ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" грудня 2025 р. Справа№ 911/1977/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Руденко М.А.

Барсук М.А.

при секретарі судового засідання Муковоз В.І.

за участю представників:

від позивача Гурський М.Р.,

від відповідача представник не прибув,

від приватного виконавця Тимощук В.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Зернокомплекс Сиваш на ухвалу Господарського суду Київської області від 30.07.2025 про відмову у зміні способу виконання рішення у справі №911/1977/21 (суддя Карпечкін Т.П.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Зернокомплекс Сиваш до Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Фінпром про зобов`язання вчинити певні дії.

ВСТАНОВИВ наступне.

У провадженні Господарського суду Київської області перебувала справа №911/1977/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Зернокомплекс Сиваш до Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Фінпром про зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Господарського суду Київської області від 10.11.2021 року у справі № 911/1977/21 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Зернокомплекс Сиваш задоволено у повному обсязі, рішенням суду постановлено:

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім Фінпром виконати зобов`язання за договором купівлі-продажу (поставки) товару - пшениці 3 класу, укладеним у спрощений спосіб з Товариством з обмеженою відповідальністю Зернокомплекс Сиваш та передати (поставити) Товариству з обмеженою відповідальністю Зернокомплекс Сиваш оплачену партію зерна кількістю 815,710 тон пшениці 3-го классу, шляхом відвантаження на наданий Товариством з обмеженою відповідальністю Зернокомплекс Сиваш транспорт для здійснення ним подальшого самостійного вивезення товару;

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім Фінпром передати Товариству з обмеженою відповідальністю Зернокомплекс Сиваш усі необхідні товаросупровідні документи на товар та попередити Товариство з обмеженою відповідальністю Зернокомплекс Сиваш про час та місце відвантаження товару не пізніше ніж за 7 (сім) робочих днів до початку передачі (відвантаження) товару.

На виконання вказаного рішення господарським судом видано відповідні накази у справі № 911/1977/21: від 28.07.2022, від 20.12.2023, від 30.08.2024.

12.06.2025 року через підсистему Електронний суд до Господарського суду Київської області від Приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука Володимира Вікторовича надійшла заява про заміну способу виконання рішення у справі № 911/1977/21.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.07.2025 у справі №911/1977/21 відмовлено у задоволенні заяви Приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука Володимира Вікторовича про заміну способу виконання рішення у справі № 911/1977/21.

Так, за висновком місцевого господарського суду, приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком Володимиром Вікторовичем не доведено та не обґрунтовано обставин, з якими закон пов`язує наявність підстав для зміни способу виконання рішення у справі № 911/1977/21 саме за заявою виконавця.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказану ухвалу суду та задовольнити заяву про зміну способу виконання судового рішення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на положення частини третьої статті 331 ГПК України, якими передбачено, що невиконання боржником судового рішення про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна стягувача або майна, присудженого на користь стягувача, протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження за заявою стягувача є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з боржника суми вартості відповідного майна.

Представник апелянта позивача в судовому засіданні підтримав вимоги за апеляційною скаргою.

Апеляційну скаргу позивача підтримав присутній в судовому засіданні приватний виконавець.

Відповідач не скористався правом на участь свого представника в судовому засіданні, та надіслав на адресу суду клопотання про відкладення слухання справи, яке мотивоване тим, що його представники не мають змоги з`явитися у судове засідання, призначене на 15.12.2025, через перебування у відрядженні та у відпустці.

Дослідивши обставини, заявленого клопотання, колегією суддів відмовляється у його задоволенні, оскільки відповідачем у справі є товариство, а не окремий його представник, в свою чергу, Господарським процесуальним кодексом України передбачена участь у судовому процесі через представника, що надає можливість направити в судове засідання іншу уповноважену належним чином на те особу.

Крім цього, наведені причини не належать до об`єктивних причин неможливості представників відповідача бути присутніми в судовому засіданні у цій справі та в певній мірі зводяться до внутрішньої організації роботи самого скаржника, мають суб`єктивний характер.

З урахуванням того, що неявка представника відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, вона розглянута судом у даному судовому засіданні по суті з винесенням постанови.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду - скасуванню, з наступних підстав.

Рішенням Господарського суду Київської області від 10.11.2021 року у справі №911/1977/21 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Зернокомплекс Сиваш задоволено у повному обсязі:

- зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім Фінпром виконати зобов`язання за договором купівлі-продажу (поставки) товару - пшениці 3 класу, укладеним у спрощений спосіб з Товариством з обмеженою відповідальністю Зернокомплекс Сиваш та передати (поставити) Товариству з обмеженою відповідальністю Зернокомплекс Сиваш оплачену партію зерна кількістю 815,710 тон пшениці 3-го классу, шляхом відвантаження на наданий Товариством з обмеженою відповідальністю Зернокомплекс Сиваш транспорт для здійснення ним подальшого самостійного вивезення товару;

- зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім Фінпром передати Товариству з обмеженою відповідальністю Зернокомплекс Сиваш усі необхідні товаросупровідні документи на товар та попередити Товариство з обмеженою відповідальністю Зернокомплекс Сиваш про час та місце відвантаження товару не пізніше ніж за 7 (сім) робочих днів до початку передачі (відвантаження) товару.

На виконання вказаного рішення господарським судом видано відповідні накази у справі № 911/1977/21 від 28.07.2022, від 20.12.2023, від 30.08.2024.

Виконавче провадження № 76958678 відкрито постановою Приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощук Володимир Вікторович від 24.01.2025, якою було зобов`язано боржника (згiдно вимог Закону України Про виконавче провадження) виконати вимоги виконавчого документа протягом 10 робочих днiв з моменту отримання постанови.

Вищевказану постанову було надiслано 24.01.2025 боржнику Товариству з обмеженою вiдповiдальнiстю Торговий дiм Фiнпром рекомендованим листом АТ Укрпошта з повiдомленням про вручения. Згiдно трекiнгу вiдстеження рекомендованих вiдправлень АТ Укрпошта постанова про вiдкриття виконавчого провадження була отримана боржником 30.01.2025 (що також пiдтверджується повiдомленням АТ Укрпошта про вручения поштового вiдправлення).

17.02.2025 на офiцiйну електронну пошту приватного виконавця надiйшла вiдповiдь за вих. №04/02-2025 вiд 17.02.2025 вiд стягувача Товариства з обмеженою вiдповiдальнiстю Зернокомплекс Сиваш про те, що боржником своїх зобов`язань за виконавчим документом не виконано.

18.02.2025 приватним виконавцем Тимощуком В.В. було винесено постанову про накладення штрафу на боржника ТОВ Торговий дiм Фiнпром у розмiрi 5 100,00 грн. за невиконання без поважних причин боржником наказу Господарського суду Київської областi № 911/1977/21 вiд 30.08.2024, цiєю ж постановою виконавцем було повторно зобов`язано боржника виконати рiшення протягом десяти робочих днiв (з дня отримання цієї постанови) та попереджено про кримiнальну вiдповiдальнiсть за умисне невиконання рiшення.

Вищевказану постанову було надiслано 19.02.2025 боржнику ТОВ Торговий дiм Фiнпром рекомендованим листом АТ Укрпошта. Згідно трекiнгу вiдстеження рекомендованих вiдправлень АТ Укрпошта постанова про накладення штрафу № 76958678 вiд 18.02.2025 була отримана боржником 28.02.2025 (що також пiдтверджується повiдомленням АТ Укрпошта про вручення поштового вiдправлення).

Оскiльки боржник ТОВ Торговий дiм Фiнпром отримав постанову про накладення штрафу 28.02.2025, то кiнцевий термiн виконання вимог виконавчого документа для боржника був 14.03.2025.

Однак, станом на 07.04.2025 вимоги виконавчого документа ТОВ Торговий дiм Фiнпром виконані не були, про що повідомив своєю заявою від 07.04.2025 стягувач ТОВ Зернокомплекс Сиваш.

Згідно ч. 2 ст. 75 Закону України Про виконавче провадження у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, 01.04.2025 приватним виконавцем Тимощуком В.В. було винесено постанову про накладення штрафу на боржника ТОВ Торговий дiм Фiнпром у розмірі 10200,00 грн. за невиконання без поважних причин боржником рішення (наказу Господарського суду Київської області № 911/1977/21 від 30.08.2024), за яким боржник зобов`язаний вчинити певні дії.

01.04.2025 виконавцем було надіслано до Відділу поліції № 1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області повідомлення про вчинення керівником боржника ТОВ Торговий дім Фінпром, Пампух Т.В., кримінального правопорушення, яке полягає в умисному невиконанні рішення суду, за яким боржник зобов`язаний вчинити певні дії.

Зважаючи на обставини виконавчого провадження та умисну бездіяльність боржника, стягувач, користуючись нормами ч. 3 ст. 33 Закону України Про виконавче провадження, просив виконавця (у своїй заяві від 07.04.2025) звернутися до Господарського суду Київської області із заявою про зміну способу виконання рішення Господарського суду Київської області від 10.11.2021 у справі № 911/1977/21 щодо боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Фінпром.

Заявник - Приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Тимощук Володимир Вікторович зазначає, що з огляду на бездіяльність боржника, єдиним способом відновити порушене право стягувача є зміна способу виконання рішення суду з зобов`язання вчинити дії по передачі зерна на стягнення вартості такого зерна, розрахованої за ринковими цінами (грошового еквіваленту вартості 815,710 тон пшеницi 3-го класу, яке необхідно передати за рішенням суду).

Згідно Звіту № 89/25 від 02.05.2025 про незалежну оцінку ринкової вартості зерна пшениці 3-го класу, виконаної суб`єктом оціночної діяльності фізичною особою- підприємцем Байда Тетяною Анатоліївною (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №83/2023 від 16.02.2023) на замовлення Приватного виконавця Тимощука В.В. зазначається, що ринкова вартість (початкова ціна при примусовій реалізації) зерна пшениці третього класу, в кількості 815,710 тон, на умовах поставки EXW, на дату оцінки 01.05.2025, з врахуванням податку на додану вартість (ПДВ) складає 8 116 315 грн., в розрахунку на 1 тону пшениці 9 950 грн.

Вищевказаний висновок зі звіту про незалежну оцінку ринкової вартості майна (зерна пшениці 3-го класу в кількості 815,710 тон) був надісланий 14.05.2025 за вих. № 10645 боржнику до відома рекомендованим поштовим відправленням АТ Укрпошта та отриманий 22.05.2025.

У заяві Приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Тимощук Володимир Вікторович просить змінити спосіб виконання рішення Господарського суду Київської області від 10.11.2021 у справі № 911/1977/21 в частині зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дiм Фiнпром передати (поставити) Товариству з обмеженою вiдповiдальнiстю Зернокомплекс Сиваш оплачену партію зерна кiлькiстю 815,710 тон пшеницi 3-го класу, шляхом (на) - стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Фiнпром на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Зернокомплекс Сиваш грошових коштів в сумі 8 116 315,00 грн.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні вказаної заяви вказав, що приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком Володимиром Вікторовичем не доведено та не обґрунтовано обставин, з якими закон пов`язує наявність підстав для зміни способу виконання рішення у справі №911/1977/21 саме за заявою виконавця.

Так, суд вказав, що приватний виконавець не вживав заходів щодо з`ясування наявності зерна на складах у боржника, не накладав арешт та не вчиняв входів щодо організації передачі майна стягувачу.

Таким чином, наведені обставини свідчать про бездіяльність Приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука Володимира Вікторовича, не обґрунтовують наявності підстав для зміни способу виконання рішення у справі № 911/1977/21 саме за його заявою і свідчать про ухилення від вжиття всіх, визначених законом заходів та повноважень примусового виконання рішення.

Також, місцевий господарський суд зазначив, що у такий опосередкований спосіб викладені в заяві Приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука Володимира Вікторовича вимоги зачіпають зміст рішення суду у справі № 911/1977/21, оскільки фактично стосуються заміни способу захисту права, який застосовувався при вирішенні спору, тому відповідні питання не можуть розглядатись в межах заяви, поданої приватним виконавцем.

Колегія суддів не погоджується із висновками наведеними місцевим господарським судом в оскаржуваній ухвалі, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно з мотивувальною частиною рішення Конституційного Суду України №16-рп/2009 від 30.06.2009 виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

Право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, захищає також виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які в країні, що поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи при цьому шкоди одній зі сторін (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини від 20.06.2004 в справі "Півень проти України").

Судом враховано, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2012 року № 18 - рп/2012).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2012 року № 11 -рп/2012).

Згідно зі ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У ч. І ст. 6 Конвенції закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 липня 2004 року по справі Шмалько проти України зазначено, що для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь - яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

У рішенні від 17 травня 2005 року по справі Чіжов проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії параграф 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити ст. 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (рішення від 19.03.1997 зі справи Горнсбі проти Греції (Hornsby v. Greece); рішення від 20.07.2004 зі справи Шмалько проти України).

Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (рішення від 07 червня 2005 року у справі Фуклев проти України).

Саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у п. 1 ст. 6 Конвенції.

Відповідно до частини 1 статті 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень" від 21.11.2024 №4094-ІХ ( набрав чинності 19.12.2024), було внесені зміни, зокрема і до статті 331 ГПК України, а саме частину третю статті 331 ГПК України доповнено абзацом другим та третім: "Невиконання боржником судового рішення про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна стягувача або майна, присудженого на користь стягувача, протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження за заявою стягувача є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з боржника суми вартості відповідного майна, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, вартість майна неможливо визначити або майно відповідно до закону не може оцінюватися. Вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Відповідно до вимог частин 1 статті 331 ГПК України суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), може встановити чи змінити спосіб або порядок виконання рішення. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Поняття "спосіб і порядок" виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним/приватним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі об`єктивної (безумовної) неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений судом (схожі за змістом усталені висновки викладено в постановах Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від 07.03.2018 у справі №456/953/15-а, від 17.07.2019 у справі №748/2827/16-а, від 16.07.2020 у справі №130/2176/17, від 11.11.2020 у справі №817/628/15, від 17.02.2021 у справі №295/16238/14-а, від 24.07.2023 у справі №420/6671/18 та в постановах Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду від 12.12.2018 у справі №179/1341/15-ц, від 01.08.2019 у справі №759/10301/15-ц, від 09.12.2020 у справі №464/6966/16-ц).

Задоволення позову про повернення майна, у випадку встановлення його фактичної відсутності або невиконання відповідачем обов`язку з повернення, надає право змінити спосіб виконання судового рішення.

Згідно частини 1 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Згідно частини 6 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Згідно частини 2 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно частини 3 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Як вже було вказано вище, виконавче провадження № 76958678 відкрито постановою Приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощук Володимир Вікторович від 24.01.2025, якою було зобов`язано боржника (згiдно вимог Закону України Про виконавче провадження) виконати вимоги виконавчого документа протягом 10 робочих днiв з моменту отримання постанови.

17.02.2025 на офiцiйну електронну пошту приватного виконавця надiйшла вiдповiдь за вих. №04/02-2025 вiд 17.02.2025 вiд стягувача Товариства з обмеженою вiдповiдальнiстю Зернокомплекс Сиваш про те, що боржником своїх зобов`язань за виконавчим документом не виконано.

18.02.2025 приватним виконавцем Тимощуком В.В. було винесено постанову про накладення штрафу на боржника ТОВ Торговий дiм Фiнпром у розмiрi 5 100,00 грн. за невиконання без поважних причин боржником наказу Господарського суду Київської областi № 911/1977/21 вiд 30.08.2024, цiєю ж постановою виконавцем було повторно зобов`язано боржника виконати рiшення протягом десяти робочих днiв (з дня отримання цієї постанови) та попереджено про кримiнальну вiдповiдальнiсть за умисне невиконання рiшення.

Оскiльки боржник ТОВ Торговий дiм Фiнпром отримав постанову про накладення штрафу 28.02.2025, то кiнцевий термiн виконання вимог виконавчого документа для боржника був 14.03.2025.

01.04.2025 приватним виконавцем Тимощуком В.В. було винесено постанову про накладення штрафу на боржника ТОВ Торговий дiм Фiнпром у розмірі 10200,00 грн. за невиконання без поважних причин боржником рішення (наказу Господарського суду Київської області № 911/1977/21 від 30.08.2024), за яким боржник зобов`язаний вчинити певні дії.

01.04.2025 виконавцем було надіслано до Відділу поліції № 1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області повідомлення про вчинення керівником боржника ТОВ Торговий дім Фінпром, Пампух Т.В., кримінального правопорушення, яке полягає в умисному невиконанні рішення суду, за яким боржник зобов`язаний вчинити певні дії.

Однак, станом на 07.04.2025 вимоги виконавчого документа ТОВ Торговий дiм Фiнпром виконані не були.

Отже, суд вважає, що обставини не виконання рішення у даній справі боржником є доведеними.

При цьому, відповідно до частини третьої статті 331 ГПК України невиконання боржником судового рішення про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна стягувача або майна, присудженого на користь стягувача, протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження за заявою стягувача є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з боржника суми вартості відповідного майна.

Щодо вартості майна, яке підлягало передачі позивачеві, слід зазначити наступне.

Приватним виконавцем надано до матеріалів справи Звіт № 89/25 від 02.05.2025 про незалежну оцінку ринкової вартості зерна пшениці 3-го класу, виконаної суб`єктом оціночної діяльності фізичною особою- підприємцем Байда Тетяною Анатоліївною (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №83/2023 від 16.02.2023) на замовлення Приватного виконавця Тимощука В.В.

У Звіті зазначається, що ринкова вартість (початкова ціна при примусовій реалізації) зерна пшениці третього класу, в кількості 815,710 тон, на умовах поставки EXW, на дату оцінки 01.05.2025, з врахуванням податку на додану вартість (ПДВ) складає 8 116 315 грн., в розрахунку на 1 тону пшениці 9 950 грн.

Суд вказує, що наданий суду звіт оцінювача складений у відповідності до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та чітко визначив ринкову вартість майна, яке підлягало передачі позивачеві у розмірі 8 116 315 грн.

Стосовно заперечень відповідача проти вказаної оцінки із посиланням на те, що ціна позову позивачем визначена у розмірі 3 425 986 грн, тоді як визначена у звіті вартість зерна значно перевищує вказану суму, слід зазначити наступне.

Згідно частини третьої статті 331 ГПК України вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Відповідно до статті 3 вказаного Закону датою оцінки є дата, за станом на яку здійснюються процедури оцінки майна та визначається вартість майна.

Враховуючи відсутність встановлення в судовому рішенні вартості присудженого до повернення майна, а також з урахуванням наведених положень частини третьої статті 331 ГПК України та Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", колегія суддів вважає обґрунтованим здійснення оцінки станом на 01.05.2025.

Посилання відповідача на висновки Великої Палати Верховного Суду, наведені у постанові від 25.09.2024 у справі № 201/9127/21 щодо визначення вартості майна на момент розгляду справи є необґрунтованими, оскільки правовідносини у вказаній справі та даній не є подібними.

Так, предметом спору у справі № 201/9127/21 було відшкодування вартості безпідставно збереженого рухомого майна, яке за судовим рішенням в іншій справі, що набрало законної сили, вже було витребувано на користь позивача.

Тоді як у даній справі вирішується питання зміни способу виконання рішення.

Отже, Суд констатує неподібність правовідносин за змістовим критерієм, а тому колегія суддів не враховує висновки, наведені у постанові від 25.09.2024 у справі № 201/9127/21.

Крім того в контексті Звіту про оцінку, як доказу, слід зазначити наступне.

Відповідач вказаний Звіт не оскаржив, власного Звіту про оцінку не надав.

Вказаний доказ є належним та допустимим і не спростований відповідачем.

З огляду на вищевикладене та враховуючи наявність обставин, за яких виконання рішення у даній справі, - є неможливим, суд вважає, що наявні підстави для зміни способу виконання такого судового рішення шляхом задоволення вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Зернокомплекс Сиваш за рахунок стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Фінпром вартості майна в розмірі 8 116 315 грн.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала місцевого господарського суду підлягає скасуванню, з прийняттям нової про зміну способу виконання судового рішення Господарського суду Київської області від 10.11.2021 року у справі № 911/1977/21.

Враховуючи задоволення вимог апеляційної скарги витрати за її подання покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Зернокомплекс Сиваш на ухвалу Господарського суду Київської області від 30.07.2025 про відмову у зміні способу виконання рішення у справі №911/1977/21 задовольнити повністю.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 30.07.2025 про відмову у зміні способу виконання рішення у справі №911/1977/21 скасувати.

3. Заяву Приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука Володимира Вікторовича про заміну способу виконання рішення у справі № 911/1977/21 задовольнити.

4. Змінити спосіб виконання судового рішення Господарського суду Київської області від 10.11.2021 року у справі № 911/1977/21 щодо зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Фінпром передати (поставити) Товариству з обмеженою відповідальністю Зернокомплекс Сиваш оплачену партію зерна кількістю 815,710 тон пшениці 3-го классу на грошове зобов`язання, встановивши новий спосіб виконання.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Фінпром на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Зернокомплекс Сиваш вартість майна в розмірі 8 116 315 грн.

6. Дана постанова є виконавчим документом, набирає законної сили з моменту її підписання та може бути пред`явлена до примусового виконання протягом 3 (трьох) років.

7. Стягувачем за даною ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю Зернокомплекс Сиваш (код 33918697).

8. Боржником за даною ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім Фінпром (код 36629177).

9. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Фінпром на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Зернокомплекс Сиваш 2 422, 40 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

10. Доручити Господарському суду Київської області видати відповідний наказ.

11. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена: 18.12.2025 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Руденко

М.А. Барсук