ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"17" грудня 2025 р. м. Рівне Справа № 918/822/23(918/797/24)

Господарський суд Рівненської області у складі судді Марач В.В., розглянувши у матеріалах справи

за позовом ОСОБА_1 (LOSAK VIKTOR) ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 )

до відповідача 1 ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ІН НОМЕР_2 )

до відповідача 2: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3

до відповідача 3: Товариства з обмеженою відповідальністю "Традєкс" (35641, Рівненська обл., Дубенський р-н, с.Тараканів, вулиця Колгоспна, будинок 42)

про визнання недійсним пп. 9.4.1 пункту 9.4 розділу 9 Статуту ТОВ "Традєкс", що затверджений рішенням загальних зборів учасників ТОВ "Традєкс" від 13.09.2021 року.

Заяву ОСОБА_1 про визнання наказів такими, що не підлягають виконанню

В судовому засіданні приймали участь:

від позивача: не з`явився;

від відповідачів: не з`явилися.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся в Господарський суд Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Традєкс" в якому просив визнати недійсним підпункт 9.4.1 пункту 9.4 розділу 9 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Традєкс", що затверджений рішенням загальних зборів учасників від 13 вересня 2021 року, та зареєстрований в ЄДРПОУ 14 вересня 2021 року номер запису 023000609, в частині того, що "Загальні Збори Учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більше як шістдесятьма відсотками голосів".

Ухвалою суду від 04.09.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 05.11.2024 року відмовлено ОСОБА_5 у задоволенні позову.

Також Додатковим рішенням Господарського суду Рівненської області від 10.12.2024 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_2 по 20 000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Додатковою постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.03.2025 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 9 000 (дев`ять тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

На виконання додаткових рішення та постанови судом видано накази від 23.07.2025 року та від 21.10.2025 року відповідно.

10.12.2025 року через систему "Електронний суд" ОСОБА_4 подав Заяву в якій просить визнати накази Господарського суду Рівненської області від 21.10.2025 року та від 23.07.2025 року, про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 20 000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп. та 9 000 (дев`ять тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу такими, що не підлягають виконанню, посилаючись на те, що він добровільно їх виконав, на підтвердження чого надає транскордонне платіжне доручення №VM160 (переклад з англійської та естонської мов на українську) датоване 07.05.2025 на суму 1 765,00 Євро.

Ухвалою суду від 10.12.2025 року Заяву ОСОБА_1 призначено до розгляду у судовому засіданні на 16 грудня 2025 року.

Суд зазначає, що відповідачі, в тому числі ОСОБА_2 , як стягувач за наказами, відзиву на заяву ОСОБА_1 до суду не подали.

Заявник, стягувач ОСОБА_2 , чи їх представники в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином, зокрема, в їх електронні кабінети. Відповідно до ч.3 статті 328 ГПК України неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками справи, з`ясувавши обставини на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, безпосередньо дослідивши докази у справі, господарський суд прийшов до висновку, що Заява ОСОБА_1 про визнання наказів суду такими, що не підлягають виконанню підлягає частковому задоволенню. При цьому господарський суд керувався наступним.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012).

Статтею 18 ГПК України, яка кореспондується зі статтею 326 цього кодексу, передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Розділом V Господарського процесуального кодексу України врегульовано процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у господарських справах.

Згідно частин 1, 3 статті 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

Відповідно ж до частин 1,2 статті 328 ГПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

В постанові Верховного Суду від 16.01.2018 по справі №55/15479/15-ц було наголошено, що підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи:

матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання);

процесуально-правові (видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню), коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню, видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа, помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання, пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконанню).

Враховуючи імперативні приписи статті 129-1 Конституції України, статей 18, 326 ГПК України щодо обов`язковості виконання судового рішення, що набрало законної сили, положення статті 328 ГПК України визначає можливість визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню, лише за наявності для цього безумовних і безспірних підстав, тобто є процедурною нормою, що врегульовує правовідносини між боржником і стягувачем на стадії виконання рішення.

Отже, дослідженню, в даному випадку, підлягають обставини наявності визначених процесуальним законодавством підстав визнання наказів суду такими, що не підлягають виконанню.

Так, ОСОБА_4 зазначає, що добровільно сплатив на користь ОСОБА_2 суми грошових коштів зі сплати витрат на професійну правничу допомогу за додатковим рішенням Господарського суду Рівненської області від 10.12.2024 та за додатковою постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.03.2025, на підтвердження чого надає транскордонне платіжне доручення №VM160 (переклад з англійської та естонської мов на українську) датоване 07.05.2025 на суму 1675,00 Євро.

Судом встановлено, що у вищевказаному платіжному документі, як призначення платежу вказано оплата судового збору за видачу рішень у справах №918/822/23(918/646/24), 918/822/23(918/797/24) для покриття витрат судового провадження.

В той же час суд зазначає, що у справі №918/822/23(918/797/24) судом ухвалювалися рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 тільки 29 000 (двадцять дев`ять тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу. При цьому судом у даній справі не ухвалювалося рішень про будь-які інші стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 .

Відтак, з огляду на те, що у вищевказаному платіжному документі, як призначення платежу вказано "для покриття витрат судового провадження", а відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи, то з більшою вірогідністю можна вважати, що вказана сума перерахована стягувачу, як відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у даній справі, зокрема, на виконання додаткового рішення Господарського суду Рівненської області від 10.12.2024 року, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 20 000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу та додаткової постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.03.2025, якою стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 9 000 (дев`ять тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Також слід відмітити, що ОСОБА_2 не надав суду доказів того, що він повернув ОСОБА_5 грошові кошти сплачені останнім по транскордонному платіжному дорученню №VM160 від 07.05.2025 в сумі 1675,00 Євро не дивлячись на те, що з дати валютування пройшло майже сім місяців. Крім того ОСОБА_2 , як стягувач за наказами суду від 23.07.2025 та від 21.10.2025, не надав суду будь-яких спростувань щодо неможливості зарахування грошових коштів, сплачених ОСОБА_6 по транскордонному платіжному дорученню №VM160 від 07.05.2025, на виконання додаткового рішення Господарського суду Рівненської області від 10.12.2024 року та додаткової постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.03.2025.

Станом на момент здійснення переказу коштів по транскордонному платіжному дорученню №VM160 від 07.05.2025 за курсом Національного банку України 1 Євро = 46,9637 грн..

Отже у переводі до грошової одиниці України сума по транскордонному платіжному дорученню №VM160 від 07.05.2025 складала 78 664 грн. 20 коп..

В той же час суд зазначає, що Господарським судом Рівненської області 16.12.2025 у справі 918/822/23(918/646/24) постановлено ухвалу, якою зокрема, 50 000, 00 грн., переказаних по транскордонному платіжному дорученню №VM160 від 07.05.2025, зараховано в рахунок виконання додаткового рішення Господарського суду Рівненської області від 07.11.2024 року.

Відтак, за вирахуванням 50 000,00 грн., залишок коштів, які переказувалися по транскордонному платіжному дорученню №VM160 від 07.05.2025. склав 28 664,20 грн..

Таким чином, переказавши кошти ОСОБА_2 по транскордонному платіжному дорученню №VM160 від 07.05.2025 в сумі 1675,00 Євро, ОСОБА_4 добровільно виконав додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 10.12.2024 року у сумі 20 000, 00 грн. витрат на професійну правничу допомогу та додаткову постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.03.2025 у сумі 8 664, 20 грн..

З огляду на вищевказане суд зазначає, що у ОСОБА_1 відсутній обов`язок по виконанню додаткового рішення Господарського суду Рівненської області від 10.12.2024 року у сумі 20 000, 00 грн. та додаткової постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.03.2025 у сумі 8 664, 20 грн. в частині сплати вказаних сум ОСОБА_2 , як витрат на професійну правничу допомогу.

В той же час суд зазначає, що додаткова постанова Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.03.2025 залишається не виконаною ОСОБА_6 у сумі 335 грн. 80 коп..

За приписами ч.2 статті 328 ГПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до ч.4 вказаної статті про виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу.

З огляду на вищезазначене суд доходить висновку, що Заява ОСОБА_1 про визнання наказів такими, що не підлягають виконанню підлягає частковому задоволенню а саме в частині визнання такими, що не підлягають виконанню наказ Господарського суду Рівненської області від 21.10.2025 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 20 000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу та наказ Господарського суду Рівненської області від 23.07.2025 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 8 664, 20 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись статтями 232-235, 240, 328 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про визнання наказів такими, що не підлягають виконанню задоволити частково.

2. Визнати таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду Рівненської області від 21.10.2025 року 918/822/23(918/797/24) про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 20 000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3. Визнати таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду Рівненської області від 23.07.2025 року 918/822/23(918/797/24) про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 8 664 (вісім тисяч шістсот шістдесят чотири) грн. 20 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

4. Відмовити ОСОБА_5 у задоволенні Заяви про визнання таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду Рівненської області від 23.07.2025 року 918/822/23(918/797/24) про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 335 (триста тридцять п`ять) грн. 80 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Марач В.В.