УХВАЛА

17 грудня 2025 року

м. Київ

cправа № 909/232/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Губенко Н. М. - головуючий, Вронська Г. О., Кондратова І. Д.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛАМЕД"

на рішення Господарського суду міста Києва

у складі судді Бондаренко-Легких Г. П.

від 01.07.2025 та

на постанову Північного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Ходаківська І. П., Владимиренко С. В., Демидова А. М.

від 10.11.2025

за позовом Комунального некомерційного підприємства "Прикарпатський клінічний онкологічний центр Івано-Франківської обласної ради"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛАМЕД"

про стягнення 558 528,11 грн,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2025 року Комунальне некомерційне підприємство "Прикарпатський клінічний онкологічний центр Івано-Франківської обласної ради" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛАМЕД" про стягнення 558 528,11 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатами проведеної Управлінням західного офісу Держаудитслужби в Івано-Франківській області перевірки закупівель Комунального некомерційного підприємства "Прикарпатський клінічний онкологічний центр Івано-Франківської обласної ради", встановлено, що Комунальним некомерційним підприємством "Прикарпатський клінічний онкологічний центр Івано-Франківської обласної ради" за договорами поставки № 328/23 від 13.11.2023 та № 326 від 02.05.2024, укладеними з Товариством з обмеженою відповідальністю "ОЛАМЕД", не дотримано вимог постанови Кабінету Міністрів України № 1447 від 22.12.2022 та, як наслідок, зайво сплачено кошти ПДВ у загальному розмірі 558 528,11 грн за отримане обладнання.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 06.03.2025 матеріали справи № 909/232/25 передано за встановленою підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.07.2025 у справі № 909/232/25 позов задоволено. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛАМЕД" на користь Комунального некомерційного підприємства "Прикарпатський клінічний онкологічний центр Івано-Франківської обласної ради" грошові кошти у розмірі 558 528,11 грн, судовий збір у сумі 8 377,92 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 900,00 грн.

Постановою від 10.11.2025 Північний апеляційний господарський суд залишив без змін рішення Господарського суду міста Києва від 01.07.2025 у справі № 909/232/25.

11 грудня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ОЛАМЕД" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 01.07.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2025 у справі № 909/232/25.

Перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛАМЕД", Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких мотивів.

Частиною 2 статті 6 та частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України та зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з частиною 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною 7 статті 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Пунктом 1 частини 1 статті 163 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" установлено у 2025 році прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 3 028,00 грн.

Предметом спору у цій справі є стягнення 558 528,11 грн, що менше, ніж п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на дату подання позову (1 514 000,00 грн).

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23.10.1996; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19.12.1997).

Отже, Верховному Суду надано право використовувати процесуальний фільтр, закріплений у статті 287 Господарського процесуального кодексу України, що узгоджується з положеннями статті 129 Конституції України, завданнями та принципами господарського судочинства.

В касаційній скарзі Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛАМЕД" зазначено, що підставою касаційного оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 01.07.2025 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2025 у справі № 909/232/25 є неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права за наявністю виключного випадку, передбаченого пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України. Скаржник зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування підпункту 2 і 3 пункту 32 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України в редакції Закону України № 3019-ІХ від 10.04.2023.

Водночас в касаційній скарзі Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛАМЕД" не вказано про наявність випадків для відкриття касаційного провадження у справі, ціна позову в якій не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, передбачених підпунктами "а" - "г" пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, й, відповідно, не обґрунтовано їх належним чином.

Суд звертає увагу, що саме пунктом 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України передбачено випадки для касаційного оскарження судових рішень, зокрема, у справах, ціна позову в яких не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При цьому тягар доказування наявності випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, покладається на скаржника.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Pelevin v. Ukraine", право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, спрямовані на недопущення безладного перебігу судового процесу. Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28.05.1985 у справі "Ashingdane v. the United Kingdom").

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням того, що касаційна скарга подана на судові рішення у справі, ціна позову якої не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та відсутність випадків/обґрунтувань, що підпадають під дію виключень з пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 909/232/25 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛАМЕД" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.07.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2025 згідно з пунктом 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 12, 163, 234, 235, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 909/232/25 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛАМЕД" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.07.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2025.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Н. М. Губенко

Судді Г. О. Вронська

І. Д. Кондратова