ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2025 р. Справа№ 910/14479/23 (910/5871/24)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Пантелієнка В.О.

Козир Т.П.

за участю секретаря судового засідання Сороки П.М.

та представників учасників провадження у даній справі відповідно до протоколу судового засідання від 03.12.2025,

розглянувши матеріали апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Комплект", Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс Вантаж Сервіс"

на рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2024

у справі №910/14479/23 (910/5871/24) (суддя Омельченко Л.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Комплект"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс Вантаж Сервіс"

третя особа арбітражний керуючий Реверук Петро Костянтинович

про стягнення коштів

в межах справи №910/14479/23

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "Євразія"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Комплект"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.12.2024 у справі №910/14479/23 (910/5871/24) (суддя Омельченко Л.В., повний текст рішення складено та підписано - 20.01.2025) позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Комплект" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс Вантаж Сервіс" про стягнення коштів задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс Вантаж Сервіс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Комплект" грошові кошти у розмірі 4 154 363,03 грн, які складаються з: суми основного боргу - 1 549 999,99 грн; пені - 846 046,41 грн; 3 % річних - 255 781,23 грн; інфляційних втрат - 1 192 535,41 грн; штрафу - 309 999,99 грн; судові витрати покладено на відповідача; у інший частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Транс Вантаж Сервіс" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2024 у справі №910/14479/23 (910/5871/24) та ухвалити нове рішення, яким відмовити в повному обсязі у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Комплект" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс Вантаж Сервіс" про стягнення коштів; у випадку, якщо апеляційний суд дійде до висновку про обґрунтованість рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2024 у справі №910/14479/23 (910/5871/24) та необхідність залишення його в силі в частині стягнення суми основного боргу - скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2024 у справі №910/14479/23 (910/5871/24), зменшивши суму стягнення основного боргу до 1 288 893,24 грн та відмовити у стягненні сум 3 % річних, штрафу, пені, інфляційних втрат, про що ухвалити відповідне судове рішення.".

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Гран Комплект" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 09.12.2024 у справі № 910/14479/23 (910/5871/24) в частині відмови в задоволенні позовних вимог; позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Комплект" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс Вантаж Сервіс" задовольнити повністю.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 02.08.2025 (колегія суддів у складі: Отрюх Б.В. - головуючий суддя, судді Остапенко О.М., Сотніков С.В.) Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Комплект" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2024 у справі №910/14479/23 (910/5871/24) залишено без задоволення; апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс Вантаж Сервіс" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2024 у справі №910/14479/23 (910/5871/24) задоволено частково; рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2024 у справі №910/14479/23 (910/5871/24) змінено; викладено резолютивну частину рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2024 у справі №910/14479/23 (910/5871/24) в такій редакції:

" 1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс Вантаж Сервіс" (ідентифікаційний код 41496477) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Комплект" (ідентифікаційний код 44367761) грошові кошти у розмірі 2 781 349, 38 грн, які складаються з: суми основного боргу - 1 549 999,99 грн; інфляційних втрат - 1 192 535,41 грн; суми штрафних санкцій (пеня, 3 % річних, штраф) - 38 813,98 грн."; справу №910/6715/23 (910/15883/24) повернуто до Господарського суду міста Києва.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.08.2025 у справі №910/14479/23 (910/5871/24) касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Комплект" задоволено частково; постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.06.2025 у справі №910/14479/23 (910/5871/24) в частині зміни рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2024 у справі №910/14479/23 (910/5871/24) шляхом викладення судового рішення в редакції постанови про зменшення розміру штрафних санкцій (пені, 3 % річних, штрафу) до 1 % від нарахованої Позивачем суми та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс Вантаж Сервіс" (ідентифікаційний код 41496477) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Комплект" (ідентифікаційний код 44367761) суми штрафних санкцій (пеня, 3 % річних, штраф) - 38 813,98 грн. (пункт 4 резолютивної частини постанови Північного апеляційного господарського суду від 02.06.2025 у справі №910/14479/23 (910/5871/24)) - скасовано; справу №910/14479/23 (910/5871/24) в скасованій частині передано на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.09.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс Вантаж Сервіс" передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Доманська М.Л., суддів Пантелієнко В.О., Козир Т.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.09.2025 (із врахуванням виправлення описки) прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс Вантаж Сервіс" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2024 у справі №910/14479/23 (910/5871/24) (в частині стягнення пені, 3 % річних та штрафу - у скасованій частині, в якій справу передано на новий розгляд) до свого провадження; розгляд апеляційної скарги призначено на 29.10.2025; надано учасникам справи право на подання у строк до 15.10.2025 пояснень щодо висновків, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.08.2025 (із врахуванням виправленої описки).

15.10.2025 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Комплект" надійшли додаткові письмові пояснення, в яких заявник просить задовольнити апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Комплект" в повному обсязі; скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2024 у справі № 910/14479/23 (910/5871/24) в частині відмови в задоволенні позовних вимог; позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Комплект" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс Вантаж Сервіс" задовольнити повністю. Скаржник зазначає, що зменшуючи заявлений до стягнення Боржником у справі розмір штрафних санкцій (пені, штрафу) та 3 % річних до 1 % від нарахованої Позивачем суми (3 881 398,03 грн * 1 % = 38 813,98 грн) за клопотанням Відповідача, суд апеляційної інстанції по суті виходив лише із наявного приватного інтересу однієї юридичної особи, однак не врахував легітимної мети процедури банкрутства та не врахував приватного інтересу кредиторів у справі про банкрутство ТОВ "Гран Комплект". Висновок суду про наявність правових підстав для зменшення сум штрафних санкцій з огляду на досягнення такими діями балансу за відсутності реального дослідження перебігу спірних правовідносин та впливу допущеного прострочення на сторін очевидно суперечать правовим висновкам застосування таких норм у подібних правовідносинах Верховним Судом, адже, заявлені суми не є надмірно великими, а доведення завдання збитків не вимагається.

Протоколом передачі справи раніше визначеному складу суду від 28.10.2025, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Комплект" передано раніше визначеному складу суду у складі: головуючого судді Доманська М.Л., суддів Пантелієнко В.О., Козир Т.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.11.2025 прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Комплект" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2024 у справі №910/14479/23 (910/5871/24) (в частині відмови у задоволенні позовних вимог на суму 2469570,40 грн (пені, штрафу) до свого провадження. Об`єднано апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Комплект" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс Вантаж Сервіс" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2024 у справі №910/14479/23 (910/5871/24) в одне апеляційне провадження. Зазначено, що вказані апеляційні скарги (у тій частині, що направлені на новий розгляд за постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.08.2025 у даній справі) слід розглядати спільно. Розгляд апеляційних скарг (в тій частині, що направлені на новий розгляд) призначено на 03.12.2025 о 12 год. 00 хв. Надано учасникам справи право на подання у строк до 26.11.2025 пояснень щодо висновків, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.08.2025 у справі №910/14479/23 (910/5871/24).

21.11.2025 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс Вантаж Сервіс" надійшли письмові пояснення, у яких заявник зазначає, що зважаючи на суму штрафу, пені у співвідношенні до суми основного боргу, має місце порушення принципу збалансованості інтересів, оскільки до ТОВ «Транс Вантаж Сервіс», крім цього, застосовано й інші види відповідальності у вигляді інфляційних втрат та 3% річних, які повністю компенсують втрати зі знецінення несплачених Відповідачем у встановлений строк грошових коштів. При цьому, необхідність сплати штрафу та пені у заявленому Позивачем розмірі призведе до надскладного погіршення фінансового стану товариства, можливої неплатоспроможності.

02.12.2025 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс Вантаж Сервіс" надійшла заява про відвід судді Доманської М.Л. та судді Козир Т.П. від розгляду справи №910/14479/23 (910/5871/24).

02.12.2025 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Комплект" надійшли додаткові письмові пояснення.

03.12.2025 у судове засідання з`явились представники Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Комплект" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс Вантаж Сервіс".

У судовому засіданні ставилась на обговорення заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс Вантаж Сервіс" про відвід судді Доманської М.Л. та судді Козир Т.П. від розгляду справи №910/14479/23 (910/5871/24).

Судом проголошено вступну та резолютивну частину ухвали Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2025 про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс Вантаж Сервіс" про відвід судді Доманської М.Л. та судді Козир Т.П. від розгляду справи №910/14479/23 (910/5871/24) при розгляді апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Комплект", Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс Вантаж Сервіс" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2024 у справі №910/14479/23 (910/5871/24). Обгрунтування відмови наведені у вказаній ухвалі Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2025у даній справі.

Крім того, судовою колегією вирішено не брати до уваги та залишити без розгляду додаткові письмові пояснення Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Комплект", які надійшли до суду 02.12.2025 через систему "Електронний суд". Так, судовою колегією в ухвалі Північного апеляційного господарського суду від 03.11.2025 надано учасникам справи право на подання пояснень у строк до 26.11.2025. Вказані письмові пояснення надійшли до суду 02.12.2025, тобто після встановленого судом строку. Клопотання про поновлення строку на подання вказаних пояснень заявником не заявлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ст. 118 ГПК України).

Враховуючи викладене, судовою колегією залишено без розгляду додаткові письмові пояснення Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Комплект", але надано можливість усно надати пояснення у судовому засіданні.

У судовому засіданні 03.12.2025 представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Комплект" просив суд апеляційної інстанції задовольнити свою апеляційну скаргу. Скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2024 у справі № 910/14479/23 (910/5871/24) в частині відмови у задоволенні позовних вимог 2 469 570, 40 грн (пені, штрафу), прийнявши в цій частині нове судове рішення про задоволення позову. У задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс Вантаж Сервіс" просив відмовити.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс Вантаж Сервіс" просив суд апеляційної інстанції задовольнити свою апеляційну скаргу. Скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2024 у справі № 910/14479/23 (910/5871/24) в частині стягнення пені, 3 % річних та штрафу, прийнявши в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Згідно із ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Комплект" в частині відмови у задоволенні позовних вимог на суму 2 469 570,40 грн (пені, штрафу) мотивована порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Скаржник зазначає, що суд першої інстанції, зменшуючи розмір штрафних санкцій, не зважив, що порушення відповідачем своїх зобов`язань було триваючим, заборгованість за певні періоди сягала понад 8 млн. грн та погашалась поступово, у зв`язку з чим позивач втратив можливість своєчасно розраховуватись зі своїми контрагентами, зокрема, за договорами оренди вагонів, якими надавались послуги з поставки щебня відповідачу. На думку скаржника, відсутні правові підстави для зменшення сум штрафних санкцій - не визначено судом чітких виняткових обставин для цього та не враховано дійсні обставини перебігу спірних правовідносин.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс Вантаж Сервіс" в частині стягнення пені, 3 % річних та штрафу мотивована порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Скаржник зазначає, що суду слід взяти до уваги: 1) ступінь виконання Відповідачем своїх зобов`язань за Договором поставки (навіть за даними Позивача Відповідачем здійснена оплата більше 92 % вартості Продукції, причому майже 17 млн. грн такої оплати здійснено до 24.02.2022); 2) фінансове становище Відповідача (збільшення розмірів його зобов`язань, зниження прибутковості; зрив строків по виконанню зобов`язань з оплати оренди майна, яке потрібне Відповідачу для здійснення прибуткової діяльності; розрахунків із контрагентами за майно, подальший продаж якого міг би принести додаткові прибутки Відповідачу (та спрямування відповідних коштів на погашення заборгованості за Договором); звільнення працівників Відповідача); 3) поведінку/дії сторін за Договором (непред`явлення Позивачем до Відповідача жодних вимог про погашення заборгованості до ініціювання судового провадження; домовленість про погашення такої заборгованості протягом двох місяців та одразу ж отримання Відповідачем позову тощо); 4) загальновідомі обставини широкомасштабного вторгнення рф на територію України. Скаржник зазначає, що відповідачем, з огляду та на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України, ст. 233 ГК України було заявлено клопотання про зменшення судом належних до стягнення із Відповідача сум, відмінних від суми основного боргу (штрафних санкцій, відсотків річних), до 1 % від загальної суми таких нарахувань, заявлених Позивачем до стягнення. Апелянт зазначає, що загальна сума штрафних санкцій, яка підлягає стягненню відповідно до мотивувальної частини Рішення (1 % від нарахованої Позивачем суми) має становити 38 813,98 грн, однак, у резолютивній частині оскаржуваного рішення суд першої інстанції вирішив стягнути з Відповідача на користь Позивача 1 411 827,63 грн штрафних санкцій (пені - 846 046,41 грн; 3 % річних - 255 781,23 грн; штрафу - 309 999,99 грн).

Оскаржуване судове рішення та апеляційні скарги розглядаються судом апеляційної інстанції лише в тій частині, в якій вони направлені на новий розгляд за постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.08.2025 у справі №910/14479/23 (910/5871/24).

Розглянувши доводи апеляційних скарг, дослідивши докази у справі, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Комплект" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2024 у справі № 910/14479/23 (910/5871/24) в частині відмови у задоволенні позовних вимог на суму 2 469 570,40 грн (пені, штрафу) слід задовольнити. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс Вантаж Сервіс" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2024 у справі № 910/14479/23 (910/5871/24) в частині стягнення пені, 3 % річних та штрафу залишити без задоволення. Скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2024 у справі № 910/14479/23 (910/5871/24) в частині відмови у задоволенні позовних вимог 2 469 570, 40 грн (пені, штрафу), прийнявши в цій частині нове судове рішення про задоволення позову. Мотивувальну частину рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2024 у справі № 910/14479/23 (910/5871/24) в частині зменшення розміру штрафних санкцій (пені, штрафу) та 3 % річних до 1 % від нарахованої позивачем суми змінити, виклавши в редакції даної постанови. Викласти резолютивну частину рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2024 у справі № 910/14479/23 (910/5871/24) в такій редакції: « 1. Позов задовольнити повністю . 2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс Вантаж Сервіс" (81227, Львівська обл., Львівський р-н, село Вільховець, вулиця Франка 1, будинок 2а, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Комплект" (01033, місто Київ, вулиця Жилянська, будинок 30/32, офіс 206В, ) 1 549 999,99 грн - основного боргу, 1 192 535,41 грн - інфляційних втрат, 2 675 903,10 грн - пені, 255 781,23 грн - 3 % річних, 949 713, 70 грн - штрафу. 3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс Вантаж Сервіс" (81227, Львівська обл., Львівський р-н, село Вільховець, вулиця Франка 1, будинок 2а, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Комплект" (01033, місто Київ, вулиця Жилянська, будинок 30/32, офіс 206В, ) 99 359, 01 грн судового збору за подання позовної заяви », з огляду на наступне.

13.05.2024 ТОВ "Гран Комплект" звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом до ТОВ "Транс Вантаж Сервіс" про стягнення коштів у загальному розмірі 6 623 933,43 грн, в якому просило суд стягнути з ТОВ "Транс Вантаж Сервіс" на користь ТОВ "Гран Комплект" грошові кошти у розмірі 6 623 933,43 грн, що складаються з суми основного боргу у розмірі 1 549 999, 99 грн; пені в розмірі 2 675 903,10 грн; 3% річних у розмірі 255 781,23 грн; інфляційних витрат у розмірі 1 192 535,41 грн; та штрафу в розмірі 949 713,70 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач порушив свої зобов`язання перед позивачем, що виразилось у невиконанні умов договору поставки № 2510/21-2 щодо оплати поставленого товару на суму 1 549 999,99 грн. У зв`язку з цим, позивач просив суд стягнути з відповідача оплату за поставлений товар, а також нараховані штрафні санкції, визначені п. 5.6 Договору та приписами ст. 625 ЦК України.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.12.2024 у справі № 910/14479/23 (910/5871/24)) позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Комплект" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс Вантаж Сервіс" про стягнення коштів задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс Вантаж Сервіс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Комплект" грошові кошти у розмірі 4 154 363,03 грн, які складаються з: суми основного боргу - 1 549 999,99 грн; пені - 846 046,41 грн; 3 % річних - 255 781,23 грн; інфляційних втрат - 1 192 535,41 грн; штрафу - 309 999,99 грн; судові витрати покладено на відповідача; у інший частині позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позов, виходив з того, що відповідачем ТОВ "Транс Вантаж Сервіс" порушено зобов`язання перед позивачем за Договором поставки № 2510/21-1 щодо оплати товариству за поставлений товар. Також суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для зменшення штрафних санкцій до 1 % від нарахованої позивачем суми, проте, в резолютивній частині оскаржуваного рішення зазначив інший розмір.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.04.2025 у даній справі рішення Господарського суду міста Києва від 09.12.2024 у справі № 910/14479/23 (910/5871/24) змінено. Викладено резолютивну частину рішення Господарського суду міста Києва від 09.12.2024 у справі № 910/14479/23 (910/5871/24) в такій редакції: " 1. Позов задовольнити частково. 2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс Вантаж Сервіс" (ідентифікаційний код 41496477) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Комплект" (ідентифікаційний код 44367761) грошові кошти у розмірі 2 781 349, 38 грн, які складаються з: суми основного боргу - 1 549 999,99 грн; інфляційних втрат - 1 192 535,41 грн; суми штрафних санкцій (пеня, 3 % річних, штраф) - 38 813,98 грн.".

Суд апеляційної інстанції у постанові від 23.04.2025 погодився з висновком суду першої інстанції в частині того, що сума основного боргу за Договором поставки № 2510/21-2, що підлягає до стягнення, складає 1 549 999,99 грн. Також суд зазначив, що судом першої інстанції було правильно задоволено клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій до 1 % від нарахованої позивачем суми, про що прямо зазначено у мотивувальній частині оскаржуваного рішення, однак, у резолютивній частині помилково стягнуто більшу за 1% суму штрафних санкцій. За висновком суду апеляційної інстанції загальна сума штрафних санкцій (пені, 3 % річних, штрафу), яка підлягає стягненню відповідно до мотивувальної частини рішення суду першої інстанції (1 % від нарахованої Позивачем суми) має становити 38 813,98 грн: 26759,03 грн - пені (1% від 2 675 903,10 грн), 2 557,81 грн - 3 % річних (1 % від 255 781,23 грн), 9 497, 14 грн - штрафу (1 % від 949 713,70 грн), що загалом становить 38 813,98 грн (3 881 398,03 грн * 1 % = 38 813,98 грн).

Суд апеляційної інстанції задовольняючи клопотання Відповідача про зменшення штрафних санкцій до 1 % від загальної суми штрафних санкцій, нарахованих Позивачем, виходив з тих підстав, що: 1) ступінь виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором поставки (навіть за даними позивача відповідачем здійснена оплата більше 92 % вартості продукції, причому майже 17 млн. грн такої оплати здійснено до 24.02.2022); 2) фінансове становище відповідача (збільшення розмірів його зобов`язань, зниження прибутковості; зрив строків по виконанню зобов`язань з оплати оренди майна, яке потрібне відповідачу для здійснення прибуткової діяльності; розрахунків із контрагентами за майно, подальший продаж якого міг би принести додаткові прибутки відповідачу (та спрямування відповідних коштів на погашення заборгованості за Договором); звільнення працівників відповідача); 3) поведінку/дії сторін за Договором (непред`явлення позивачем до відповідача жодних вимог про погашення заборгованості до ініціювання судового провадження; домовленість про погашення такої заборгованості протягом двох місяців та одразу ж отримання відповідачем позову тощо); 4) загальновідомі обставини широкомасштабного вторгнення рф на територію України.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Гран Комплект" звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просило суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 09.12.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.06.2025 у справі №910/14479/23 (910/5871/24) в частині відмови в задоволенні позову (щодо вирішення питання зменшення розміру штрафних санкцій) та прийняти нове рішення в цій частині щодо задоволення позову ТОВ "Гран Комплект" в повному обсязі та стягнення з ТОВ "Транс Вантаж Сервіс" пені в розмірі 2 675 903,10 грн; 3% річних у розмірі 255 781,23 грн; штрафу в розмірі 949 713,70 грн.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.08.2025 у справі №910/14479/23 (910/5871/24) касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Комплект" задоволено частково; постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.06.2025 у справі №910/14479/23 (910/5871/24) в частині зміни рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2024 у справі №910/14479/23 (910/5871/24) шляхом викладення судового рішення в редакції постанови про зменшення розміру штрафних санкцій (пені, 3 % річних, штрафу) до 1 % від нарахованої Позивачем суми та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс Вантаж Сервіс" (ідентифікаційний код 41496477) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Комплект" (ідентифікаційний код 44367761) суми штрафних санкцій (пеня, 3 % річних, штраф) - 38 813,98 грн. (пункт 4 резолютивної частини постанови Північного апеляційного господарського суду від 02.06.2025 у справі №910/14479/23 (910/5871/24)) - скасовано; справу №910/14479/23 (910/5871/24) в скасованій частині передано на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.

Скеровуючи справу № 910/14479/23 (910/5871/24) в скасованій частині на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду, Верховний Суд у постанові від 27.08.2025 у даній справі зазначив про наступне:

« 13. Відповідно до приписів ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

14. Згідно статті 233 ГК України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

15. Колегія суддів суду касаційної інстанції вважає за необхідне звернутися до висновків про застосування норм права, які викладені у постанові Верховного Суду від 05 серпня 2025 року у справі № 910/14479/23 (910/5872/24), відповідно до яких:

- Під час вирішення судом питання про зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки підлягають врахуванню та оцінці на предмет підтвердженості та обґрунтованості як ті підстави для зменшення неустойки, що прямо передбачені законом (частиною третьою статті 551 ЦК , статтею 233 ГК), так і ті, які хоча прямо і не передбачені законом, однак мають індивідуальний для конкретних спірних правовідносин характер.

- Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), що підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, у відповідності до змісту статті 551 ЦК України та статті 233 ГК України, господарський суд повинен оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, строку прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

16. Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 911/2269/22 також звернула увагу на те, що категорії "значно" та "надмірно", які використовуються у статті 551 ЦК України та у статті 233 ГК України, є оціночними і мають конкретизуватися у кожному окремому випадку з урахуванням того, що правила наведених статей спрямовані на запобігання збагаченню кредитора за рахунок боржника, а також недопущення заінтересованості кредитора у порушенні зобов`язання боржником. Чинники, якими обґрунтовані конкретні умови про неустойку: обставини (їх сукупність), що є підставою для застосування неустойки за порушення зобов`язань, її розмір; і обставини (їх сукупність), що є підставою зменшення судом неустойки, у кожних конкретних правовідносинах (справах) мають індивідуальний характер. А тому, як зауважила об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, і розмір неустойки, до якого суд її зменшує (на 90%, 70% чи 50%, тощо), у кожних конкретно взятих правовідносинах (справах) також має індивідуально-оціночний характер, оскільки цей розмір (частина або процент, на які зменшується неустойка), який обумовлюється встановленими та оціненими судом обставинами у конкретних правовідносинах, визначається судом у межах дискреційних повноважень, наданих суду відповідно до норм частин першої, другої статті 233 ГК України та частини третьої статті 551 ЦК України, тобто в межах судового розсуду. Визначення справедливого розміру неустойки належить до дискреційних повноважень суду.

16. Необхідно враховувати і те, що питання щодо зменшення розміру штрафних санкцій суд ( в цьому випадку - апеляційний господарський суд) повинен вирішувати відповідно до статей 86, 210 ГПК України за наслідками аналізу, оцінки та дослідження конкретних обставин справи з огляду на фактично-доказову базу, на встановлені судом фактичні обставини, що формують зміст та умови конкретних правовідносин, наявність/відсутність наданих сторонами доказів у сукупності, що свідчать про наявність/відсутність підстав для вчинення такої дії.

17. Суд, застосовуючи дискрецію для вирішення цього питання, виходить із конкретних обставин, якими обумовлене зменшення штрафних санкцій, котрі водночас мають узгоджуватися з положеннями статті 233 ГК України і частини третьої статті 551 ЦК України, а також досліджуватися та оцінюватися судом в порядку, передбаченому статтями 86, 210, 237 ГПК України.

18. Слід зауважити на тому, що розгляд даного спору, а відтак питання щодо застосування положень статті 233 ГК України і частини третьої статті 551 ЦК України, здійснюється в межах справи про банкрутство ТОВ "Гран Комплект".

19. Відповідно до статті 1 КУзПБ банкрутство - визнана господарським судом нездатність боржника, крім страховика або кредитної спілки, відновити свою платоспроможність за допомогою процедури санації та реструктуризації і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Кодексом, грошові вимоги кредиторів інакше, ніж через застосування ліквідаційної процедури або процедури погашення боргів боржника, а також віднесення страховика або кредитної спілки відповідно до рішення Національного банку України до категорії неплатоспроможних відповідно до Закону України "Про страхування" або Закону України "Про кредитні спілки". При цьому головна мета процедур банкрутства полягає в захисті прав кредиторів юридичної особи, яка опинилася в скрутному фінансовому становищі.

20. Верховний Суд вважає за необхідне звернути увагу, що процедура банкрутства щодо боржника переслідує публічний та приватний інтерес. Захист публічного інтересу, зокрема, знаходить свій вияв у недопущенні фіктивного банкрутства, а також недопущення доведення боржника до банкрутства. Захист приватного інтересу, в свою чергу, полягає в максимальному задоволенні вимог кредиторів, відновленні платоспроможності боржника або його ліквідації та продажу його майна у ліквідаційній процедурі з метою погашення вимог кредиторів. Однією з основних функцій господарського суду під час провадження у справі про банкрутство є дотримання балансу захисту публічного та приватного інтересів.

21. Звернення боржника із позовом в межах справи про банкрутство про стягнення грошових коштів має на меті збільшення активу такого боржника, яке в подальшому може вплинути на наповнення ліквідаційної маси або надасть можливість погасити вимоги кредиторів в процедурі санації.

22. При цьому, майно банкрута у вигляді права вимоги замінюється ліквідним майном - грошовими коштами, за рахунок яких задовольняються вимоги кредиторів у черговості, встановленій статтею 64 зазначеного Кодексу.

23. Верховний Суд враховує, що процедура банкрутства за своєю суттю є конкурсним процесом, основною метою якого, зокрема, є рівномірне і справедливе задоволення вимог всієї сукупності кредиторів неплатоспроможного боржника. Отже, одним з основних завдань провадження у справі про банкрутство є максимальне задоволення вимог кредиторів.

24. Колегія суддів, також, вважає за необхідне звернути особливу увагу на те, що провадження у справі про банкрутство, на відміну від позовного провадження, призначенням якого є визначення та задоволення індивідуальних вимог кредиторів, має на меті задоволення сукупності вимог кредиторів неплатоспроможного боржника. Досягнення цієї мети є можливим за умови гарантування: 1) охорони інтересів кредиторів від протизаконних дій інших кредиторів; 2) охорони інтересів кредиторів від недобросовісних дій боржника, інших осіб; 3) охорони боржника від протизаконних дій кредиторів, інших осіб.

25. Насамперед, це зумовлено специфікою провадження у справах про банкрутство, яка полягає у застосуванні спеціальних способів захисту її суб`єктів, особливостях процедури, учасників, стадій та інших елементів, які відрізняють це провадження від позовного (аналогічний висновок зазначений у постанові Верховного Суду від 05 серпня 2025 року у справі № 910/14479/23 (910/5872/24).

26. Втім, наведеного вище суд апеляційної інстанції не врахував, зменшуючи заявлений до стягнення Боржником у справі розмір штрафних санкцій (пені, штрафу) та 3 % річних до 1 % від нарахованої Позивачем суми (3 881 398,03 грн * 1 % = 38 813,98 грн) за клопотанням Відповідача, суд апеляційної інстанції по суті виходив лише із наявного приватного інтересу однієї юридичної особи, однак не врахував легітимної мети процедури банкрутства та не врахував приватного інтересу кредиторів у справі про банкрутство ТОВ "Гран Комплект".

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

27. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

28. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом (частина четверта статті 310 ГПК України).

29. За результатами касаційного розгляду колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана постанова Північного апеляційного господарського суду від 02.06.2025 у справі № 910/14479/23 (910/5871/24) в частині зміни рішення Господарського суду міста Києва від 09.12.2024 у справі № 910/14479/23 (910/5871/24) шляхом викладення судового рішення в редакції постанови про зменшення розміру штрафних санкцій (пені, штрафу) та 3 % річних, до 1 % від нарахованої Позивачем суми та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс Вантаж Сервіс" (ідентифікаційний код 41496477) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Комплект" (ідентифікаційний код 44367761) суми штрафних санкцій (пеня, штраф) та 3 % річних - 38 813,98 грн. підлягає скасуванню з направленням справи в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Відповідно касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

30. При новому розгляді справи суду апеляційної інстанції необхідно врахувати викладене, здійснити належну перевірку доказами обставин, зазначених у цій постанові, надати цим доказам та доводам учасників справи належну правову оцінку і вирішити спір відповідно до закону».

Так, судом першої інстанції встановлено, що 25.10.2021 між ТОВ "Гран Комплект" (Постачальник) та ТОВ "Транс Вантаж Сервіс" (Покупець) укладено Договір поставки № 2510/21-2 (надалі - Договір).

Пунктом 1.1. Договору встановлено, що Постачальник зобов`язується поставити Покупцю в порядку та на умовах, визначених цим Договором, щебінь, пісок тощо (далі - Продукція або Товар), а Покупець зобов`язується приймати та оплачувати її на умовах цього Договору.

Розрахунки між Сторонами здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника на умовах 100 % (сто відсотків) попередньої оплати (п.2.5. Договору).

Як встановлено судом, протягом 2021 позивачем було поставлено на адресу відповідача товар на загальну суму 14 891 545 грн, який був оплачений не в повному обсязі, в результаті чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем, яка станом на 01.01.2022 складала 5 992 253,25 грн. Крім того, позивач у 2022 поставив на адресу відповідача товар, який не був оплачений в повному обсязі, в результаті чого загальна сума заборгованості відповідача склала 8 400 000 грн.

Судом встановлено, що у 2022 відповідач частково оплатив заборгованість в розмірі 6 189 095 грн, тому основний борг відповідача на кінець 2022 склав 3 781 348, 25 грн. У 2023 відповідач частково погашав заборгованість, у результаті чого основний борг на кінець 2023 склав 1 549 999, 99 грн, який на час подання позовної заяви не погашено.

Місцевий суд прийшов до висновку, що відповідачем ТОВ "Транс Вантаж Сервіс" порушено зобов`язання перед позивачем ТОВ "Транс Вантаж Сервіс" за Договором поставки № 2510/21-2 та сума основного боргу за договором складає 1 549 999,99 грн, що підтверджується наданими позивачем видатковими накладними.

В цій частині рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2024 у справі № 910/14479/23 (910/5871/24) суд апеляційної інстанції не переглядає, в цій частині рішення суду першої інстанції набрало законної сили, оскільки судом апеляційної інстанції залишено без змін, в цій частині апеляційні скарги на новий розгляд Верховним Судом не направлялись.

Щодо стягнення інфляційних втрат у розмірі 1 192 535,41 грн рішення суду першої інстанції також не переглядається судом апеляційної інстанції, в цій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 02.06.2025 у даній справі, яка набрала законної сили, оскільки в цій частині апеляційні скарги на новий розгляд Верховним Судом не направлялись.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, чинного на час виникнення спірних правовідносин, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, чинного на час виникнення спірних правовідносин, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За приписами ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, чинного на час виникнення спірних правовідносин, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у обумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач обов`язку по сплаті коштів у визначений Договором строк не виконав, допустивши прострочення виконання зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом або договором відповідальності.

Пунктом 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 3 статті 549 Цивільного кодексу України встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання зобов`язання.

Предметом даного апеляційного перегляду з урахуванням висновків Верховного Суду щодо направлення даної справи на новий розгляд в скасованій частині, є перегляд питання щодо наявності/відсутності правових підстав стягнення 2 675 903,10 грн пені, 255 781,23 грн - 3 % річних, 949 713,70 грн - штрафу, та підстав зменшення заявленої до стягнення сум.

У силу частини 1 статті 230 Господарського кодексу України, чинного на час виникнення спірних правовідносин, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Статтею 233 Господарського кодексу України (чинного на час виникнення спірних правовідносин та на час заявлення та вирішення клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій) встановлено, що у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

За змістом наведених норм зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе її зменшення.

Тобто, вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду.

При цьому, вирішуючи таке питання суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, ступеню виконання зобов`язання, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Судом першої інстанції за оскаржуваним рішенням було задоволено клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій до 1 % від нарахованої позивачем суми, про що прямо зазначено у мотивувальній частині оскаржуваного рішення, однак, у резолютивній частині стягнуто більшу за 1% суму штрафних санкцій.

Оскільки частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України, частини 1 статті 233 Господарського кодексу України (який був чинним на момент перебігу спірних правовідносин) дозволяють суду змінювати погоджений сторонами договірний розмір санкцій, то для правильного застосування цих норм має бути встановлено не тільки наявність особливих обставин (наведено конкретні обставини справи, які мають юридичне значення) впливу, а й те, що такі обставини мають негативний вплив на боржника більше, ніж на кредитора.

При цьому однаковий вплив загальнонаціональних обставин на майнові інтереси суб`єктів господарювання презюмується судом, проте, боржник не позбавлений можливості довести те, що такі обставини мають для нього більш негативні наслідки, ніж для кредитора, що є підставою для зменшення розміру штрафних санкцій.

В іншому випадку, у разі однакового впливу обставини на майновий стан обох сторін правовідносин, підстави для зменшення штрафних санкцій відсутні.

В даному конкретному випадку, крім іншого, суд враховує легітимну мету процедури банкрутства Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Комплект" та враховує приватний інтерес кредиторів у справі №910/14479/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Комплект" із врахуванням приватного інтересу відповідача у даній справі № 910/14479/23 (910/5871/24) - Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс Вантаж Сервіс".

Доводи відповідача про необхідність зменшення штрафних санкцій зводяться до того, що суду слід врахувати, що: відповідачем здійснена оплата більше 92 % вартості продукції, причому майже 17 млн. грн такої оплати здійснено до 24.02.2022, фінансове становище відповідача (збільшення розмірів його зобов`язань, зниження прибутковості; зрив строків по виконанню зобов`язань з оплати оренди майна, яке потрібне відповідачу для здійснення прибуткової діяльності; розрахунки із контрагентами за майно, подальший продаж якого міг би принести додаткові прибутки відповідачу (та спрямування відповідних коштів на погашення заборгованості за Договором); звільнення працівників відповідача); поведінка/дії сторін за Договором (непред`явлення позивачем до відповідача жодних вимог про погашення заборгованості до ініціювання судового провадження; домовленість про погашення такої заборгованості протягом двох місяців та одразу ж отримання відповідачем позову тощо); загальновідомі обставини широкомасштабного вторгнення рф на територію України.

Відповідач зазначає, що як вбачається із акту звірки, наданого позивачем, за період договірних відносин позивачем було поставлено Продукції на суму 21 080 640,00 грн, з яких Відповідачем було оплачено 19 530 640,01 грн, заборгованість - 1 549 999,99 грн. Крім того, Відповідач неодноразово виражав готовність здійснити погашення існуючої обґрунтованої заборгованості у сумі основного боргу за Договором та частини нарахувань за прострочення оплати, в тому числі, неодноразово пропонував Позивачу укласти мирову угоду у справі, однак, домовленості досягнуто так і не було.

Водночас, вказані обставини на думку суду апеляційної інстанції не підтверджують існування винятковості даного випадку та не мають юридичного значення для зменшення штрафних санкцій, адже, вищевказані обставини як є звичайними обставинами перебігу господарських відносин. В матеріалах справи відсутні докази саме негативних наслідків для відповідача у вигляді зобов`язання його понести відповідальність за свої свідомі дії щодо затримки в порушення погоджених договором строків розрахунків; і належних доказів на підтвердження неможливості проведення оплати (відсутності коштів) чи непереборних перешкод у їх здійсненні, відповідачем в розумінні ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України надано не було.

Колегія суддів зауважує, що спір стосується виключно виконання взятих відповідачем на себе в силу закону та укладеного з позивачем договору зобов`язань перед останнім і відповідальності за їх порушення, належних доказів відсутності вини в чому відповідачем не надано, як і доказів наявності правових підстав для звільнення від відповідальності.

Позивач, заперечуючи проти клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій зазначав, що відповідачем не надано жодних обґрунтованих мотивувань та належних доказів, що підтверджують існування винятковості обставин прострочення відповідачем виконання свого грошового зобов`язання перед позивачем, які б могли бути правовою основою для зменшення сум 3 % річних, пені та штрафу. На думку позивача, поведінка відповідача є недобросовісною, адже, в суді першої інстанції та в апеляційній скарзі відповідач заперечував існування належних і допустимих доказів факту одержання товару (уникаючи необхідність розрахунку за товар в цілому), однак, разом з цим заявив про необхідність зменшення штрафних санкцій, а наразі (за відсутності жодних доказів) нав`язує суду твердження про свою добросовісність, вказуючи на ніби-то існуючої пропозиції з його боку щодо укладення мирової угоди, що свідчить про наявність суперечливої поведінки, адже, зменшення можливе лише при визнанні боргу, а яка може йти мова про визнання боргу, коли в основу заперечень було покладено доводи щодо відсутності його простроченого грошового зобов`язання в цілому. Крім того, позивач звернув увагу суду на те, що навіть після підтвердження в судовому порядку наявності заборгованості по оплаті основного боргу, відповідачем не було погашено жодної гривні з метою добросовісного виконання своїх зобов`язань. Разом з цим, за час існування простроченої заборгованості він продовжував здійснювати свою господарську діяльність, отримувати кошти, а тим більше, розраховуватися з іншими своїми контрагентами: від здачі в суборенду транспортних засобів за укладеними в травні 2024 договорами, що підтверджується рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18.09.2025 у справі №380/11007/25; приймав участь у тендерах, зокрема: щодо поставки щебню гранітного для ЛМКП «Львівтеплоенерго» (квітень 2024); щодо поставки піску для ЛМКП «Львівтеплоенерго» (лютий 2024); щодо поставки щебню гранітного для КП «Міське комунальне господарство» (лютий 2024); щодо поставки щебню для ЛМКП «Львівводоканал» (лютий 2024), а враховуючи, що відповідач не є виробником такої продукції, то очевидно розраховував на її закупівлю за певний кошт; у період лютий - травень 2025 здійснив оплату заборгованості перед іншим своїм контрагентом - Радабанк у розмірі 500 000,00 грн., а в подальшому уклав з останнім мирову угоду із взяттям на себе зобов`язання по щомісячній оплаті 500 000,00 грн., що з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження із визначенням такого банку стягувачем вказує на її дотримання (ухвали Господарського суду Львівської області від 24.03.2025 та від 12.05.2025 у справі №914/343/25), однак, жодної гривні на користь ТОВ «Гран Комплект» не сплачено, як і не надходило жодних пропозицій щодо врегулювання питання щодо погашення існуючої заборгованості. Відповідач доводів позивача не спростував.

Крім того, суд апеляційної інстанції враховує, що процедура банкрутства щодо боржника переслідує публічний та приватний інтерес. Захист публічного інтересу, зокрема, знаходить свій вияв у недопущенні фіктивного банкрутства, а також недопущення доведення боржника до банкрутства. Захист приватного інтересу, в свою чергу, полягає в максимальному задоволенні вимог кредиторів, відновленні платоспроможності боржника або його ліквідації та продажу його майна у ліквідаційній процедурі з метою погашення вимог кредиторів. Однією з основних функцій господарського суду під час провадження у справі про банкрутство є дотримання балансу захисту публічного та приватного інтересів.

Аналіз положень КУзПБ дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який передбачає концентрацію спорів, стороною яких є боржник, у межах справи про банкрутство задля судового контролю в межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів.

Звернення боржника із позовом в межах справи про банкрутство про стягнення грошових коштів має на меті збільшення активу такого боржника, яке в подальшому може вплинути на наповнення ліквідаційної маси або надасть можливість погасити вимоги кредиторів в процедурі санації.

При цьому майно банкрута у вигляді права вимоги замінюється ліквідним майном - грошовими коштами, за рахунок яких задовольняються вимоги кредиторів у черговості, встановленій статтею 64 зазначеного Кодексу.

Процедура банкрутства за своєю суттю є конкурсним процесом, основною метою якого, зокрема, є рівномірне і справедливе задоволення вимог всієї сукупності кредиторів неплатоспроможного боржника. Отже, одним з основних завдань провадження у справі про банкрутство є максимальне задоволення вимог кредиторів.

При цьому провадження у справі про банкрутство, на відміну від позовного провадження, призначенням якого є визначення та задоволення індивідуальних вимог кредиторів, має на меті задоволення сукупності вимог кредиторів неплатоспроможного боржника. Досягнення цієї мети є можливим за умови гарантування: 1) охорони інтересів кредиторів від протизаконних дій інших кредиторів; 2) охорони інтересів кредиторів від недобросовісних дій боржника, інших осіб; 3) охорони боржника від протизаконних дій кредиторів, інших осіб.

Насамперед, це зумовлено специфікою провадження у справах про банкрутство, яка полягає у застосуванні спеціальних способів захисту її суб`єктів, особливостях процедури, учасників, стадій та інших елементів, які відрізняють це провадження від позовного.

Отже, суд апеляційної інстанції враховує, що законне звернення боржника із позовом в межах справи про банкрутство про стягнення грошових коштів має на меті збільшення активу такого боржника, яке в подальшому може вплинути на наповнення ліквідаційної маси або надасть можливість погасити вимоги кредиторів в процедурі санації, а необгрунтоване зменшення присуджених до стягнення штрафних санкцій порушить вищенаведені принципи процедури банкрутства позивача.

Враховуючи легітимну мету процедури банкрутства та враховуючи приватні інтереси кредиторів у справі про банкрутство ТОВ "Гран Комплект" та приватний інтерес відповідача у даній справі Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс Вантаж Сервіс", суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Комплект" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2024 у справі № 910/14479/23 (910/5871/24) в частині відмови у задоволенні позовних вимог на суму 2 469 570,40 грн (пені, штрафу) слід задовольнити. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс Вантаж Сервіс" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2024 у справі № 910/14479/23 (910/5871/24) в частині стягнення пені, 3 % річних та штрафу залишити без задоволення. Скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2024 у справі № 910/14479/23 (910/5871/24) в частині відмови у задоволенні позовних вимог 2 469 570, 40 грн (пені, штрафу), прийнявши в цій частині нове судове рішення про задоволення позову. Мотивувальну частину рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2024 у справі № 910/14479/23 (910/5871/24) в частині зменшення розміру штрафних санкцій (пені, штрафу) та 3 % річних до 1 % від нарахованої позивачем суми змінити, виклавши в редакції даної постанови. Викласти резолютивну частину рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2024 у справі № 910/14479/23 (910/5871/24) в такій редакції: « 1. Позов задовольнити повністю. 2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс Вантаж Сервіс" (81227, Львівська обл., Львівський р-н, село Вільховець, вулиця Франка 1, будинок 2а, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Комплект" (01033, місто Київ, вулиця Жилянська, будинок 30/32, офіс 206В, ) 1 549 999,99 грн - основного боргу, 1 192 535,41 грн - інфляційних втрат, 2 675 903,10 грн - пені, 255 781,23 грн - 3 % річних, 949 713, 70 грн - штрафу. 3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс Вантаж Сервіс" (81227, Львівська обл., Львівський р-н, село Вільховець, вулиця Франка 1, будинок 2а, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Комплект" (01033, місто Київ, вулиця Жилянська, будинок 30/32, офіс 206В, ) 99 359, 01 грн судового збору за подання позовної заяви ».

У справах Руїс Торіха проти Іспанії, Суомінен проти Фінляндії, Гірвісаарі проти Фінляндії Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), №37801/97 від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99 від 27.09.2001).

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, зазначені рішення Європейського суду з прав людини суд апеляційної інстанції застосовує у цій справі як джерело права.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 55 565,33 грн покладається на Товариство з обмеженою відповідальністю "Транс Вантаж Сервіс".

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 277, 283, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Комплект" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2024 у справі № 910/14479/23 (910/5871/24) в частині відмови у задоволенні позовних вимог на суму 2 469 570,40 грн (пені, штрафу) задовольнити.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс Вантаж Сервіс" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2024 у справі № 910/14479/23 (910/5871/24) в частині стягнення пені, 3 % річних та штрафу залишити без задоволення.

Скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2024 у справі № 910/14479/23 (910/5871/24) в частині відмови у задоволенні позовних вимог 2 469 570, 40 грн (пені, штрафу), прийнявши в цій частині нове судове рішення про задоволення позову.

Мотивувальну частину рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2024 у справі № 910/14479/23 (910/5871/24) в частині зменшення розміру штрафних санкцій (пені, штрафу) та 3 % річних до 1 % від нарахованої позивачем суми змінити, виклавши в редакції даної постанови.

Викласти резолютивну частину рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2024 у справі № 910/14479/23 (910/5871/24) в такій редакції:

« 1. Позов задовольнити повністю .

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс Вантаж Сервіс" (81227, Львівська обл., Львівський р-н, село Вільховець, вулиця Франка 1, будинок 2а, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Комплект" (01033, місто Київ, вулиця Жилянська, будинок 30/32, офіс 206В, ) 1 549 999,99 грн - основного боргу, 1 192 535,41 грн - інфляційних втрат, 2 675 903,10 грн - пені, 255 781,23 грн - 3 % річних, 949 713, 70 грн - штрафу.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс Вантаж Сервіс" (81227, Львівська обл., Львівський р-н, село Вільховець, вулиця Франка 1, будинок 2а, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Комплект" (01033, місто Київ, вулиця Жилянська, будинок 30/32, офіс 206В, ) 99 359, 01 грн судового збору за подання позовної заяви ».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс Вантаж Сервіс" (81227, Львівська обл., Львівський р-н, село Вільховець, вулиця Франка 1, будинок 2а, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Комплект" (01033, місто Київ, вулиця Жилянська, будинок 30/32, офіс 206В, ) 55 565,33 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити Господарському суду міста Києва видати накази.

Матеріали справи № 910/14479/23 (910/5871/24) повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок та строк оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду передбачений ст.ст. 288-291 ГПК України.

Повний текст складено 15.12.2025

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді В.О. Пантелієнко

Т.П. Козир