ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року Справа № 906/87/25

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Маціщук А.В., суддя Філіпова Т.Л.,суддя Василишин А.Р.

секретар судового засідання Загородько Б.Ю.

за участю представників сторін:

прокурора Лис Н.В.

позивача Чоповицької селищної ради - не з`явилися

відповідача Приватного (приватно-орендного) сільськогосподарського підприємтсва "Скуратівське" - не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника керівника Житомирської обласної прокуратури

на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 16.06.2025 р. про закриття провадження у справі

постановлену у м. Житомир

у справі № 906/87/25 (суддя Нестерчук С.С.)

за позовом керівника Коростенської окружної прокуратури Житомирської області в інтересах держави в особі Чоповицької селищної ради

до відповідача Приватного (приватно-орендного) сільськогосподарського підприємтсва "Скуратівське"

про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до ухвали від 16.06.2025 р. Господарський суд Житомирської області закрив провадження у справі 906/87/25 за позовом керівника Коростенської окружної прокуратури Житомирської області в інтересах держави в особі Чоповицької селищної ради до Приватного (приватно-орендного) сільськогосподарського підприємства "Скуратівське" про витребування земельних ділянок з кадастровими номерами: :05:000:0120 площею 0,0768 га; :05:000:0121 площею 3,0219 га; :05:000:0122 площею 28,8097 га; :05:000:0123 площею 0,5701 га з чужого незаконного володіння на підставі п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, заступник керівника Житомирської обласної прокуратури звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу повернути до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Вважає, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам п. 2 ч. 1 ст. 175 ГПК України, оскільки постановлена з порушенням норм процесуального права, що відповідно до ст. 280 ГПК України є підставою для її скасування та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зазначає, що закриваючи провадження у справі № 906/87/25, суд помилково прийшов до висновків, що спір у цій справі вже вирішено судом у справі № 906/986/21, в якій було задоволено позовну заяву керівника Коростенської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області та Чоповицької селищної ради до Приватного (приватно-орендного) сільськогосподарського підприємства «Скуратівське» про скасування державної реєстрації права приватної власності на 72 земельні ділянки площею 781,5549 га та витребування їх з чужого незаконного володіння відповідача, у тому числі, земельні ділянки з кадастровим номером :05:000:0117 площею 3,0986 га та з кадастровим номером :05:000:0107 площею 29,3797 га.

Доводить, що суд першої інстанції помилково дійшов до висновків, що незалежно від поділу земельних ділянок, які вже були предметом розгляду у справі № 906/986/21, предмет та склад сторін у цій справі залишаються тотожними, оскільки спрямовані на захист того самого майнового інтересу держави, стосуються тих самих обставин та того ж спірного об`єкта земель загальною площею 32,4783 га.

Посилається на висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 07.12.2022 р. у справі № 924/144/20 і зауважує, що повернення земельних ділянок у володіння власника (титульного володільця) шляхом задоволення позовної вимоги про витребування майна в повній мірі не відбувається з огляду на те, що спірні земельні ділянки з кадастровими номерами :05:000:0117 і :05:000:0107 втратили статус об`єкта цивільних прав, тому рішення суду у справі № 906/986/21 про витребування майна у відповідача не є підставою для здійснення реєстратором відповідних дій щодо реєстрації права власності за органом місцевого самоврядування і відкриття закритого розділу державного реєстру прав та відповідної реєстраційної справи, оскільки за Приватним (приватно-орендним) сільськогосподарським підприємством «Скуратівське» зареєстровано право не на витребувану спірні земельні ділянки, а на новоутворені земельні ділянки.

Просить скасувати ухвалу Господарського суду Житомирської області від 16.06.2025 р. у справі № 906/87/25, а справу повернути до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Позивач Чоповицька селищна рада та відповідач Приватне (приватно-орендне) сільськогосподарське підприємство "Скуратівське" відзивів на апеляційну скаргу не подали.

Ухвалою від 15.07.2025 р. Північно-західний апеляційний господарський суд зупинив провадження у справі № 906/87/25 до завершення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 911/906/23 та оприлюднення постанови.

Постановою від 03.09.2025 р. у справі № 911/906/23 Велика Палата Верховного Суду касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Нива Фарм» залишила без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 18.07.2023 р. та постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.04.2024 р. залишила без змін

Ухвалою від 24.11.2025 р. Північно-західний апеляційний господарський суд поновив провадження у справі № 906/87/25 та призначив справу до розгляду у судовому засіданні.

До початку судового засідання позивач Чоповицька селищна рада подав заяву у якій просив апеляційну скаргу керівника Коростенської окружної прокуратури у справі № 906/87/25 задовольнити у повному обсязі, а судове засідання по цій справі 02.12.2025 р. проводити без участі представника Чоповицької селищної ради.

Позивач Чоповицька селищна рада та відповідач Приватне (приватно-орендне) сільськогосподарське підприємство "Скуратівське" не забезпечили явку представників у судове засідання 02.12.2025 р., тоді як були повідомлені судом про дату, час і місце розгляду справи в установленому порядку /а.с. 147 у т.2/.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів враховує, що сторони були повідомлені судом про дату, час і місце розгляду справи в установленому порядку /а.с. 147 у т.2/. Зважаючи, що судом вжито необхідних заходів для завчасного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, явка представників сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась та додаткові докази судом не витребовувались, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги без участі представників позивача та відповідача.

Прокурор/скаржник в судовому засіданні 02.12.2025 р. підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задоволити.

В судовому засіданні 02.12.2025 р. було відкладено ухвалення та проголошення постанови у справі до 10.12.2025 р.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши у судовому засіданні пояснення представника прокурора/скаржника, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення судом першої інстанції, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено наступне.

28.01.2021 р. Коростенська окружна прокуратура в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області та Чоповицької селищної ради звернулася з позовом до Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Скуратівське" про скасування державної реєстрації права приватної власності та витребування 72 земельних ділянок, зокрема земельних ділянок з кадастровим номером :05:000:0117 площею 3,0986 га та з кадастровим номером :05:000:0107 площею 29,3797 га.

Відповідно до рішення від 01.12.2022 р. у справі № 906/986/21 Господарський суд Житомирської області задоволив позовну заяву керівника Коростенської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області та Чоповицької селищної ради до Приватного (приватно-орендного) сільськогосподарського підприємства «Скуратівське» про скасування державної реєстрації права приватної власності на 72 земельні ділянки та витребування їх з чужого незаконного володіння відповідача на користь Чоповицької селищної ради. Так судом ухвалено рішення, зокрема, про витребування з Приватного (приватно-орендного) сільськогосподарського підприємства «Скуратівське» на користь Чоповицької селищної ради земельних ділянок з кадастровим номером :05:000:0117 площею 3,0986 га та з кадастровим номером :05:000:0107 площею 29,3797 га.

Згідно з постановою від 24.05.2023 р. у справі № 906/986/21 Північно-західний апеляційний господарський суд скасував рішення Господарського суду Житомирської області від 01.12.2022 р. у справі № 906/986/21 та ухвалив нове, яким у задоволенні позову відмовив повністю.

Відповідно до постанови від 26.07.2023 р. у справі № 906/986/21 Верховний Суд задоволив касаційну скаргу заступника керівника Житомирської обласної прокуратури, постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.05.2023 р. у справі № 906/986/21 скасував, а рішення Господарського суду Житомирської області від 01.12.2022 р. залишив в силі.

Постанова Верховного Суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Разом з тим, як пояснює прокурор у позовній заяві, 29.09.2023 р. Чоповицька селищна рада звернулася до керівника Коростенської окружної прокуратури з листом № 981 у якому повідомила прокурора про неможливість виконання рішення Господарського суду Житомирської області від 01.12.2022 р. у справі № 906/986/21 відносно витребування двох земельних ділянок з кадастровим номером :05:000:0117 площею 3,0986 га та з кадастровим номером :05:000:0107 площею 29,3797 га, оскільки вони перебувають в процесі поділу /а.с. 38 у т.1/. До такого листа Чоповицька селищна рада долучила дві інформаційні довідки від 29.09.2023 р. /а.с. 39 46 у т.1/.

Так, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 29.09.2023 р. земельні ділянки з кадастровим номером :05:000:0117 площею 3,0986 га та з кадастровим номером :05:000:0107 площею 29,3797 га перебувають в процесі поділу.

Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області листом від 11.09.2024 р. № 10-6-0.9-3587/2-24, розглянувши лист Коростенської окружної прокуратури від 04.09.2024 р. № 52/1-8674вих-24 повідомило прокуратуру, що відповідно до даних Державного земельного кадастру поділ земельних ділянок за кадастровими номерами :05:000:0107 та :05:000:0117 здійснено на підставі «Технічної документації із землеустрою щодо поділу земельних ділянок, П(ПО)СП «Скуратівське» загальною площею 32,4783 га, в тому числі: ділянка № 1 :05:000:0107 площею 29,3797 га, ділянка № 2 :05:000:0117 площею 3,0986 га - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Скуратівської сільської ради Малинського району Житомирської області», розробленої ФОП Логвінчук Богдан Олександрович. В результаті поділу земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0107 утворилися дві земельні ділянки з кадастровими номерами :05:000:0122 та :05:000:0123, а в результаті поділу земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0117 утворилися дві земельні ділянки за кадастровими номерами :05:000:0121 та :05:000:0120 /а.с. 44 у т.1/.

Також листом від 27.11.2024 р. № 10-6-0.12-4574/2-24 Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області на вимогу керівника Коростенської окружної прокуратури від 20.11.2024 р. № 52/1-11347вих-24 повідомило про те, що до державного фонду документації із землеустрою та оцінки земель Відділу № 3 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області документації із землеустрою, що стали підставою для формування спірних земельних ділянок не надходили /а.с. 48 у т.1/. До листа Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області долучило поземельні книги у кількості 6 шт. та витяги з Державного земельного кадастру у кількості 4 шт.

Так, відповідно до витягу з Державного земельного кадастру від 26.11.2024 р. № НВ-024, земельна ділянка з кадастровим номером :05:000:0120 площею 0,0768 га зареєстрована у Державному земельному кадастрі 20.08.2021 р. У розділі витягу «скасований кадастровий номер (номери), у разі коли земельна ділянка створена в результаті поділу/об`єднання» зазначено « :05:000:0117» /а.с. 75 80 у т.1/.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру від 26.11.2024 р. № НВ-024, земельна ділянка з кадастровим номером :05:000:0121 площею 3,0219 га зареєстрована у Державному земельному кадастрі 20.08.2021 р. У розділі витягу «скасований кадастровий номер (номери), у разі коли земельна ділянка створена в результаті поділу/об`єднання» зазначено « :05:000:0117» /а.с. 89 94 у т.1/.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру від 26.11.2024 р. № НВ-024, земельна ділянка з кадастровим номером :05:000:0122 площею 28,8097 га зареєстрована у Державному земельному кадастрі 20.08.2021 р. У розділі витягу «скасований кадастровий номер (номери), у разі коли земельна ділянка створена в результаті поділу/об`єднання» зазначено « :05:000:0107» /а.с. 103 108 у т.1/.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру від 26.11.2024 р. № НВ-024, земельна ділянка з кадастровим номером :05:000:0123 площею 0,5701 га зареєстрована у Державному земельному кадастрі 20.08.2021 р. У розділі витягу «скасований кадастровий номер (номери), у разі коли земельна ділянка створена в результаті поділу/об`єднання» зазначено « :05:000:0107» /а.с. 119 124 у т.1/.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 25.02.2025 р. право приватної власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :05:000:0122, :05:000:0123, :05:000:0121 і :05:000:0120 було зареєстровано за Приватним (приватно-орендним) сільськогосподарським підприємством «Скуратівське» 25.10.2021 р. /а.с. 232 235 у т.1/.

Обґрунтовуючи підстави позовної вимоги у даній справі, прокурор доводить про неможливість виконання рішення Господарського суду Житомирської області від 01.12.2022 р. у справі № 906/986/21 щодо витребування земельних ділянок з кадастровими номерами :05:000:0107 та :05:000:0117 у зв`язку з їх поділом на земельні ділянки з кадастровими номерами, відповідно, :05:000:0122 і :05:000:0123 та :05:000:0121 і :05:000:0120.

Закривши провадження у даній справі № 906/87/25 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з тим, що спір у цій справі вже вирішений судом у справі № 906/986/21, суд першої інстанції виснував, що незалежно від поділу земельних ділянок, які вже були предметом розгляду у справі № 906/986/21, предмет та склад сторін у цій справі залишаються тотожними, оскільки спрямовані на захист того самого майнового інтересу держави, стосуються тих самих обставин та того ж спірного об`єкта земель загальною площею 32,4783 га. Також суд першої інстанції зазначив, що дії щодо поділу вищезазначених земельних ділянок були вчинені ще до подання прокурором позовної заяви у справі № 906/986/21, тоді як належне подання доказів у межах судового розгляду справи № 906/986/21 належало до обов`язків прокурора, який звернувся до суду з позовом, а процесуальна бездіяльність у частині їх подання не створює підстав для повторного розгляду спору.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується, враховуючи наступне.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без ухвалення судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи. Статтею 231 ГПК України визначено підстави для закриття провадження у справі.

Так, відповідно до п.3 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 ч. 1 ст. 175 цього Кодексу, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 175 цього Кодексу.

У пункті 2 частини першої статті 175 ГПК України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Ця підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом тотожного спору, який уже розглянуто і остаточно вирішено по суті, оскільки після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Необхідність застосування закриття провадження з наведеної підстави зумовлена, по-перше, неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів, у яких одночасно тотожними є сторони, предмет і підстави позову, та, по-друге, властивістю судового рішення, що набрало законної сили. Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Разом з тим, процесуальне законодавство не позбавляє заявника права на розгляд спору про той же предмет у разі зазначення ним нових фактів, інших підстав позову та надання на їх доведення доказів, якими він обґрунтовує ці нові підстави.

Аналогічні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 р. у справі № 917/1739/17 та від 03.09.2025 р. у справі № 911/906/21 і такі висновки враховуються колегією суддів відповідно до ч.6 ст.13 Закону України Про судоустрій та статус суддів, ч.4 ст. 236 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Згідно з нормами ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі, зокрема, поділу або об`єднання земельних ділянок.

Отже, земельна ділянка, насамперед, є частиною земної поверхні і в цьому контексті застосовна стаття 79 ЗК України. Одночасно не можна залишити поза увагою зміст статті 79-1 ЗК України, яка визначає, що земельна ділянка стає оборотоздатною винятково з моменту її формування, яке завершується присвоєнням кадастрового номера й здійсненням її державної реєстрації в Державному земельному кадастрі та державної реєстрації права власності на неї.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування ст. 79, 79-1 ЗК України викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.09.2025 р. у справі № 911/906/21 і такий висновок враховується колегією суддів відповідно до ч.6 ст.13 Закону України Про судоустрій та статус суддів, ч.4 ст. 236 ГПК України.

Колегія суддів враховує, що земельна ділянка має подвійний правовий режим: з одного боку вона є частиною земної поверхні, а з іншого - відомості в державному реєстрі є неодмінними для того, щоб земельна ділянка стала оборотоздатною.

Так, у справі № 906/986/21 Коростенська окружна прокуратура в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області та Чоповицької селищної ради звернулася з позовом до Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Скуратівське" про скасування державної реєстрації права приватної власності та витребування 72 земельних ділянок, зокрема земельних ділянок з кадастровим номером :05:000:0117 площею 3,0986 га та з кадастровим номером :05:000:0107 площею 29,3797 га.

Господарський суд Житомирської області задоволив позов прокурора у справі № 906/986/21 рішенням від 01.12.2022 р., яке набрало законної сили 26.07.2023 р. після перегляду справи № 906/986/21 у касаційному порядку.

Натомість у даній справі № 906/87/25 прокурор в інтересах держави в особі Чоповицької селищної ради звернувся до суду з позовом до Приватного (приватно-орендного) сільськогосподарського підприємства "Скуратівське" у якому просив витребувати на користь держави в особі Чоповицької селищної ради з незаконного володіння відповідача земельні ділянки з кадастровим номером :05:000:0120 площею 0,0768 га, з кадастровим номером :05:000:0121 площею 3,0219 га, з кадастровим номером :05:000:0122 площею 28,8097 га та з кадастровим номером :05:000:0123 площею 0,5701 га як такі, що були виникли внаслідок поділу земельних ділянок з кадастровими номерами :05:000:0107 та :05:000:0117.

Тобто - первісні земельні ділянки, залишаючись незмінними як частини земної поверхні в розумінні статті 79 ЗК України, припинили своє існування як окремі об`єкти цивільних прав у розумінні статті 79-1 ЗК України, оскільки їхня державна реєстрація скасована із закриттям відповідних розділів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та із закриттям Поземельних книг на ці ділянки.

Іншими словами спірні земельні ділянки - це ті самі частини земної поверхні, що й були до об`єднання, але відомості про них в державному реєстрі є їхньою характеристикою, яка є істотною для справи, що переглядається. Неможливість виконати попереднє судове рішення у справі № 906/986/21 це підтверджує.

Так, у цій справі спірні земельні ділянки до моменту їх поділу на нові ділянки були самостійними і окремими об`єктами цивільних прав, мали власні кадастрові номери, їх межі були визначені в натурі (на місцевості). Після такого поділу спірні ділянки, залишившись незмінними в основній характеристиці як частини земної поверхні в розумінні статті 79 ЗК України, натомість припинили своє існування як окремі об`єкти цивільних прав в розумінні статті 79-1 ЗК України - їх кадастрові номери скасовані, а відповідні розділи в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно закриті.

Втрата спірними земельними ділянками такої характеристики як кадастровий номер і відповідна реєстрація є істотною обставиною, що унеможливлює виконання попередніх судових рішень про витребування цих ділянок.

Тому колегія суддів вважає, що особливістю спору у даній справі є те, що позов подано у зв`язку з новим фактом (новим порушенням) поділом земельних ділянок. Такої підстави позову в справі № 906/986/21 не було заявлено, і Приватно-орендне сільськогосподарське підприємства "Скуратівське" не повідомляло суди про те, що спірні земельні ділянки з кадастровими номерами :05:000:0107 та :05:000:0117, про витребування яких просив прокурор, ще 20.08.2021 р. були поділені на чотири нових земельних ділянки, що позбавило позивача можливості посилатися на такі обставини як на підставу та, відповідно такі обставини не досліджувались судом і висновки суду стосовно цього не надані у справі № 906/986/21.

Саме дії (бездіяльність) Приватного (приватно-орендного) сільськогосподарського підприємства "Скуратівське" призвели до повторного звернення до суду із цим позовом, оскільки в разі правомірної поведінки та повідомлення суду всіх істотних обставин, що стосувалися предмета спору, такий спір був би вирішений остаточно ще під час розгляду судами справи № 906/986/21, і рішення було би виконане.

Тож такі умисні дії (бездіяльність) відповідача є недобросовісними, спрямовані на порушення права правомірного власника спірних земельних ділянок на їх повернення у своє володіння, що свідчить про наявність обставин, визначених ч. 2 ст. 13 ЦК України. Натомість неправомірна мета та недобросовісна поведінка позбавляють сторону права посилатися на такі обставини як на підстави та умови надання їй захисту судом.

Відтак у справі, що переглядається, спір виник у зв`язку з новим фактом, і висновки суду першої інстанції про те, що дії щодо поділу вищезазначених земельних ділянок були вчинені ще до подання прокурором позовної заяви у справі № 906/986/21 не мають значення, враховуючи вищенаведене.

Предметом спору у справі № 906/986/21 були земельні ділянки з кадастровими номерами :05:000:0107 та :05:000:0117 як самостійні об`єкти цивільних прав, які як самостійні об`єкти цивільних прав в розумінні статті 79-1 ЗК України нині вже не існують, натомість предметом спору у цій справі є чотири новоутворених земельні ділянки з новими характеристиками, зокрема новими кадастровими номерами та площами.

За таких обставин колегія суддів висновує, що предмет, а також підстави позову у справі № 906/986/21 та у справі № 906/87/25 не є цілком тотожними, тому в суду першої не було підстав для закриття провадження у цій справі з підстави, визначеної п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

При цьому, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно послався на висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 р. у справі № 367/2022/15-ц і від 01.10.2019 р. у справі № 922/2723/17 та у постанові судової палати для розгляду справ щодо земельних відноси та права власності Касаційного господарського суду Верховного Суду від 10.12.2021 р. у справі № 924/454/20, оскільки спори наведених справах розглянуті по суті, і у постановах відсутні висновки щодо наявності/відсутності підстав для закриття провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з поділом вже витребуваних рішенням суду земельних ділянок.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про скасування ухвали Господарського суду Житомирської області від 16.06.2025 р. про закриття провадження у справі № 906/87/25 та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Оскільки справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду, питання розподілу витрат по сплаті судового збору не вирішувалося колегією суддів і має бути вирішене за результатами розгляду справи по суті.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 280, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу заступника керівника Житомирської обласної прокуратури задоволити.

Ухвалу Господарського суду Житомирської області від 16.06.2025 р. у справі № 906/87/25 скасувати.

Справу № 906/87/25 направити для продовження розгляду до Господарського суду Житомирської області.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складений 18.12.2025 р.

Головуючий суддя Маціщук А.В.

Суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Василишин А.Р.