061/23

за заявою боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Шосткинське підприємство "Харківенергоремонт"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Сумської області від 04.03.2025 у справі №920/1061/23(920/963/24) позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Шосткинське підприємство "Харківенергоремонт" до ОСОБА_2 . ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення 8 873 грн 06 коп. задоволено; стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Шосткинське підприємство "Харківенергоремонт" 8 873 грн 06 коп. заборгованості за послугу з постачання теплової енергії та абонентського обслуговування за період з 01.11.2021 до 31.05.2024; стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Шосткинське підприємство "Харківенергоремонт" 807 грн 47 коп судового збору; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Шосткинське підприємство "Харківенергоремонт" 807 грн 47 коп. судового збору; стягнуто з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Шосткинське підприємство "Харківенергоремонт" 807 грн 47 коп судового збору; у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шосткинське підприємство "Харківенергоремонт" відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернулась безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просила поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Сумської області від 04.03.2025 у справі № 920/1061/23(920/963/24); скасувати рішення Господарського суду Сумської області від 04.03.2025 у справі № 920/1061/23(920/963/24) і ухвалити в даній справі нове рішення, яким відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Шосткинське підприємство "Харківенергоремонт" у задоволенні позову до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення 8873,06 грн за період з 01.11.2021 по 31.05.2024; задовольнити зустрічний позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шосткинське підприємство "Харківенергоремонт"; зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Шосткинське підприємство "Харківенергоремонт" списати з особового рахунку по кв. АДРЕСА_1 8873,06 грн протиправно нарахованої заборгованості за послугу з постачання теплової енергії та абонентського обслуговування за період з 01.11.2021 по 31.05.2024; стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю "Шосткинське підприємство "Харківенергоремонт" на користь ОСОБА_1 судові витрати у справі.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.11.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Сумської області від 04.03.2025 у справі №920/1061/23(920/963/24) апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено; рішення Господарського суду Сумської області від 04.03.2025 у справі № 920/1061/23(920/963/24) скасовано; прийнято нове судове рішення, яким відмовлено у первісному позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Шосткинське підприємство "Харківенергоремонт" до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення 8873,06 грн; задоволено зустрічний позов ОСОБА_1 до ТОВ "Шосткинське підприємство "Харківенергоремонт"; зобов`язано ТОВ "Шосткинське підприємство "Харківенергоремонт" списати з особового рахунку по кв. АДРЕСА_1 8873,06 грн - протиправно нарахованої заборгованості за послугу з постачання теплової енергії та абонентського обслуговування за період з 01.11.2021 по 31.05.2024; стягнуто з ТОВ "Шосткинське підприємство "Харківенергоремонт" на користь ОСОБА_1 " 2422, 40 грн судового збору за подання зустрічного позову; стягнуто з ТОВ "Шосткинське підприємство "Харківенергоремонт" на користь ОСОБА_1 " 3633,60 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

07.12.2025 через підсистему "Електронний суд" від ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення до постанови Північного апеляційного господарського суду від 12.11.2025 у даній справі, в якій заявник просить ухвалити додаткове рішення у справі № №920/1061/23(920/963/24), яким стягнути з ТОВ "Шосткинське підприємство "Харківенергоремонт" () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 33000 грн.

Судом встановлено, що вказана заява подана у строк, передбачений ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України. В апеляційній скарзі скаржник просив суд апеляційної інстанції стягнути з ТОВ «Шосткинське підприємство «Харківенергоремонт» на користь ОСОБА_1 судові витрати у справі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.12.2025 заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення прийнято до розгляду. Надано учасникам справи можливість подати свої пояснення у строк до 12.12.2025. Розгляд заяви призначено на 16.12.2025 о 12 год. 00 хв.

12.12.2025 через підсистему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "Шосткинське підприємство "Харківенергоремонт" надійшла заява, у якій заявник просить суд відмовити у стягненні витрат на професійну правничу допомогу в заявленому розмірі 33 000 грн, як необґрунтованих та непропорційних до предмета спору, з урахуванням ціни позову. Зменшити суму витрат до розумного та співмірного розміру, який відповідає малозначній та нескладній категорії справи.

В обгрунтування заявленного клопотання, заявник зазначив, що заявлені відповідачем до стягнення судові витрати в розмірі 33000,00 грн є необґрунтованими та непропорційні з врахуванням таких критеріїв, як: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність їх розміру до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін. Судові витрати не відповідають критеріям реальності, розумності та неминучості. Заявлені витрати в розмірі 33000,00 грн не відповідають зазначеним критеріям, оскільки: справа № 920/1061/23(920/963/24) з ціною позову 8873,06 грн. є малозначною, відповідно до ст. 12 ГПК України; правова кваліфікація спору є нескладною. Ціна позову становить 8873,06 грн., у той час, як заявлені судові витрати на правничу допомогу - 33000,00 грн., що майже вчетверо перевищує суму позовних вимог; суперечить принципу співмірності та практиці Верховного Суду, за якою надмірні, непропорційні ціні позову витрати підлягають зменшенню (постанова ОП КГС ВС від 02.02.2024 у справі № 910/9714/22). Заявник зазначає, що відповідач не надав: детального опису наданих адвокатом послуг; розрахунку вартості кожної процесуальної дії; доказів фактичного виконання робіт. Заявником вказано, що представник - Кондратенко Ю.М. крім підготовки процесуальних документів, безпосередньо прийняв участь у шести судових засіданнях в приміщенні Господарського суду Сумської області, а також у чотирьох судових засіданнях в режимі відеоконференції, організованих Північним апеляційним господарським судом. При цьому безпосередня участь адвоката Кондратенка Ю.М. в Господарському суді Сумської області відбулася протягом п`яти судових засідань, а саме: 29.10.2024, 24.12.2024, 18.02.2025, 25.02.2025, 04.03.2025, а в режимі відеоконференції в Північному апеляційному господарському суді - протягом трьох судових засідань, а саме: 21.07.2025, 01.10.2025, 12.11.2025. При цьому справа не вимагала значних часових чи професійних ресурсів, вона не містить складних правових чи фактичних питань, правове регулювання є чітким, усталеним; обсяг матеріалів справи є невеликим; судові засідання тривали нетривалий час.

У судове засідання 16.12.2025 учасники справи не з`явились.

Колегія суддів вирішила здійснювати розгляд заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення до постанови Північного апеляційного господарського суду від 12.11.2025, прийнятої за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Сумської області від 04.03.2025 у справі №920/1061/23(920/963/24) за відсутності представників учасників справи, які не з`явились у судове засідання, з огляду на наступне.

За положеннями статті 129 Конституції України та статті 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) зобов`язує сторін добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).

Наведена правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.03.2024 у справі № 916/1577/19, від 09.04.2024 у справі № 873/225/23.

Проаналізувавши матеріали справи та вищевказаної заяви, колегія суддів прийшла до висновку про часткове задоволення вимог ОСОБА_1 за заявою про ухвалення додаткового рішення, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч.ч. 3, 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Виходячи з аналізу положень статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Водночас, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

При цьому адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №910/4201/19).

Разом із тим, згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 123 зазначеного Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат суд враховує: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

Водночас, за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, коли на її думку, недотримано вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19).

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи був їх розмір обґрунтованим, встановити їхню дійсність та необхідність.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (правова позиція Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18).

Таким чином, при визначенні суми відшкодування таких витрат суд має виходити з критерію реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на підтвердження надання правничої допомоги ОСОБА_1 надано: договір про надання професійної правничої допомоги адвоката від 24.11.2024 № 1/8/24г, платіжну інструкцію від 07.08.2024 на суму 5000,00 грн, платіжну інструкцію від 02.10.2024 на суму 8000,00 грн, платіжну інструкцію від 25.12.2024 на суму 1015,08 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, між ОСОБА_1 (Клієнт) та Кондратенко Юрієм Миколайовичем (Адвокат) укладено договір про надання правової допомоги 07.08.2024 № 1/8/24г, предметом якого є надання Адвокатом оплатних правових послуг (правової допомоги) Клієнту.

Відповідно до п.1.2. Договору Клієнт має право на отримання від Адвоката професійної правової допомоги та зобов`язується створити йому належні умови для виконання цього договору, зокрема: своєчасно забезпечувати достовірною інформацією та всім необхідним для виконання обумовлених сторонами доручень; невідкладно повідомляти про обставини, які можуть позначитися на визначенні правової позиції у справі та мають значення для надання якісних правових послуг; своєчасно сплачувати гонорар (винагороду) і компенсувати можливі додаткові витрати, пов`язані з виконанням цього договору (транспортні витрати, оплата: друкарських, копіювальних та інших технічних робіт, послуг фахівців, експертів, перекладачів, нотаріусів, тощо).

Згідно з п.1.3. Договору Адвокат під час здійснення адвокатської діяльності, має право в інтересах Клієнта вчиняти будь-які не заборонені законодавством, Правилами адвокатської етики, цим договором дії та зобов`язується: надати Клієнту необхідну правову допомогу (консультації і роз`яснення з правових питань; складання звернень, процесуальних та інших документів правового характеру; представлення та захист його прав, свобод та інтересів у всіх: судових інстанціях, правоохоронних і контролюючих органах, органах державної виконавчої служби та перед приватними виконавцями, органах державної влади та місцевого самоврядування і утворених ними суб`єктами, банківських установах, органах нотаріату, перед всіма фізичними та іншими юридичними особами, у т.ч. ТОВ «Шосткинське підприємство «Харківенергоремонт».

Розділом 3 Договору сторонами погоджено, що Адвокат має право у розумних межах визначати розмір свого гонорару (винагороди за правничі послуги), виходячи із вартості однієї години його роботи (по наданню послуги), яка на день укладання цього договору складає 2000 (дві тисячі) гривень. Загальний розмір гонорару визначається затратами часу, складністю та обсягом послуг, особливостями виконання доручень Клієнта, досвідом і завантаженістю Адвоката. При цьому не погодження Клієнтом зміни розміру гонорару в ході виконання цього договору є підставою для відмови Адвоката від прийняття/виконання доручень або розірвання договору. Детальний перелік послуг, розмір гонорару, порядок оплати гонорару та фактичних витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, може визначатися звітом (детальним описом наданих послуг з розрахунком витрат на правову допомогу за договором) або окремо додатковою (ми) угодою (ми) до цього договору або в інший узгоджений сторонами спосіб. Фіксовану (авансовану) суму гонорару в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн Клієнт сплачує Адвокату у день укладення цього договору у безготівковій формі на відповідний банківський рахунок.

Зяавницею також додано платіжну інструкцію від 07.08.2024 на суму 5000,00 грн, платіжну інструкцію від 02.10.2024 на суму 8000,00 грн, платіжну інструкцію від 25.12.2024 на суму 1015,08 грн в якості доказів сплати Кондратенку Юрію Миколайовичу (Адвокат) витрат на професійну правничу допомогу, в яких зазначено призначення платежу: «сплата за правові послуги за договором від 07.08.2024 № 1/8/24г».

Суд враховує, що критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема, наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.

Перевіривши подані ОСОБА_1 докази на підтвердження обсягу виконаних робіт на надання правової допомоги в суді апеляційної інстанції, дослідивши співмірність заявленої суми із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, обсягу фактично наданої необхідної правничої допомоги, ціни позову, малозначності справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4436,50 грн (50 % від ціни позову) в даному конкрентному випадку відповідає як критерію співмірності та реальності понесених адвокатських витрат, так і критерію розумної необхідності таких витрат, є такими, що у повній мірі відповідають принципам справедливості, розумності, реальності, а також враховуючи, що заявником не додано Детального переліку наданих послуг або ж відповідного Звіту з детальним описом наданих послуг з розрахунком витрат на правову допомогу за договором, або окремо додаткових угод до договору з детальним переліку наданих послуг, або будь-якого іншого документу в інший узгоджений сторонами спосіб.

Саме такий розмір судових витрат на професійну правничу допомогу суд вважає в даному випадку обґрунтованим та пропорційним до предмету спору, з урахуванням ціни позову, є розумним та співмірним, який відповідатиме малозначній категорії справи.

Таким чином, виходячи з критерію реальності та розумності розміру витрат на правову допомогу, понесених ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Шосткинське підприємство "Харківенергоремонт" (41100, Сумська обл., м. Шостка, вул. Каденюка Леоніда , буд. 1, ) на користь ОСОБА_1 " ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 4436,50 грн витрат на професійну правничу допомогу.

У задоволенні решти заяви слід відмовити.

Витрати у розмірі 28563, 50 грн на оплату професійної правничої допомоги у даній справі суд вважає непропорційними до предмету спору, обсягу фактично наданої необхідної правничої допомоги, складності справи та фактичному часу, витраченого на надання правової допомоги.

Керуючись ст.ст. 126, 129, 221, 234, 244 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення до постанови Північного апеляційного господарського суду від 12.11.2025 у справі № 920/1061/23(920/963/24) задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Шосткинське підприємство "Харківенергоремонт" (41100, Сумська обл., м. Шостка, вул. Каденюка Леоніда , буд. 1, ) на користь ОСОБА_1 " ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 4436,50 грн витрат на професійну правничу допомогу.

В іншій частині заяви відмовити.

Доручити Господарському суду Сумської області видати наказ.

Матеріали справи № 920/1061/23(920/963/24) повернути до Господарського суду міста Києва.

Додаткова постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, у порядку та строк, передбачені ст.ст. 288-291 ГПК України.

Повний текст складено 16.12.2025

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді Б.В. Отрюх

Т.П. Козир