ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року

м. Київ

cправа № 910/3041/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Огородніка К. М.- головуючого, Жукова С. В., Картере В. І.

за участю секретаря судового засідання Сулім А. В.

за участю ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр-Мет Альянс» арбітражного керуючого Леонова К. Ю. та представника Східного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків Колодки Б. О.

розглянув у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції касаційну скаргу Східного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 13.10.2025

у справі № 910/3041/25

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Стіл Груп»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр-Мет Альянс»

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Стіл Груп» (далі - ТОВ «Укр Стіл Груп») звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр-Мет Альянс» (далі - ТОВ «Укр-Мет Альянс», боржник) у зв`язку з наявністю у боржника непогашеної заборгованості у розмірі 2 297 850,00 грн.

24.03.2025 ухвалою Господарського суду міста Києва, серед іншого, відкрито провадження у справі № 910/3041/25 про банкрутство ТОВ «Укр-Мет Альянс»; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та процедуру розпорядження майном боржника; призначено розпорядником майна ТОВ «Укр-Мет Альянс» арбітражного керуючого Сиволобова М. М.

12.05.2025 ухвалою попереднього засідання Господарського суду міста Києва, зокрема, визнано кредиторами боржника ТОВ «Укр Стіл Груп» на загальну суму 2 400 139,00 грн та Товариство з обмеженою відповідальністю «Леросталь» на загальну суму 34 805 865,59 грн; зобов`язано розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Сиволобова М. М. сформувати реєстр вимог кредиторів відповідно до ухвали попереднього засідання у справі та провести у строк не пізніше 16.06.2025 збори кредиторів боржника (докази чого надати суду); визначено дату підсумкового засідання суду на 23.06.2025.

Протоколом № 1-25 Зборів кредиторів у справі № 910/3041/25 кредитори погодили і прийняли рішення визначити подальшою процедуру ліквідації, погодити для призначення ліквідатором боржника кандидатуру арбітражного керуючого Сиволобова М.М.

13.06.2025 від розпорядника майна боржника до суду надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи, клопотання про затвердження звіту розпорядника майна боржника та визнання боржника банкрутом.

23.06.2025 постановою Господарського суду міста Києва, серед іншого, припинено процедуру розпорядження майном ТОВ «Укр-Мет Альянс» та повноваження розпорядника майна; визнано боржника банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру ТОВ «Укр-Мет Альянс» строком на 12-ть місяців; призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого Сиволобова М.М.

18.08.2025 до суду від Східного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків (далі - Управління ДПС, контролюючий орган, скаржник) надійшла заява з грошовими вимогами до боржника на суму 5 033,66 грн.

01.09.2025 ухвалою Господарського суду міста Києва, серед іншого, закрито провадження за заявою Управління ДПС з грошовими вимогами до боржника на загальну суму 11 089,66 грн у зв`язку з погашенням заборгованості; відсторонено арбітражного керуючого Сиволобова М.М. від виконання повноважень ліквідатора банкрута; призначити арбітражного керуючого Леонова К. Ю. ліквідатором банкрута у справі № 910/3041/25.

Згідно змісту зазначеної ухвали місцевим господарським судом встановлено, що 25.08.2025 від боржника надійшла заява про сплату боргу перед Управлінням ДПС, що підтверджується квитанцією № ПН1241 від 21.08.25 щодо оплати грошових зобов`язань по Акту перевірки від 17.06.2025 №422/32-00-51-02-03/39621700 та квитанцією № ПН1249 від 21.08.25 щодо повернення судового збору.

08.09.2025 ухвалою Господарського суду міста Києва, зокрема, затверджено звіт арбітражного керуючого Леонова К. Ю. та ліквідаційний баланс ТОВ «Укр-Мет Альянс»; ухвалено ліквідувати банкрута ТОВ «Укр-Мет Альянс» як юридичну особу у зв`язку з банкрутством.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, Управління ДПС звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.09.2025 у справі №910/3041/25 скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.10.2025 повернуто апеляційну скаргу Управління ДПС на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.09.2025 у справі № 910/3041/25 та додані до неї документи без розгляду.

Ухвалу суд апеляційної інстанції мотивував тим, що станом на момент подання апеляційної скарги скаржник не був учасником провадження, зокрема не набув статусу кредитора, та не набув повної процесуальної дієздатності у цій справі, що є підставою для повернення скарги на підставі пункту 1 частини п`ятої статті 260 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

Управління ДПС подало до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 13.10.2025, а справу № 910/3041/25 направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

За змістом наведених у касаційній скарзі доводів скаржник переконує, що оскаржена ухвала постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права, а саме положень підпункту 1 пункту 7 статті 78 Податкового кодексу України (надалі - ПК України), а також порушенням процесуальних норм через неповне з`ясування всіх обставин, що мають значення для справи та полягають, зокрема, у такому:

- контролюючим органом на підставі відповідних вимог ПК України та наказу Управління ДПС від 14.05.2025 №108-п з 06.06.2025 призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Укр-Мет Альянс» за період діяльності з 01.04.2018 по 31.03.2025;

- 14.05.2025 рекомендованим листом боржнику направлено оформлену належним чином копію наказу від 14.05.2025 № 108-п за податковою адресою товариства, однак поштове відправлення повернуто до Управління 04.06.2025 з відміткою «за закінченням терміну зберігання»;

- з метою проведення документальної позапланової виїзної перевірки боржника фахівцями Управління ДПС 06.06.2025 здійснено виїзд за податковою адресою (місцезнаходженням) ТОВ «Укр-Мет Альянс», за результатом чого встановлено відсутність посадових осіб, зокрема, керівника (засновника, бенефіціарного власника) ТОВ «Укр-Мет Альянс» Поліщука В. В. та, відповідно, неможливість вручення посадовим (уповноваженим) особам за вищезазначеною адресою направлень на перевірку від 29.05.2025 №100/32-00-07-13, №101/32-00-07-13;

- оскільки проведення позапланової перевірки не було можливим, контролюючим органом складено акт від 09.06.2025 № 106/32-00-07-13/39621700 «Про неможливість проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Укр-Мет Альянс», у зв`язку з відсутністю платника податків (посадових осіб платника податків або його законних (уповноважених) представників) за місцезнаходженням;

- Управлінням ДПС направлено запити на встановлення місцезнаходження платника податків ТОВ «Укр-Мет Альянс» до Бюро економічної безпеки України та Головного управління Національної поліції у м. Києві, а також прийнято рішення, в якому зазначена інформація, за якою встановлена відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку;

- відповідно до наказу Управління ДПС від 24.06.2025 № 147-п з 28.07.2025 по 15.08.2025 проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Укр-Мет Альянс» за період діяльності з 01.04.2018 по 31.03.2025. Повідомлення від 24.06.2025 №86/32-00-07-20 та копія наказу від 24.06.2025 №147-п направлені на податкову адресу підприємства та на адресу ліквідатора ТОВ «Укр-Мет Альянс» арбітражного керуючого Сиволобова М. М. (17.07.2025);

- запит про надання документів у термін 28.07.2025 (дата початку проведення перевірки) надіслано 23.07.2025 засобами поштового зв`язку на податкову адресу боржника, а листом від 24.07.2025 №3226/6/32-00-07-08 контролюючим органом проінформовано ліквідатора ТОВ «Укр-Мет Альянс» про початок проведення позапланової невиїзної перевірки Товариства та звернулось до нього з метою встановлення фактичного місцезнаходження первинних документів;

- протягом терміну проведення перевірки (з 28.07.2025 по 15.08.2025), боржником не надано жодного документа за період з 01.04.2018 по 31.03.2025, які використовувались в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи ДПС;

- за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки боржника за період діяльності з 01.04.2018 по 31.03.2025 складено Акт від 22.08.2025 № 630/32-00-07-13/39621700, другий примірник якого направлено на податкову адресу платника податків ТОВ «Укр-Мет Альянс» та копію якого направлено на адресу ліквідатора боржника Сиволобова М. М. засобами поштового зв`язку 25.08.2025, який отримано ліквідатором 29.08.2025 відповідно даних, зазначених у рекомендованому повідомленні про вручення.

Зважаючи на зазначені обставини, скаржник стверджує, що суд апеляційної інстанції, повернувши апеляційну скаргу Управління ДПС на підставі приписів пункту 1 частини п`ятої статті 260 ГПК України, допустив неправильне тлумачення статті 254 цього Кодексу, адже у контролюючого органу є право на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 08.09.2025 (про затвердження звіту ліквідатора та ліквідацію банкрута) у цій справі, позаяк надання первинної документації та подальше проведення перевірки Управлінням ДПС надало б можливість суду більш детально дослідити проведений ліквідатором фінансово-господарський аналіз боржника.

Також скаржник переконує, що апеляційний господарський суд не врахував, що суд першої інстанції, залишивши поза увагою невжиття ліквідатором вичерпних заходів щодо виявлення та реалізації майна в процедурі банкрутства, а також щодо з`ясування підстав для субсидіарної відповідальності винних у доведенні боржника до банкрутство осіб, передчасно в ухвалі від 08.09.2025 дійшов висновку про наявність підстав для затвердження звіту ліквідатора, ліквідацію боржника та закриття провадження у справі.

У контексті порушення норм статті 254 ГПК України скаржник зазначає про неврахування судом апеляційної інстанції правового висновку щодо застосування цих норм у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 04.09.2024 по справі № 908/2504/22.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

Учасники справи не скористались своїм процесуальним правом на подання відзиву на касаційну скаргу, що відповідно до частини третьої статті 295 ГПК України не перешкоджає касаційному перегляду судових рішень.

Касаційне провадження

27.10.2025 до касаційного суду надійшла касаційна скарга Управління ДПС на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 13.10.2025 у справі №910/3041/25.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.10.2025 для розгляду зазначеної касаційної скарги визначено склад колегії суддів: Огороднік К. М. - головуючий, Картере В. І., Жуков С. В.

Ухвалою Верховного Суду від 14.11.2025, серед іншого, відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Управління ДПС на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 13.10.2025 у справі № 910/3041/25; призначено касаційну скаргу до розгляду на 10.12.2025 о 11:30.

Ухвалою від 04.12.2025 Верховний Суд задовольнив заяву Управління ДПС про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Судове засідання 10.12.2025 відбулось у режимі відеоконференції за участю ліквідатора ТОВ «Укр-Мет Альянс» та представника Управління ДПС (скаржник), які надали пояснення щодо суті вимог та доводів касаційної скарги. Інші учасники справи (кредитори боржника) явку представників у судове засідання не забезпечили, про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Оскільки явка представників сторін у судове засідання з розгляду касаційної скарги не є обов`язковою за законом і не визнавалася такою судом, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності інших учасників судового процесу чи їх повноважних представників.

Розгляд касаційної скарги і позиція Верховного Суду

Керуючись вимогами статей 14, 300 ГПК України, Верховний Суд перевіряє правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права в межах доводів і вимог касаційної скарги та виходить з такого.

Предметом касаційного перегляду є законність та обґрунтованість оскарженої ухвали суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги контролюючого органу у справі про банкрутство на підставі вимог пункту 1 частини п`ятої статті 260 ГПК України (апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності).

Перевіривши дотримання апеляційним господарським судом норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

Відповідно до пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України До основних засад судочинства належить, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

При цьому вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення названим законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Згідно з частиною першою статті 17 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною першою статті 254 ГПК України передбачено, що учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Отже, процесуальне законодавство (стаття 254 ГПК України) визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, і поділяє їх на дві групи: 1) учасники справи, 2) особи, які участі у справі не брали, але судове рішення прийнято щодо їх прав, інтересів та (або) обов`язків.

Водночас згідно усталеної судової практики, у справі про банкрутство коло осіб, які мають право оскаржити судові рішення, звужено до учасників такої справи задля попередження необґрунтованого втручання інших осіб, які не є учасниками справи, у хід процедури банкрутства.

Відповідна правова позиція не має законодавчого відтворення ані в ГПК України, ані в КУзПБ, однак є усталеною під час перегляду справ про банкрутство та викладена, зокрема, в постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 16.07.2020 у справі №910/4475/19.

Так, склад учасників справи про банкрутство визначається КУзПБ, згідно з вимогами частини першої статті 1 якого терміни вживаються в такому значенні:

учасники у справі про банкрутство (неплатоспроможність) - сторони, арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, Фонд державного майна України, Національний банк України, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника;

сторони у справі про банкрутство (неплатоспроможність) - конкурсні кредитори (голова комітету кредиторів), забезпечені кредитори, боржник (банкрут).

кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до ПК України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника.

При цьому у питанні набуття конкурсним кредитором статусу учасника провадження у справі про банкрутство колегія суддів звертається до правових висновків Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, викладених у постанові від 16.07.2020 у справі № 910/4475/19, та зазначає таке.

Законодавством про банкрутство для конкурсних кредиторів встановлений більш складний, порівняно з іншими учасниками справи, порядок набуття статусу учасника провадження у справі про банкрутство, який (статус) наділяє такого учасника повним обсягом процесуальної дієздатності, в т. ч. правом оскаржувати судові рішення, оскаржувати дії боржника, розпорядника майном, керуючого санацією, ліквідатора, звертатися про визнання недійсними угод боржника тощо.

Лише після вчинення всіх передбачених КУзПБ (стаття 45) дій, прийняття судом відповідної ухвали про повне або часткове (частина шоста статті 45, стаття 47 КУзПБ) визнання його вимог, кредитор набуває статусу учасника провадження у справі про банкрутство та повну процесуальну дієздатність (здатність особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді, стаття 44 ГПК України) (пункт 56.16 постанови Верховного Суду від 16.07.2020 у справі №910/4475/19).

Отже, набуття конкурсним кредитором статусу учасника у справі про банкрутство остаточно формалізується ухвалою суду про визнання грошових вимог такого кредитора.

У справі, що розглядається, суд апеляційної інстанції в оскарженій ухвалі від 13.10.2025 обґрунтовано керувався тим, що Управління ДПС станом на момент подання апеляційної скарги не був учасником справи про банкрутство, зокрема кредитором, відтак не набув повної процесуальної дієздатності у цій справі саме як її учасник.

Однак, Верховний Суд, у цьому конкретному випадку, не може погодитися із висновком апеляційного господарського суду про наявність підстав для повернення згідно вимог пункту 1 частини п`ятої статті 260 ГПК України апеляційної скарги Управління ДПС на ухвалу суду першої інстанції про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу.

Так, ухвала суду про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу є судовим актом, який не тільки встановлює обставини відсутності майна боржника для задоволення вимог кредиторів, дає оцінку повноті дій ліквідатора в ході ліквідаційної процедури, але також підсумовує хід процедури банкрутства та закриває провадження у справі про банкрутство. У зв`язку з цим, у підсумковому засіданні суду необхідно дати оцінку в цілому здійсненій процедурі банкрутства.

Аналізуючи зміст процедури затвердження ліквідаційного звіту та ліквідаційного балансу у справі про банкрутству за положеннями КУзПБ, слід зауважити на такому.

Після завершення всіх, передбачених КУзПБ дій по здійсненню ліквідаційної процедури та розгляду всіх, за наявності поточних вимог, скарг, заяв та клопотань, суд призначає судове засідання у якому має розглядатися звіт і ліквідаційний баланс, про час і місце судового засідання, господарський суд повідомляє ліквідатора та членів комітету кредиторів.

Ухвала суду про затвердження звіту ліквідатора і ліквідаційного балансу є за своєю правовою природою судовим рішенням, яке підсумовує хід ліквідаційної процедури, в якому необхідно повно відобразити обставини, що мають значення для даної справи.

Затверджуючи звіт ліквідатора, господарський суд повинен дати оцінку належності проведення ліквідатором всієї ліквідаційної процедури, дотримання ним черговості задоволення вимог кредиторів, відповідності законодавству про банкрутство всіх обов`язкових додатків до звіту ліквідатора, зокрема, оцінити повноту пошуку, виявлення майнових активів банкрута, для включення їх в ліквідаційну масу, дати оцінку діям ліквідатора щодо пошуку, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб, надати оцінку повноті реалізації ліквідатором активів боржника, а також з`ясувати чи здійснювались ліквідатором заходи для виявлення та повернення дебіторської заборгованості банкрута.

Висновки суду про встановлені обставини і їх правові наслідки повинні бути вичерпними, відповідати дійсності та підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Розглядаючи ліквідаційний баланс та звіт ліквідатора, в судовому засіданні господарський суд перевіряє обґрунтованість, правомірність та повноту дій ліквідатора, а також, достовірність змісту ліквідаційного балансу.

Ухвала про затвердження звіту ліквідатора і ліквідаційного балансу та закриття провадження у справі у справі про банкрутство банкрута - юридичної особи є окремим процесуальним документом, можливість оскарження якої прямо передбачено статтею 9 КУзПБ.

При цьому податковий орган, який не набув статусу учасника справи (насамперед статусу кредитора, але не виключно) має право на оскарження ухвали суду першої інстанції про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу, ліквідацію банкрута та закриття провадження у справі (тобто в частині, що не стосується розгляду заявленого податковим органом клопотання) виключно за умови доведення ним факту прийняття такого судового рішення про його (податкового органу) права та (або) обов`язки (такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 04.09.2024 року у справі № 908/2504/22).

Таким чином, контролюючий орган, який не є учасником справи про банкрутство, має право на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу лише у тому випадку, якщо така ухвала безпосередньо стосується його прав, інтересів та (або) обов`язків.

Оскільки за змістом доводів апеляційної скарги, поданої на ухвалу суду першої інстанції про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу у цій справі, Управління ДПС стверджувало про порушення зазначеною ухвалою прав та інтересів контролюючого органу (зокрема з підстав унеможливлення проведення документальної позапланової перевірки), у суду апеляційної інстанції були відсутні правові підстави для повернення апеляційної скарги без належної перевірки зазначених обставин.

Так, при розгляді апеляційної скарги, поданої особою, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції і яка вважає, що місцевим господарським судом вирішено питання про її права та обов`язки, суд апеляційної інстанції, перевіривши матеріали апеляційної скарги на предмет їх відповідності статті 258, статті 259 ГПК України, та за відсутності підстав для залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги чи для відмови у відкритті апеляційного провадження з інших підстав, відкриває апеляційне провадження за апеляційною скаргою такої особи та має належним чином дослідити і встановити, чи вирішив суд в оскаржуваному рішенні питання про права, інтереси та (або) обов`язки заявника апеляційної скарги. Якщо ж при цьому судом апеляційної інстанції буде встановлено, що права, інтереси та (або) обов`язки такої особи оскаржуваним судовим рішенням не порушені та що питання про її права, інтереси та (або) обов`язки у справі судом першої інстанції не вирішувалися, то апеляційний господарський суд не позбавлений права закрити апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 264 ГПК України (правовий висновок Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладений у постановах від 14.08.2019 у справі № 62/112, від 16.01.2020 у справі № 925/1600/16).

При цьому встановлення обставин щодо ухвалення судом рішення про права, інтереси та (або) обов`язки особи, яку не було залучено до участі у справі, можливе лише після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою такої особи.

Разом з тим апеляційний господарський суд зазначеного не врахував та не перевіривши обставин того, чи стосується оскаржена ухвала суду першої інстанції про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу прав, інтересів та (або) обов`язків контролюючого органу, безпідставно повернув апеляційну скаргу заявнику.

З огляду на зазначене, Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції не дотримався алгоритму дій, який є необхідним під час розгляду апеляційної скарги, поданої податковим органом, який не набув статусу кредитора у справі про банкрутство, але стверджує про те, що оскарженим судовим рішенням суд вирішив питання про його права, інтереси та (або) обов`язки.

У контексті наведеного, обґрунтованими вбачаються також доводи скаржника про те, що суд апеляційної інстанції помилково залишив поза увагою наведені у апеляційній скарзі аргументи про неможливість проведення передбаченої ПК України документальної позапланової перевірки у зв`язку з відсутністю підприємства за податковою адресою, відсутністю первинних документів, ненаданням ліквідатором таких документів на запит контролюючого органу (попри отримання таким відповідного повідомлення) та ін.

Без належної правової оцінки поданих на підтвердження зазначених обставин доказів та перевірки підстав неможливості проведення контролюючим органом позапланової перевірки платника податків підприємства-боржника, є неможливим дослідження питання обмеження такого органу ухвалою суду про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу в реалізації права на формування та подання обґрунтованих грошових вимог у справі про банкрутство (оскільки провадження у справі закрито) з метою набуття цим органом статусу кредитора.

Натомість, обмежившись в оскарженій ухвалі від 13.10.2025 висновком про відсутність в Управління ДПС процесуальної дієздатності у цій справі про банкрутство, апеляційний господарський суд залишив без дослідження та належної правової оцінки зазначені вище обставини, що мають вирішальне значення для правильного вирішення питання, чи стосується ухвала суду першої інстанції про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу прав та інтересів контролюючого органу.

За таких обставин, висновки апеляційного суду про наявність підстав для повернення апеляційної скарги контролюючого органу на підставі вимог пункту 1 частини п`ятої статті 260 ГПК України є помилковими, у зв`язку з чим ухвала від 13.10.2025 у цій справі не відповідає встановленим статтею 236 ГПК України критеріям законності та обґрунтованості судового рішення.

Наведене переконливо свідчить про те, що вирішення питання прийнятності апеляційної скарги Управління ДПС здійснено судом апеляційної інстанції з порушенням процесуальних норм (зокрема приписів частини першої статті 254 ГПК України), недотриманням як принципу судового контролю у справі про банкрутство, так і мети господарського судочинства загалом.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає частково обґрунтованими підстави касаційного оскарження та погоджується з тими доводами скаржника (про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права), які відповідають висновкам суду, наведеним у мотивувальній частині цієї постанови.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Зважаючи на допущені апеляційним господарським судом порушення норм процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про задоволення касаційної скарги заявника, скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Розподіл судових витрат

Оскільки за результатами касаційного перегляду оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, розподіл судових витрат Верховний Суд не здійснює.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ :

1. Касаційну скаргу Східного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків задовольнити.

2. Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 13.10.2025 у справі № 910/3041/25 скасувати.

3. Справу № 910/3041/25 направити для продовження розгляду до Північного апеляційного господарського суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя К. М. Огороднік

Судді С. В. Жуков

В. І. Картере