ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2025 р. Справа № 910/3178/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Демидової А.М.

суддів: Владимиренко С.В.

Ходаківської І.П.

за участю секретаря судового засідання: Мельничука О.С.

за участю представників учасників справи:

від позивача: не з`явився

від відповідача-1: не з`явився

від відповідача-2: Костишена В.Л. (у режимі відеоконференції)

від третьої особи-1: не з`явився

від третьої особи-2: не з`явився

від третьої особи-3: не з`явився

від третьої особи-4: не з`явився

від третьої особи-5: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Полтава"

на рішення Господарського суду міста Києва від 01.07.2025 (повне судове рішення складено 08.07.2025) (суддя Курдельчук І.Д.)

у справі № 910/3178/25 Господарського суду міста Києва

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Полтава"

до: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Бренд Лізинг" (відповідач-1);

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестбуд" (відповідач-2),

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-2 - Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Дмитра Анатолійовича (третя особа-1);

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача:

1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Тамплейт" (третя особа-2);

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Дженетфріт" (третя особа-3);

3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Атон-ХХІ" (третя особа-4);

4. Товариства з обмеженою відповідальністю "Автосейл" (третя особа-5),

про визнання права власності на майно та скасування арешту

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог

У березні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Трейд Полтава" (далі - ТОВ "Трейд Полтава", позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бренд Лізинг" (далі - ТОВ "Бренд Лізинг", відповідач-1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестбуд" (далі - ТОВ "Інвестбуд", відповідач-2) про: визнання за позивачем права власності на вантажний автомобіль марки RENAULT моделі KANGOO, номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_1 , 2013 року випуску, білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , за договором фінансового лізингу ФЛТ № 012 від 22.05.2018 (далі - Договір); зняття (скасування) арешту з вантажного автомобіля марки RENAULT моделі KANGOO, номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_1 , 2013 року випуску, білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , та скасування його розшуку, що накладений постановами Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Дмитра Анатолійовича (далі - Приватний виконавець Гненний Д.А., третя особа-1) від 13.09.2024 при примусовому виконанні виконавчого провадження № НОМЕР_3.

Позовні вимоги обґрунтовано порушенням відповідачем-1 як лізингодавцем своїх зобов`язань після повного виконання позивачем умов договору фінансового лізингу підписати акт про перехід права власності.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.07.2025 у справі № 910/3178/25 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що учасниками правочинів за рахунок яких, за твердженнями позивача, відбувалась сплата лізингових платежів за Договором, були фізичні та юридичні особи, взаємовідносини між якими очевидно мають вплив на умови або економічні результати їхньої діяльності, що виключає можливість сплати частини лізингових платежів за договором фінансового лізингу у спосіб укладення угод про зарахування зустрічних однорідних вимог, зміни призначення платежів, укладення договорів про надання зворотної безвідсоткової фінансової допомоги тощо.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із рішенням Господарського суду міста Києва від 01.07.2025 у справі № 910/3178/25, ТОВ "Трейд Полтава" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема, ч. 1 ст. 16, п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону України "Про фінансовий лізинг", ст. 16, 628, 651, 653, 806 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст. 1, ч. 2 ст. 7, ч. 1 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження, ст. 14, 19, 46, 74, 180 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

При цьому скаржник зазначає, що ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, допустивши поверхневий підхід до дослідження обставин справи, визнав обставини, що мають значення для справи, встановленими, тоді як вони не були доведеними, та зробив висновки, які не відповідають встановленим обставинам справи. До суду першої інстанції було подано документи, які підтверджують оплатність кожного зі згаданих вище правовідносин (зокрема, із зарахування зустрічних однорідних вимог, поруки, надання зворотної безвідсоткової фінансової допомоги тощо), не залежно від сторін - учасників цих правочинів. Тому, висновок суду першої інстанції є нічим іншим, як припущенням щодо можливого впливу взаємовідносин фізичних осіб, які є учасниками юридичних осіб, які були учасниками правовідносин (зокрема, із зарахування зустрічних однорідних вимог, договорів поруки, договорів про надання зворотної безвідсоткової фінансової допомоги тощо) на умови або економічні результати їхньої діяльності, а тому суд першої інстанції помилково визнав цю обставину встановленою, тоді як вона не була доведеною.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.09.2025 (колегія суддів у складі: Демидової А.М. - головуючого, суддів Ходаківської І.П., Коробенко Г.П.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Трейд Полтава" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.07.2025 у справі № 910/3178/25; розгляд апеляційної скарги призначено на 07.10.2025 об 11:40.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.09.2025 у справі № 910/3178/25 задоволено заяву ТОВ "Інвестбуд" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

У зв`язку з перебуванням судді Коробенка Г.П., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 06.10.2025 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/3178/25.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.10.2025 для розгляду справи № 910/3178/25 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Демидова А.М. - головуючий суддя, Владимиренко С.В., Ходаківська І.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.10.2025 апеляційну скаргу ТОВ "Трейд Полтава" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.07.2025 у справі № 910/3178/25 прийнято до провадження у визначеному складі колегії суддів: Демидова А.М. - головуючий суддя, судді - Владимиренко С.В., Ходаківська І.П.; розгляд апеляційної скарги постановлено здійснювати за раніше визначеними датою та часом - 07.10.2025 об 11:40.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.10.2025 продовжено строк розгляду апеляційної скарги ТОВ "Трейд Полтава" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.07.2025 у справі № 910/3178/25; відкладено розгляд апеляційної скарги на 25.11.2025 об 11:30.

Позиції учасників справи

ТОВ "Інвестбуд" подало до Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в її задоволенні, а оскаржуване судове рішення залишити без змін, посилаючись на те, що Договором не передбачено зарахування зустрічних однорідних вимог у рахунок сплати лізингових платежів, тому сплата за об`єкт лізингу також відбулась із порушенням умов самого Договору. Додаткова угода № 3 від 01.10.2022 до Договору, а також акт приймання-передачі від 01.10.2022 згідно з додатковою угодою фактично підписані, коли автомобіль перебував в арешті за постановою державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ ГТУЮ у м. Києві від 06.09.2019 № 58800622, тому є нікчемними.

Також, ТОВ "Інвестбуд" подало до Північного апеляційного господарського суду додаткові пояснення у даній справі.

Явка представників учасників справи

У судовому засіданні 25.11.2025 взяв участь представник відповідача-2 (у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду).

Представники позивача, відповідача-1 та третіх осіб у судове засідання не з`явились. Усі учасники справи належним чином повідомлені судом про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

Разом із тим, суд враховує заяву позивача (скаржника) про проведення засідання за відсутності учасника справи, яка надійшла до Північного апеляційного господарського суду 25.11.2025 до початку судового засідання. У наведеній заяві заявник просить суд провести судове засідання без участі представника позивача (апелянта) та зазначає, що вимоги апеляційної скарги підтримує в повному обсязі.

Зважаючи на вищенаведене, а також на те, що явка представників учасників справи в судове засідання обов`язковою не визнавалась, а неявка в судове засідання представників позивача, відповідача-1 та третіх осіб не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, враховуючи аргументи апеляційної скарги і доказове наповнення матеріалів справи, колегія суддів вважає за можливе здійснити перегляд оскаржуваного судового акта в апеляційному порядку без участі в судовому засіданні зазначених представників.

У судовому засіданні представник відповідача-2 проти апеляційної скарги заперечував і просив суд залишити її без задоволення.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, відповідно до умов договору фінансового лізингу ФЛТ № 012 від 22.05.2018, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЛА Харків" (далі - ТОВ "ТЛА Харків"), у подальшому перейменованим на Товариство з обмеженою відповідальністю "Тамплейт" (далі - ТОВ "Тамплейт", третя особа-2), як лізингоодержувачем та ТОВ "Бренд Лізинг" як лізингодавцем (Договір), останнє зобов`язалося набути у власність вантажний автомобіль марки RENAULT, моделі KANGOO, номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_1 , 2013 року випуску (інші індивідуальні ознаки будуть визначені сторонами в акті приймання-передачі предмета лізингу (далі - предмет лізингу), у ТОВ "Лербі" (продавець), відповідно до встановленої лізингоодержувачем у замовленні (додаток № 4) специфікації та передати предмет лізингу в користування лізингоодержувачу на визначений строк за встановлену плату (лізингові платежі), визначену в додатку № 2 до Договору.

Згідно з п. 1.2, 1.3 Договору сторони визначають Договір як договір фінансового лізингу. Операція, що здійснюється за Договором, визначається сторонами як фінансовий лізинг у відповідності до підп. 14.1.97 ст. 14 Податкового кодексу України.

Після підписання Договору лізингодавець приступає до укладення договору поставки (купівлі-продажу) предмета лізингу з продавцем, за умови виконання лізингоодержувачем обов`язку, передбаченого пунктом 3.3 даного Договору.

Пунктом 2.1 Договору встановлено, що строк лізингу становить 24 місяці з дня підписання акта приймання-передачі предмета лізингу (додаток № 3).

У пункті 3.1 Договору його сторони дійшли згоди, що місячний лізинговий платіж нараховується в розмірі, визначеному у додатку № 1 до Договору, про що оформляються акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) в частині відшкодування вартості майна та в частині сплати винагороди лізингодавцю. Акти складаються останнім днем кожного місяця протягом дії Договору.

У п. 3.2, 3.3 Договору погоджено, що загальна сума лізингових платежів, термін оплати ("дата платежів") та порядок сплати лізингоодержувачем лізингових платежів лізингодавцеві встановлюються Договором та в "Графіку сплати лізингових платежів" (додаток № 2), який є невід`ємною частиною Договору. Сплата лізингових платежів здійснюється лізингоодержувачем не пізніше "дати платежу" шляхом перерахування належної суми на поточний рахунок лізингодавця.

Лізингоодержувач зобов`язаний здійснити на користь лізингодавця попередню оплату лізингових платежів (авансовий платіж) в термін та в сумі, визначеній додатком № 2 до Договору.

У випадку невиконання лізингоодержувачем умов Договору, передбачених п. 3.3., Договір вважається таким, що втратив силу і лізингодавець звільняється від взятих на себе зобов`язань та відповідальності, передбаченої п. 10.1. цього Договору (п. 3.4 Договору).

Згідно з 3.7 Договору всі платежі, які здійснюються лізингоодержувачем на користь лізингодавця, будуть зараховані в наступному порядку: 1) відшкодування витрат лізингодавця, які виникли в період дії Договору та пов`язані з ним; 2) сплата нарахованих штрафних санкцій за порушення лізингоодержувачем умов Договору; 3) сплата простроченої заборгованості з нарахованої винагороди (комісії, процентів та ін.) лізингодавця; 4) сплата простроченої заборгованості з відшкодування вартості предмета лізингу; 5) сплата поточної заборгованості з нарахованої винагороди (комісії, процентів та ін.) лізингодавця.

Склад лізингових платежів погоджується сторонами самостійно, з урахуванням положень Закону України "Про фінансовий лізинг" від 16.12.1997р. № 723/97-ВР, Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VІ, чинних у редакції на дату підписання Договору та включає в себе, зокрема: суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; платіж, як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно (п. 3.9 Договору).

Відповідно до п. 3.10 Договору лізингоодержувач зобов`язується сплачувати лізингові платежі в обсязі та в строки, передбачені у додатку № 2 до Договору.

Згідно з п. 4.1 Договору строк передачі предмета лізингу складає 10 робочих днів з моменту перерахування лізингоодержувачем попередньої оплати лізингових платежів та надання лізингодавцю повного пакета документів згідно з додатком № 5, але в будь-якому разі не раніше отримання лізингодавцем предмета лізингу від продавця (постачальника) та не пізніше 2 календарних днів з дня отримання лізингодавцем предмета лізингу.

Пунктом 9.1 Договору передбачено, що предмет лізингу, який потребує реєстрації в державних наглядових органах, реєструється на ім`я лізингодавця, у встановленому чинним законодавством України порядку.

Договору набирає чинності (вважається укладеним) з дня його підписання. Договір діє протягом строку лізингу (п. 2.1. Договору), але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань по Договору. З припиненням дії Договору припиняються зобов`язання сторін за ним (п. 15.1-15.3 Договору).

Згідно з п. 16.1 Договору протягом усього строку дії Договору предмет лізингу є власністю лізингодавця.

Відповідно до п. 16.2 Договору по закінченню строку лізингу або за згодою сторін раніше закінчення строку лізингу, за умови належного виконання лізингоодержувачем своїх зобов`язань за Договором, право власності на предмет лізингу переходить до лізингоодержувача, якщо інше не передбачено Договором.

У п. 16.3 Договору визначено, що датою переходу права власності на предмет лізингу від лізингодавця до лізингоодержувача є дата підписання сторонами акта про перехід права власності. Акт про перехід права власності предмета лізингу підписується сторонами в день закінчення Договору за умови сплати лізингоодержувачем лізингодавцю всіх платежів (в тому числі пені, штрафів, якщо будуть такі мати місце) відповідно до умов цього Договору. У цьому випадку останній лізинговий платіж згідно з додатком № 2 до Договору є викупною вартістю предмета лізингу.

Додатком № 1 до Договору погоджено, що сума лізингових платежів за Договором складає 387 264,00 грн, з яких 281 808,00 грн - сума лізингових платежів в частині відшкодуваня вартості майна з ПДВ, та 105 456,00 грн - сума лізингових платежів в частині сплати винагороди лізингодавцю без ПДВ.

Додатком № 2 до Договору встановлено графік платежів до Договору - 127 344,00 грн авансового платежу підлягають сплаті у строк до 22.05.2018, та 10 830,00 грн - 24-ма періодами у строк до 15.08.2018, 15.09.2018, 15.10.2018, 15.11.2018, 15.12.2018, 15.01.2019, 15.02.2019, 15.03.2019, 15.04.2019, 15.05.2019, 15.06.2019, 15.07.2019, 15.08.2019, 15.09.2019, 15.10.2019, 15.11.2019, 15.12.2019, 15.01.2020, 15.02.2020, 15.03.2020, 15.04.2020, 15.05.2020, 15.06.2020, 15.07.2020.

20.07.2018 між сторонами Договору підписано акт приймання-передачі автотранспортного засобу (автомобіля) за Договором та того ж дня підписано видаткову накладну № 40.

До Договору лізингу сторонами неодноразово укладались додаткові угоди про внесення змін до Договору.

Так, додатковою угодою № 1 від 01.03.2019 внесено зміни до Договору та встановлено, що сума лізингових платежів за Договором складає 357 854,00 грн.

Додатковою угодою № 2 від 01.08.2019 внесено зміни до Договору та узгоджено суму лізингових платежів у частині сплати винагороди лізингодавцю (82 446,00 грн). Крім того, за редакцією графіка платежів згідно з додатковою угодою № 2 відшкодування вартості майна становить 281 808,00 грн, винагорода лізингодавця становить 82 446,00 грн, а загальна сума до сплати - 364 254,00 грн. У строк до 15.02.2019 лізингодавець перераховує платежі згідно з графіком у розмірі 10 830, 00 грн (7 періодів), починаючи з 15.03.2019 по 15.07.2020 (17 періодів) - у розмірі 9 100,00 грн, а за період із датою платежу - 15.08.2019 - у розмірі 15 500,00 грн.

Додатковою угодою № 3 від 01.10.2022 визначено нового лізингоодержувача за Договором - ТОВ "Трейд Полтава", лізингодавець без змін - ТОВ "Бренд Лізинг". Того ж дня між первісним лізингоодержувачем (ТОВ "Тамплейт") та новим лізингоодержувачем (ТОВ "Трейд Полтава") підписано акт прийому-передачі транспортного засобу.

Звертаючись із позовом у даній справі, ТОВ "Трейд Полтава" послалось на те, що оплати (24 періоди) за Договором відбувались таким чином: (1) 10 830,00 грн, з яких 26.07.2018 на суму 5 125,00 грн, 02.08.2018 на суму 5 705,00 грн. Строк оплати за графіком 15.08.2018; (2) 10 830,00 грн, з яких 04.09.2018 на суму 5 287,00 грн, 04.09.2018 на суму 5 543,00 грн. Строк оплати за графіком 15.09.2018; (3) 10 830,00 грн, з яких 02.10.2018 на суму 10 830,00 грн. Строк оплати за графіком 15.10.2018; (4) 10 830,00 грн, з яких 05.11.2018 на суму 5 627,00 грн, 05.11.2018 на суму 5 203,00 грн. Строк оплати за графіком 15.11.2018; (5) 10 830,00 грн, з яких 04.12.2018 на суму 5 024,00 грн, 04.12.2018 на суму 5 806,00 грн. Строк оплати за графіком 15.12.2018; (6) 10 830,00 грн, з яких 09.01.2019 на суму 4 841,00 грн, 09.01.2019 на суму 5 989,00 грн. Строк оплати за графіком 15.01.2019; (7) 10 830,00 грн, з яких 08.02.2019 на суму 651,00 грн, 13.02.2019 на суму 5 000,00 грн, 15.02.2019 на суму 1 000,00 грн, 18.02.2019 на суму 3 000,00 грн, 18.02.2019 на суму 1 179,00 грн. Строк оплати за графіком 15.02.2019. Кількість днів прострочення за 7 платежем - 3; (8) 9 100,00 грн, з яких 20.03.2019 на суму 820,00 грн, 20.03.2019 на суму 8 280,00 грн. Строк оплати за графіком 15.03.2019. Кількість днів прострочення за 8 платежем - 5; (9) 9 100,00 грн, з яких 11.04.2019 на суму 8 280,00 грн, 11.04.2019 на суму 820,00 грн. Строк оплати за графіком 15.04.2019; (10) 9 100,00 грн, з яких 06.05.2019 на суму 8 280,00 грн, 06.05.2019 на суму 820,00 грн. Строк оплати за графіком 15.05.2019; (11) 9 100,00 грн, з яких 07.06.2019 на суму 8 280,00 грн, 07.06.2019 на суму 820,00 грн. Строк оплати за графіком 15.06.2019; (12) 9 100,00 грн, з яких 01.03.2020 на суму 9 100,00 грн. Строк оплати за графіком 15.07.2019. Кількість днів прострочення за 12 платежем - 230; (13) 15 500,00 грн, з яких 01.03.2020 на суму 15 500,00 грн. Строк оплати за графіком 15.08.2019. Кількість днів прострочення за 13 платежем - 199; (14) 9 100,00 грн, з яких 01.03.2020 на суму 9 100,00 грн. Строк оплати за графіком 15.09.2019. Кількість днів прострочення за 14 платежем - 168; (15) 9 100,00 грн, з яких 01.03.2020 на суму 9 100,00 грн. Строк оплати за графіком 15.11.2019. Кількість днів прострочення за 15 платежем - 138; (16) 9 100,00 грн, з яких 01.03.2020 на суму 9 100,00 грн. Строк оплати за графіком 15.11.2019. Кількість днів прострочення за 16 платежем - 107; (17) 9 100,00 грн, з яких 01.03.2020 на суму 9 100,00 грн. Строк оплати за графіком 15.12.2019. Кількість днів прострочення за 17 платежем - 77; (18) 15.01.2020 грн, з яких 01.03.2020 на суму 9 100,00 грн. Строк оплати за графіком 15.01.2020. Кількість днів прострочення за 18 платежем - 46; (19) 9 100,00 грн, з яких 01.03.2020 на суму 9 100,00 грн. Строк оплати за графіком 15.02.2020. Кількість днів прострочення за 19 платежем 15; (20) 9 100,00 грн, з яких 01.03.2020 на суму 9 100,00 грн. Строк оплати за графіком 15.03.2020; (21) 9 100,00 грн, з яких 11.06.2020 на суму 9 100,00 грн. Строк оплати за графіком 15.04.2020. Кількість днів прострочення за 21 платежем - 57; (22) 9 100,00 грн, з яких 12.06.2020 на суму 9 100,00 грн. Строк оплати за графіком 15.05.2020. Кількість днів прострочення за 22 платежем - 28; (23) 9 100,00 грн, з яких 16.06.2020 на суму 9 100,00 грн. Строк оплати за графіком 15.06.2020. Кількість днів прострочення за 23 платежем - 1; (24) 9 100,00 грн, з яких 17.06.2020 на суму 9 100,00 грн. Строк оплати за графіком 15.07.2020.

Авансовий платіж у сумі 127 344,00 грн, за твердженнями позивача, відбувся таким чином: 29.05.2018 - 20 000,00 грн, 30.05.2018 - 20 000,00 грн, 31.05.2018 - 30 000,00 грн, 01.06.2018 - 15 000,00 грн, 04.06.2018 - 21 512,00 грн, 18.06.2018 - 20 832,00 грн. Кількість днів прострочення за авансовим платежем - 27.

Також, за посиланням позивача, сума в розмірі 42 800,00 грн, зарахована позивачем в якості оплати лізингових платежів, була сплачена поручителем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Атон-ХХІ" (далі - ТОВ "ЛК "Атон-ХХІ", третя особа-4) за договором поруки № 01/03/2020-02 від 01.03.2020 до договору фінансового лізингу ФЛТ № 012 від 22.05.2018 на користь ТОВ "Бренд Лізинг". Розрахунок між ТОВ "ТЛА Харків" та ТОВ "ЛК "Атон-ХХІ" суми в розмірі 42 800,00 грн, сплаченої ТОВ "ЛК "АТОН-ХХІ" за зобов`язаннями ТОВ "ТЛА Харків" перед ТОВ "Бренд Лізинг", був здійснений згідно з договором про зарахування зустрічних однорідних вимог від 25.09.2020, відповідно до якого заборгованість ТОВ "ТЛА Харків" перед ТОВ "ЛК "Атон-ХХІ" за договором поруки № 01/03/2020-02 від 01.03.2020 до договору фінансового лізингу ФЛТ № 012 від 22.05.2018 погашається за рахунок наявної заборгованості ТОВ "ЛК "Атон-ХХІ" перед ТОВ "ТЛА Харків", що виникла за договором про надання зворотної безвідсоткової фінансової допомоги № 08/07/2020-01 від 08.07.2019; сума в розмірі 45 500,00 грн була зарахована внаслідок підписання договору про відступлення права вимоги № 01/10/2022-04 від 01.10.2022, відповідно до якого відбулась заміна кредитора з ТОВ "Бренд Лізинг" на ТОВ "ЛК "Атон-ХХІ". 01.03.2020 між ТОВ "ТЛА Харків", ТОВ "Бренд Лізинг" та ТОВ "ЛК "Атон-ХХІ" було укладено договір поруки № 01/03/2020-02, відповідно якого ТОВ "Трейд Полтава" приймає на себе зобов`язання як поручитель ТОВ "ТЛА Харків" відповідати за його зобов`язаннями за договором фінансового лізингу ФЛТ № 012 від 22.05.2018. ТОВ "Трейд Полтава" здійснило повний розрахунок в обсязі 45 500,00 грн за договором фінансового лізингу ФЛТ № 012 від 22.05.2018 перед ТОВ "ЛК "Атон-ХХІ" шляхом підписання з ТОВ "ЛК "Атон-ХХІ" договору про зарахування зустрічних однорідних вимог від 01.10.2022. На дату підписання договору про зарахування зустрічних однорідних вимог від 01.10.2022 ТОВ "ЛК "Атон-ХХІ" мало зобов`язання перед ТОВ "Трейд Полтава", що виникають з договорів про відступлення права вимоги № 01/10/2022-01 від 01.10.2022, № 01/10/2022-02 від 01.10.2022. Згідно з умовами договорів про відступлення права вимоги № 01/10/2022-01 від 01.10.2022, та № 01/10/2022-02 від 01.10.2022 ТОВ "Трейд Полтава" отримало право вимоги замість ТОВ "ТЛА Чернігів" щодо заборгованості боржника ТОВ "ЛК "Атон-ХХІ" з оплати компенсації за договорами фінансового лізингу ФЛТ № 22 від 06.03.2017 та ФЛТ № 23 від 06.03.2017, що були укладені на підставі договорів фінансового лізингу № ФЛ08 від 06.03.2017 та № ФЛ09 від 06.03.2017 відповідно. У свою чергу, виникнення заборгованості ТОВ "ЛК "Атон-ХХІ" перед ТОВ "ТЛА Чернігів" (право вимоги за якою згодом перейшло до ТОВ "Трейд Полтава" на підставі договорів № 01/10/2022-01 від 01.10.2022 та № 01/10/2022-02 від 01.10.2022.

Позовні вимоги, зокрема, обґрунтовано тим, що позивач є фактичним власником автомобіля та користується ним, однак не може здійснити реєстрацію права власності у встановленому законом порядку у зв`язку з ухиленням ТОВ "Бренд Лізинг" від виконання своїх зобов`язань за договором фінансового лізингу, а після визнання права власності на автомобіль за ТОВ "Трейд Полтава" у судовому порядку, воно буде позбавлене можливості розпоряджатися ним, якщо одночасно з визнанням права власності на автомобіль не буде скасовано арешт та його розшук. Незважаючи на повне виконання лізингоодержувачем своїх зобов`язань за договором фінансового лізингу, до нього не перейшло право власності на предмет лізингу, оскільки лізингодавцем не було підписано акт про перехід права власності на предмет лізингу.

Судом встановлено, що на виконанні у Приватного виконавця Гненного Д.А. перебуває виконавче провадження № НОМЕР_3 від 13.09.2024 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва, виданого 25.02.2019 у справі № 910/12154/18 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 31.01.2019, яким, з урахуванням ухвали суду від 28.05.2024, присуджено до стягнення з ТОВ "Бренд Лізинг" на користь ТОВ "Інвестбуд" неповернуту частину авансу відповідно до додаткової угоди від 04.04.2018 до договору фінансового лізингу ФЛО № 009 від 14.02.2018 у розмірі 360 000,00 грн та 4 559,56 грн.

Так, 13.09.2024 Приватним виконавцем Гненним Д.А. відкрито виконавче провадження № НОМЕР_3 про стягнення з ТОВ "Бренд Лізинг" неповерненої частини авансу в розмірі 360 000,00 грн.

13.09.2024 Приватним виконавцем Гненним Д.А. винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику ТОВ "Бренд Лізинг". До вказаного переліку майна входить, серед іншого, вантажний автомобіль марки RENAULT, моделі KANGOO, номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_1 , 2013 року випуску, білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 .

Також, 13.09.2024 Приватним виконавцем Гненним Д.А. винесено постанову про розшук майна боржника, відповідно до якої оголошено в розшук ряд транспортних засобів, серед яких вантажний автомобіль марки RENAULT, моделі KANGOO, номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_1 , 2013 року випуску, білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 .

Відповідач-1 подав до суду заяву, якою повністю визнав позовні вимоги, обставини та доводи, що викладені позивачем у позовній заяві. У відзиві на позовну заяву відповідач-1 визнав, що грошові зобов`язання за Договором перед ТОВ "Бренд Лізинг" виконані лізингооржувачем у повному обсязі. Під час розгляду справи відповідач-1 подав клопотання про долучення доказів.

Відповідач-2, заперечуючи проти позову, вказував, що будь-які форми відчуження рухомого чи нерухомого майна відповідача-1 безпосередньо зачіпають права та інтереси ТОВ "Інвестбуд" як стягувача у виконавчому провадженні № НОМЕР_3, за яким ТОВ "Бренд Лізинг" є боржником, та в інтересах якого на все рухоме та нерухоме майно відповідача-1 накладено арешт; позивачем не доведено, що лізингоодержувач - ТОВ "ТЛА Харків", виконав умови Договору в частині оплати лізингових платежів у визначених сторонами сумі та термін належним чином.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при ухваленні постанови

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно із частиною першою статті 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст. 806 ЦК України (в редакції, яка діяла до 13.06.2021) за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості з лізінгоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізінгоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

До договору лізингу застосовується загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

За положеннями ст. 1 Закону України "Про фінансовий лізинг" від 16.12.1997 № 723/97-ВР, чинного на час виникнення правовідносин (далі - Закон України "Про фінансовий лізинг"), фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу.

За договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Відповідно до статті 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; компенсацію відсотків за кредитом; інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору лізингу.

Належне виконання лізингоодержувачем обов`язків зі сплати всіх лізингових платежів, передбачених договором лізингу, означає реалізацію ним права на викуп отриманого в лізинг майна (п. 6.24 постанови Великої Палати Верховного Суду 15.06.2021 у справі № 904/5726/19).

Таким чином, договір фінансового лізингу є змішаним договором, який поєднує в собі елементи договорів оренди та купівлі-продажу, а передбачені договором лізингові платежі включають як плату за надання майна у користування, так і частину покупної плати за надання майна у власність лізингоодержувачу по закінченню дії договору.

Таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 15.01.2021 у справі № 904/2357/20.

Як правильно визначено судом першої інстанції, на правовідносини, що склалися між сторонами щодо одержання відповідачем-1 як лізингодавцем лізингових платежів у частині покупної плати за надання майна в майбутньому у власність позивачу, поширюються загальні положення про купівлю-продаж.

Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому (частина перша статті 656 ЦК України в редакції, чинній на момент укладання Договору).

Згідно з положеннями частини першої статті 662 та статті 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Статтею 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару, встановлену в договорі. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до статті 697 ЦК України договором може бути встановлено, що право власності на переданий покупцеві товар зберігається за продавцем до оплати товару або настання інших обставин.

За пунктом 3 частини другої статті 11 Закону України "Про фінансовий лізинг" лізингоодержувач зобов`язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі.

Пунктом 3.3 Договору передбачено, що лізингоодержувач зобов`язаний здійснити на користь лізингодавця попередню оплату лізингових платежів (авансовий платіж) в термін та в сумі, визначеній додатком № 2 до Договору.

Пунктом 3.4 Договору встановлено, що у випадку невиконання лізингоодержувачем умов Договору, передбачених п. 3.3, Договір вважається таким, що втратив силу, і лізингодавець звільняється від взятих на себе зобов`язань та відповідальності, передбаченої п. 10.1 Договору.

За графіком платежів до Договору авансовий платіж у розмірі 127 344,00 грн мав бути здійснений лізингоодержувачем у строк до 22.05.2018.

Як встановлено судом та не заперечується позивачем, авансовий платіж було здійснено з простроченням оплати на 27 днів (останній платіж здійснено 18.06.2018), що в силу погоджених сторонами умов Договору, свідчить про автоматичну втрату сили Договором.

Отже, судом першої інстанції правильно визначено, що Договір є таким, що втратив силу з 23.05.2018 (наступний день за останнім днем платежу - 22.05.2018) на підставі п. 3.4 Договору та не може породжувати виникнення права власності позивача на транспортний засіб за наведених у позовній заяві обставин.

З матеріалів справи вбачається прострочення сплати лізингових платежів згідно з погодженим графіком, зокрема, платіж 7 - з простроченням в оплаті на 3 дні, платіж 8 - на 5 днів, платіж 13 - на 199 днів, платіж 15 - на 138 днів тощо.

За положенням п. 16.3 Договору датою переходу права власності на предмет лізингу від лізингодавця до лізингоодержувача є дата підписання сторонами акта про перехід права власності. Акт про перехід права власності предмета лізингу підписується сторонами в день закінчення Договору за умови сплати лізингоодержувачем лізингодавцю всіх платежів (у тому числі пені, штрафів, якщо будуть такі мати місце) відповідно до умов цього Договору. В цьому випадку останній лізинговий платіж згідно з додатком № 2 до Договору є викупною вартістю предмета лізингу.

З врахуванням зазначеного вище, судом першої інстанції обґрунтовано зазначено, що лише належно виконані умови Договору та Графіка сплати лізингових платежів є підставами для переходу права власності на об`єкт лізингу.

При цьому, як встановлено судом, позивачем не доведено факту належного виконання умов Договору в частині дотримання графіка платежів, а відтак, у зв`язку з недотриманням лізингоодержувачем умов Договору та Графіка сплати лізингових платежів відсутні підстави визнати належно виконаним Договір та передати майно у власність лізингоодержувача чи особи, яка його замінила.

За положеннями ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За правовими висновками Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 916/1608/18 у постановах Верховного Суду від 02.05.2018 у справі № 914/904/17 та від 27.06.2018 у справі № 904/8186/17, які правомірно враховано місцевим господарським судом, вирішуючи спір про визнання права власності на підставі статті 392 ЦК України, слід враховувати, що за змістом вказаної норми права судове рішення не породжує права власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його.

Отже, передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності у судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами як права власності на майно, яке оспорюється або не визнається іншою особою, так і порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно.

Позивачем за таким позовом може бути суб`єкт, який вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів з боку третіх осіб чи необхідністю одержати правовстановлюючі документи. Крім того, визнання в судовому порядку права власності на річ за загальним правилом, встановленим статтею 392 ЦК України, є способом захисту наявного цивільного права, а не підставою для його виникнення.

У постанові від 09.02.2022 у справі № 910/6939/20 Велика Палата Верховного Суду вказувала, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. При цьому суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

У частині визнання позову ТОВ "Бренд Лізинг" (відповідачем-1) судом першої інстанції правильно враховано, що позивач не довів оспорювання його прав відповідачем-1, як і не довів належного виконання умов Договору, яке є умовою для встановлення факту недобросовісних дій лізингодавця щодо лізингоодержувача - безпідставного непідписання відповідачем-1 акта про перехід права власності на транспортний засіб, і захисту порушеного права позивача.

Відповідно до підп. 14.1.159 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, пов`язані особи - юридичні та/або фізичні особи, та/або утворення без статусу юридичної особи, відносини між якими можуть впливати на умови або економічні результати їх діяльності чи діяльності осіб, яких вони представляють.

Як вказав суд першої інстанції, за відомостями з ЄДРПОУ власником ТОВ "Бренд Лізинг" є ОСОБА_1 ; місцезнаходження: АДРЕСА_1 .

Водночас, за даними ЄДРПОУ, у взаємовідносинах з юридичною особою ТОВ "ЛК "Атон-ХХІ" була ОСОБА_2 ; країна реєстрації: Україна; адреса: АДРЕСА_1 .

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень у провадженні господарських судів знаходились справи № 910/11160/19 та № 910/11167/19 за позовом Акціонерного товариства "Банк Інвестицій та Заощаджень" до ТОВ "Бренд Лізинг" та ТОВ "ЛК "Атон-ХХІ" про стягнення боргу і санкцій за договорами про відкриття кредитної лінії № 194 від 13.12.2017 та № 194/1 від 27.12.2017, укладеними відповідачем-1 як позичальником, за якими відповідач-2 та фізична особа ОСОБА_3 виступали як поручителі.

За відомостями з ЄДРПОУ представник позивача у даній справі, адвокат ОСОБА_4 є підписантом відомостей про структуру власності юридичної особи - позивача від 04.02.2025. Також, ОСОБА_4 був власником істотної участі ТОВ "Тамплейт" (колишня назва ТОВ "ТЛА Харків" - первісний лізингоодержувач за Договором, а згодом у січні 2019 року був видалений як кінцевий бенефіціарний власник вказаної юридичної особи. Поряд і цим, у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Дженетфріт" (третя особа-3) 14.07.2021 видалений бенефіціарний власник та видалений засновник ОСОБА_4 .

Як обґрунтовано встановлено судом, із наявних у матеріалах справи банківських виписок позивача та ТОВ "ЛК "Атон-ХХІ" вбачається, що переважно залученими від третіх осіб грошовими коштами здійснювалось безоплатне кредитування пов`язаних осіб у формі безвідсоткової поворотної допомоги, яка часто не поверталась, а у складній схемі правочинів відступлення прав вимоги, зарахування зустрічних вимог, вчинення безтоварних операцій, нових кредитувань залишалась у володінні/власності кінцевих бенефіціарів.

При цьому судом слушно зауважено, що учасниками правочинів, за рахунок яких, за твердженням позивача, відбувалась сплата лізингових платежів за Договором, були фізичні та юридичні особи, взаємовідносини між якими очевидно мають вплив на умови або економічні результати їхньої діяльності, що виключає можливість сплати частини лізингових платежів за Договором у спосіб укладення угод про зарахування зустрічних однорідних вимог, зміни призначення платежів, укладення договорів про надання зворотної безвідсоткової фінансової допомоги тощо.

Суд звернув увагу на хронологію подій - після невиконання зобов`язання з повернення авансу відповідача-1 на користь відповідача-2 оплатні правочини мали місце, допоки відповідач-2 не вжив заходів судового захисту і примусового виконання стягнення боргу.

Відповідно до ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Судом першої інстанції встановлено відсутність доказів виконання графіка лізингових платежів відповідно до умов Договору.

З огляду на викладене, встановлений факт невиконання позивачем належним чином взятих на себе зобов`язань за Договором щодо своєчасної та повної сплати лізингових платежів, правомірним є висновок суду про відмову в позові в частині визнання права власності на транспортний засіб.

У частині позовної вимоги про зняття арешту з транспортного засобу та скасування його розшуку, судом враховано, що відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України).

Згідно із ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України).

За положеннями ст. 59 Закону України ''Про виконавче провадження'' особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (ч. 1). У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини (ч. 2). У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець (ч. 3).

Таким чином, за змістом ч. 1 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" до суду з позовом про зняття арешту з майна може звернутись не сторона виконавчого провадження, а інша особа, яка є власником, чи претендує на таке майно.

З урахуванням викладеного, оскільки позивач не довів, що спірний транспортний засіб належить йому на праві власності, правомірним є висновок суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про скасування арешту та припинення розшуку транспортного засобу.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, § 54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що в даній справі надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також правильно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку із чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного в даній справі судового рішення відсутні.

За таких обставин, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Судові витрати

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги судові витрати за її розгляд відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Полтава" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 01.07.2025 у справі № 910/3178/25 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

5. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строк, передбачені ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

У зв`язку з тривалими повітряними тривогами по місту Києву, повна постанова складена та підписана - 12.12.2025.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді С.В. Владимиренко

І.П. Ходаківська