ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"16" грудня 2025 р.м. ХарківСправа № 922/2640/23 (922/3613/25)

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Міньковського С.В.

без участі сторін,

розглянувши заяву ТОВ "Фарсі" про відвід судді від 16.12.2025 за вх. №29433

по справі за позовом : керуючого санацією Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕФІЛЛ"

до Товариство з обмеженою відповідальністю "ФАРСІ" 3-я особа Товариство з обмеженою відповідальністю "ЦУП-Буча"

про визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Харківської області перебуває справа 922/2640/23 (922/3613/25) за позовом керуючого санацією Товариства з обмеженою відповідальністю "Рефілл" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фарсі", в якому просить суд визнати недійсним Договір № ВПВ3107-4 від 31.07.2019 про відступлення права вимоги між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фарсі" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рефілл"; стягнути з відповідача на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Рефілл" суму судових витрат; залучити до участі у справі третю особу на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "ЦУП-Буча".

Ухвалою суду від 13.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №922/2640/23 (922/3613/25); постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; призначено судове засідання для розгляду справи по суті 13.11.2025 р.; клопотання позивача керуючого санацією ТОВ "Рефілл" Комлика І.С. про участь у судових засіданнях по справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів задоволено; запропоновано позивачу керуючому санацією ТОВ "Рефілл", в порядку ст.ст. 161,169 ГПК України, подати до суду протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали додаткові пояснення щодо визначення статусу третьої особи (на стороні позивача або відповідача вона вступає у справу) та на яких підставах третю особу належить залучити до участі у справі.

В судовому засіданні 13.11.2025 суд постановив протокольну ухвалу про відкладення розгляду справи по суті на 16.12.2025 о 10:00 годині.

Крім того, ухвалою від 24.11.2025, постановленою в порядку ст. 232 ГПК України суд задовольнив клопотання позивача про поновлення пропущеного строку на подання письмових пояснень та залучення у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ЦУП-Буча"; поновив позивачу строк на подання письмових пояснень; залучив в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "ЦУП-Буча" (, адреса: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 21); зобов`язав позивача та відповідача вчинити процесуальні дії.

16.12.2025 до суду від ТОВ "Фарсі" надійшла заява про відвід судді, в якій заявник посилається на обставини, які викликають сумнів у його неупередженості або об`єктивності.

В обґрунтування своїх доводів, відповідач зазначає, що 12.12.2025 в Електронний кабінет відповідача через підсистему Електронний суд надійшло рішення від 01.12.2025 у справі № 922/2640/23 (922/3613/25) з тексту якого вбачається фактично задоволення позову. При цьому судове засідання по справі № 922/2640/23 (922/3613/25) призначене на 16.12.2025 р. о 10:00 год.

Крім цього, на офіційному сайті Судова влада України вказана справа станом на 15.12.2025 р. значиться як розглянута.

Зазначена обставина, на переконання відповідача, свідчить про те, що: суддею було сформовано правову позицію та прийнято рішення до завершення розгляду справи; у сторони виникають сумніви щодо неупередженості та об`єктивності судді; подальший розгляд справи таким суддею порушує принципи справедливого суду, закріплені у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Поряд з цим, в заяві про відвід ТОВ "Фарсі" зазначає, що рішення було випадково (помилково) опубліковане у системі Електроний Суд.

Розглянувши заяву представника ТОВ "Фарсі" про відвід судді Міньковського С.В., суд зазначає наступне.

Згідно з приписами ч. 1, 2, 3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Згідно ч. 7 ст. 39 ГПК України питання про відвід вирішується невідкладно.

Положеннями ч.8 ст.39 ГПК України передбачено, що суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи.

Враховуючи, що заяву про відвід судді представником ТОВ "Фарсі" подано безпосередньо перед початком судового засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, в зв`язку з чим питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Згідно зі ст. 35 ГПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

При цьому, відповідно до ч.4 цієї статті, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Обґрунтовуючи заяву про відвід судді, відповідач вказує на те, що суддею було сформовано правову позицію та прийнято рішення до завершення розгляду справи, яке було випадково (помилково) опубліковане у системі Електроний Суд.

Так, слід зазначити, що господарські суди, в тому числі й Господарський суд Харківської області, здійснює роботу за допомогою комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду", робота і суть якої відрізняється від роботи системи "Електронний суд".

12.12.2025 внаслідок технічної помилки до Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - Реєстр) було направлено документ, який не є судовим рішенням.

В зв`язку з тим, що самостійно допущену технічну помилку виправити неможливо, суддя Міньковський С.В. 15.12.2025, відповідно до положень статті 8 Закону України "Про доступ до судових рішень" звернувся до адміністратора Реєстру з проханням здійснити обмеження повного та загального доступу в Реєстрі до документа з реєстраційним номером № 132552107, а також доступу в АСДС Господарського суду Харківської області до документу, який не є судовим рішенням у справі № 922/2640/23 (922/3613/25).

Зазначений лист від 15.12.2025 також був доставлений учасникам справи в їх Електронні кабінети 15.12.2025, в тому числі й ТОВ "Фарсі".

Станом на 16.12.2025 доступ до документа з реєстраційним номером № 132552107 в Єдиному державному реєстрі судових рішень обмежений, оскільки не є судовим рішенням у справі № 922/2640/23 (922/3613/25).

Також суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до вимог статті 238 Господарського процесуального кодексу України рішення суду складається із вступної, описової, мотивувальної і резолютивної частин.

У вступній частині рішення зокрема зазначаються: дата і місце його ухвалення; прізвище та ініціали секретаря судового засідання; прізвища та ініціали представників учасників справи.

Проте в помилково опублікованому документі зазначена вище інформація відсутня.

Так само, в описовій частині рішення відсутні стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача; заяви та клопотання, що були подані сторонами; не зазначено інші процесуальні дії у справі.

Крім того, взагалі відсутня резолютивна частина рішення.

Зазначене вище, говорить про те , що помилкове направлене до Єдиного державного реєстру судових рішень, "рішення " не є рішенням у розумінні вимог статті 238 Господарського процесуального кодексу України, оскільки жодним чином не відповідає приписам вкзаної норми ГПК України.

Суд зазначає, що складання чернеток з нотатками та підбірок нормативно-правових актів, що можуть мати відношення до регулювання спірних правовідносин, не свідчать про сформовану позицію судді щодо вирішення конкретного позову.

Слід звернути увагу, що діючим законодавством не передбачено заборони виготовлення суддею та його помічником різних проєктів судових рішень. Тому направлення документу, який не є судовим рішенням до Єдиного державного реєстру судових рішень та автоматично до Електронних кабінетів учасників справи, внаслідок технічної помилки, не є підставою, яка свідчить про упередженість та необ`єктивність судді.

Відправляючи правосуддя, суддя самостійно, на власний розсуд визначає, які саме процесуальні дії слід учинити, виходячи з конкретних обставин справи, ступеня підготовленості матеріалів самими сторонами, у тому числі, вирішує заявлені сторонами клопотання та заяви.

Згідно з ч. 4 ст. 35 ГПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічна думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Одночасно висновки або позиції судді, висловлені у судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя і у протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ у подальшому.

Неможливість для учасника справи заявити відвід з підстав незгоди з рішенням або окремою думкою судді в інших справах чи висловленою публічно думкою судді щодо того чи іншого юридичного питання обґрунтовується необхідністю дотримання одного з найважливіших принципів судочинства - nemo iudex in causa sua (ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, відома правова позиція яких заявника не влаштовує. Аналогічної позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 15.09.2022 року по справі №201/10234/20.

Суд звертає увагу заявника, що істинність твердження про упередженість та/чи небезсторонність судді має бути доведена, адже суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

При цьому, не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Натомість, твердження скаржника про упередженість та необ`єктивність судді є припущеннями, які не підтверджені наявними у матеріалах справи документами.

Суд зазначає, що незгоду з процесуальними рішеннями суду учасники справи можуть виявляти шляхом подання апеляційної скарги на окремі процесуальні рішення (у разі можливості їх оскарження окремо від рішення суду), або включення таких заперечень до апеляційної скарги на кінцеве рішення суду у справі.

Вирішення питань про застосування норм чинного законодавства є виключним правом судді, в провадженні якого знаходиться справа. При цьому результат вирішення вказаних питань не може свідчити про упереджене ставлення судді відповідно до учасників судового процесу, оскільки наявність чи відсутність підстав для відводу судді не може ставиться в залежність від результату застосування судом норм чинного законодавства.

Оцінюючи перелічені доводи заявника, суд приймає до уваги основоположний принцип свободи вираження поглядів, гарантований кожному статтею 10 Європейської конвенції з прав людини.

Разом з тим суд враховує також і нормативні приписи частини четвертої статті 35 Господарського процесуального кодексу України, за змістом якої незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Здійснюючи правосуддя, суддя є незалежним та керується верховенством права (ст. 129 Конституції України).

При цьому суд звертає увагу заявника на те, що за змістом статті 38 Господарського процесуального кодексу України право сторони на повторний відвід судді з підстав, які раніше не розглядалися, не виключається.

Крім того, порушення норм процесуального права, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи, або ухвалення судового рішення суддею, якому було заявлено відвід і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими, якщо апеляційну скаргу обґрунтовано такою підставою, є підставами для скасування рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення (ст. 277 ГПК України).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях встановлює два виключення із поняття "належних сумнівів". Несприятлива позиція суду з питань права сама по собі не породжує сумнівів в неупередженості (Castillo Algar 44). Сумніви мають бути засновані на фактичних обставинах; не припустимі гіпотези про можливий розвиток подій (Bulut).

Таким чином, відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості судді. Наявність припущень не є достатньою підставою для відводу судді.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ТОВ "Фарсі" про відвід судді Міньковського С.В. (вх. №29433 від 16.12.2025).

Керуючись ст. 11, 39, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати необґрунтованим заявлений ТОВ "Фарсі" відвід судді Міньковському С.В. у справі 922/2640/23 (922/3613/25) (вх. №29433 від 16.12.2025).

Відмовити в задоволенні заяви за вх. №29433 від 16.12.2025 про відвід судді Міньковського С.В. у справі № 922/2640/23 (922/3613/25).

Заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Ухвалу складено та підписано 16.12.2025.

Суддя Міньковський С.В.