номер провадження справи 17/106/25
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2025 Справа № 912/2128/25

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі головуючого судді Корсуна В.Л., при секретарі судового засідання Станіщуку Д.М., розглянувши матеріали справи № 912/2128/25

за позовом Комунального закладу Бандурівська гімназія Гайворонської міської ради Кіровоградської області, 26300, Кіровоградська область, село Бандурове, вул. Гетьманська, буд. 7

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю ІНКАМ ФІНАНС, 69096, м. Запоріжжя, вул. Каховська, буд. 11А, каб. 8

про стягнення 68 850,00 грн

За участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Комунальний заклад Бандурівська гімназія Гайворонської міської ради Кіровоградської області звернувся до Господарського суду Кіровоградської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ІНКАМ ФІНАНС про стягнення заборгованості в сумі 68 850,00 грн, які отримані боржником, як оплату за паливо, яке фактично не було поставлено згідно договору поставки № 552 від 14.06.24.

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 18.08.25 матеріали справи № 912/2128/25 за позовом Комунального закладу Бандурівська гімназія Гайворонської міської ради Кіровоградської області до Товариства з обмеженою відповідальністю ІНКАМ ФІНАНС (далі ТОВ ІНКАМ ФІНАНС) про стягнення 68 850,00 грн передано за підсудністю до Господарського суду Запорізької області.

08.09.25 автоматизованою системою документообігу Господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу № 912/2128/25 передано на розгляд судді Корсуну В.Л.

Ухвалою суду від 12.09.25 прийнято позовну заяву до розгляду, присвоєно № провадження 17/106/25. На підставі ст. 252 ГПК України, визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення учасників справи.

В даній ухвалі суду зазначалось, що розгляд справи по суті розпочнеться через 30 днів з дня відкриття провадження у справі № 912/2128/25; запропоновано відповідачу надати у строк, що не перевищує 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі відзив на позов із урахуванням вимог ст. 165 ГПК України; запропоновано позивачу у строк протягом 5 днів з дня отримання відзиву (у разі його отримання) надати суду відповідь на відзив.

Ухвалою від 10.11.25 судом вирішено розгляд справи № 912/2128/25 здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 25.11.25 о/об 11 год. 30 хв.

20.11.25 на адресу суду від позивача надійшли пояснення за вих. від 17.11.25 № 01-32/165 щодо надання доказів з проханням долучити до матеріалів справи платіжну інструкцію від 20.06.24 № 144 на суму 99 960,00 грн.

Також, 20.11.25 на адресу суду від позивача надійшла заява за вих. від 17.11.25 № 01-32/164 з проханням розглянути справу № 912/2128/25 без участі його представника.

В засіданні 25.11.25 судом прийнято до розгляду пояснення позивача за вих. від 17.11.25 № 01-32/165 щодо надання доказів. Докази долучено до матеріалів справи.

В судовому засідання 25.11.25 суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття підготовчого засідання та призначення справи до розгляду по суті.

Ухвалою від 25.11.25 судом закрито підготовче провадження у справі № 912/2128/25, призначено справу до судового розгляду по суті на 09.12.25 об 10 год. 00 хв.

Від позивача 04.12.25 в системі Електронний суд надійшла заява за вих. б/н від 04.12.25 з проханням розглянути справу № 912/2128/25 без участі його представника.

Також від позивача 08.12.25 в системі Електронний суд надійшла заява про забезпечення доказів, як по суті є заявою про долучення доказів. Позивач просить суд долучити до матеріалів справи докази направлення іншій стороні пояснень за вих. від 17.11.25 № 01-32/165.

Заяву позивача про розгляд справи за відсутності його представника та заяву про долучення доказів (у даному випадку доказів направлення іншому учаснику), з огляду на надання позивачем доказів на виконання ухвали суду від 25.11.25, судом задоволено.

Представники сторін в судове засідання 09.12.25 не з`явились, про дату, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином.

У зв`язку з неявкою в судове засідання 09.12.25 всіх учасників справи, на підставі ч. 3 ст. 222 ГПК України, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось.

Позовні вимоги вмотивовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором поставки від 14.06.24 № 552 щодо поставки товару за попередньо оплаченими довірчими документами (скретч-картами). За поясненнями позивача, починаючи з листопада 2024 року на заправній станції «Авіас плюс» почалися перебої з наявністю пального, водіям неодноразово відмовлено в заправці пальним автомобілів позивача по талонам, виданим відповідно до договору. Відповіді на направлені позивачем запити про надання роз`яснень щодо подальшої співпраці в частині використання закуплених талонів від відповідача не надходило. Станом на момент подання позовної заяви відповідачем не поставлено товар (ПММ) на суму 68 850,00 грн. Посилаючись на приписи ст.ст. 655-658, 692 ЦК України, позивач просив суд позов задовольнити.

Відповідач, позовні вимоги не оспорив, представника у судове засідання жодного разу не направив. Будь-яких клопотань чи заяв з боку відповідача до суду не надходило.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю ІНКАМ ФІНАНС (або ТОВ ІНКАМ ФІНАНС) є: Україна, 69096, Запорізька область, місто Запоріжжя, вулиця Каховська будинок 11А, кабінет № 8.

Ухвали суду у справі № 912/2128/25 доставлялись відповідачу в його електронний кабінет, що підтверджується відповідними довідками про доставку електронного листа від 12.09.25, від 11.12.25 та від 27.11.25.

Суд враховує, що відповідно до ст. 6 ГПК України, суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 5). Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою (ч. 7).

Отже, отримання процесуальних документів через підсистему "Електронний суд" є належним способом повідомлення для осіб, які в обов`язковому порядку мають зареєструвати електронний кабінет в системі ЄСІТС.

Судом також враховано, що відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі Пономарьов проти України від 03.04.2008, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Про хід розгляду справи відповідач міг дізнатись з офіційного веб-порталу Судової влади України Єдиний державний реєстр судових рішень://reyestr.court.gov.ua/. Названий веб-портал згідно з Законом України Про доступ до судових рішень № 3262-IV від 22.12.05 є відкритим для безоплатного цілодобового користування.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.97, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до ст. 42 ГПК України, учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтись в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відзив на адресу суду від відповідача не надійшов ні у встановлений в ухвалі суду від 12.09.25 у справі № 912/2128/25 процесуальний строк для подачі відзиву, ні пізніше, як і будь-яких клопотань чи заяв до суду від відповідача у цей строк та пізніше не надходило.

Згідно ст. 165 ГПК України, у разі не надання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У судовому засіданні 09.12.25, на підставі ст. 240 ГПК України, судом прийнято рішення без його проголошення.

З урахуванням дії режиму воєнного стану, повітряними тривогами в м. Запоріжжі, в Господарському суді Запорізької області встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи. Відтак, з метою забезпечення учасників справи правом на належний судовий захист, справу розглянуто у розумні строки враховуючи вищевказані обставини та факти.

При цьому, судом враховано, що:

- у відповідності до ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів. Створення надзвичайних та особливих судів не допускається;

- станом на час прийняття та підписання процесуального рішення у цій справі по суті спору бойові дії ведуться на території Запорізької області, а не в місті Запоріжжя;

- прийом документів Господарським судом Запорізької області здійснюється в паперовому та електронному вигляді;

- сторони по справі користуючись правами визначеними ст. ст. 42, 46 ГПК України, вправі клопотати та подавати заяви у справі як в паперовому, так і в електронному вигляді.

Дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Комунальним закладом Бандурівська гімназія Гайворонської міської ради Кіровоградської області (Покупець, позивач у справі) та товариством з обмеженою відповідальністю ІНКАМ ФІНАНС (Постачальник, відповідач у справі) 14.06.24 укладено договір поставки № 552 (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору, Постачальник зобов`язався поставити та передати у власність Покупцю у власність Товари, а Покупець зобов`язався сплатити і прийняти вказаний Товар.

Найменування Товару: Бензин А-92, Бензин А-95 Energy, дизпаливо, газ (п. 1.2 Договору).

Відпуск Товару з АЗС здійснюється за довірчими документами (скетч-картками)на отримання товару відповідно до «Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1442 від 20.12.1997 (п. 1.5 Договору).

За визначенням п. 4.2 Договору, оплата Товару здійснюється Покупцем в національній валюті в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на вказані в рахунку-фактурі реквізити Постачальника

Пунктом 4.4 Договору передбачено, що Постачальник зобов`язується видати довірчі документи та видаткову накладну на товар представнику Покупця, за умови надання представником довіреності на отримання товару.

Строк поставки товарів до закінчення терміну довірчого документа (п. 5.1 Договору).

Відповідно до п. 6.3 Договору, Постачальник зобов`язується забезпечити поставку товарів у строки, встановлені цим договором; забезпечити поставку товарів, якісь яких відповідає умовам, встановленим розділом 2 цього договору.

Пунктом 10.2 Договору визначено, що даний договір діє до 31 грудня 2024 року.

20.06.24 на виконання умов договору Комунальним закладом Бандурівська гімназія Гайворонської міської ради Кіровоградської області на користь ТОВ ІНКАМ ФІНАНС перераховані грошові кошти в сумі 99 960,00 грн (платіжна інструкція № 144 від 20.06.24).

Згідно видаткової накладної №0008/0001061 від 03.07.24 на суму 99 960,00 грн з ПДВ та специфікації № 0008/0001061-С відпущених скетч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної №0008/0001061 від 03.07.24 позивачем отримано від відповідача скетч-картки УкрДТ20л (Дизпаливо) в кількості 98 шт.; кількість літрів -1960.

За поясненнями позивача, починаючи з листопада 2024 року відповідачем вимоги Договору не виконуються, паливо через мережу АЗС позивачу не відпускається.

Як зазначив позивач, станом на момент подання позову заборгованість ТОВ ІНКАМ ФІНАНС за Договором № 552 від 14.06.24 становить 68 850,00 грн.

Неналежне виконання відповідачем зобов`язання щодо поставки товару за попередньо оплаченими талонами/скретч-картами у визначені договором спосіб та строк і, як наслідок, неповернення суми передплати, стало підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.

Оцінивши наявні у матеріалах справи документи (докази) суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст.13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1). Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч. 2).

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1). У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою (ч. 2). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3).

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1). Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2).

Згідно із ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1). Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (ч. 2).

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (ст. 78 ГПК України).

Відповідно до ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування (ч. 1). Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 2).

У відповідності до вимог ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1). Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2). Суд надає оцінку (ч. 3) як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно із ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (ГК України), майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватись від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до положень ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить ГК України, частинами 1, 7 ст. 193 якого встановлено, що суб`єкти господарювання та ін. учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1). ... Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом (ч. 7).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч. 1 ст. 626, ст. 629 ЦК України).

Як свідчать наявні матеріали справи, спірні правовідносини сторін є господарськими та врегульовані договором поставки від 14.06.24 № 552.

За змістом ч. 1 ст. 265 ГК України (тут і надалі в редакції, чинній на момент спірних правовідносин) за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до ч. 1 ст. 664 ЦК України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

За ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Позивач свої зобов`язання за Договором виконав належним чином, перерахувавши відповідачу кошти за талони/скретч-карти на суму 99 960,00 грн, що підтверджується наявними у матеріалах справи документами та не спростовано відповідачем.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.97 №1442 затверджено Правила роздрібної торгівлі нафтопродуктами, згідно яких торгівля нафтопродуктами, призначеними для відпуску споживачам, здійснюється через мережу автозаправних станцій, автогазозаправних станцій та авто газозаправних пунктів (надалі - АЗС) (абзац 2 п. 3 Правил).

Згідно з п. 9 вказаних Правил, розрахунки за реалізовані нафтопродукти здійснюються готівкою та/або у безготівковій формі (із використанням електронних платіжних засобів, паливних карток, талонів, відомостей на відпуск пального тощо) в установленому законодавством порядку. Разом з продукцією споживачеві в обов`язковому порядку видається розрахунковий документ установленої форми на повну суму проведеної операції, який підтверджує факт купівлі товару.

Спільним наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.08 №281/171/578/155 затверджено Інструкцію про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України (далі - Інструкція).

Згідно з п. 3 Інструкції, талон - спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому.

Порядок відпуску нафтопродуктів за талонами/картками визначений у п.п. 10.3.4 Інструкції, а саме: відпуск нафтопродуктів за платіжними картками здійснюється на підставі вимог Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та Положення про порядок емісії платіжних карток і здійснення операцій з їх застосуванням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 19.04.05 № 137 (за реєстр. в Міністерстві юстиції України 19.05.05 за № 543/10823) та інших нормативно-правових актів.

Відпуск нафтопродуктів за платіжними картками відображається у змінному звіті АЗС за формою № 17-НП (п. 10.3.4.2 Інструкції).

З огляду на викладене, талон/картка є документом, який засвідчує право його власника отримати пальне на АЗС.

Аналіз наявних в матеріалах справи документів свідчить, що відповідач свої зобов`язання за договором щодо видачі товару за довірчими документами (скретч-картками) належним чином не виконав, вартість недопоставленого товару становить 68 850,00 грн.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 статті 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України, у покупця виникає право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати від продавця, який одержав суму попередньої оплати товару і не поставив його в установлений строк.

Визначене зазначеною нормою право покупця вимагати від продавця повернення суми попередньої оплати є за своїм змістом правом покупця на односторонню відмову від зобов`язання, внаслідок якої припиняється зобов`язання продавця перед покупцем по поставці товару і виникає нове грошове зобов`язання.

Тобто, виходячи з аналізу положень ст. 693 ЦК України, умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Тобто, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі формі позову.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.20 по справі №918/631/19.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Аналіз наявних матеріалів справи № 912/2128/25 свідчить, що відповідач не дотримався встановлених Договором умов щодо передачі товару позивачеві в обумовленій кількості, відтак у нього виник обов`язок повернути суму грошових коштів, сплачених позивачем в якості попередньої оплати за товар, який не переданий відповідачем.

Відповідач попередню оплату в сумі 68 850,00 грн за договором поставки №552 від 14.06.24, після звернення позивача до суду та відкриття провадження у справі № 912/2128/25, позивачеві не повернув.

На виконання своїх зобов`язань відповідачем жодних дій не здійснено, після пред`явлення позову останній не висловлював наміру вчинити дії по виконанню своїх зобов`язань. А тому, як наслідок, суд визнає позовні вимоги про стягнення з відповідача сплаченої позивачем суми передплати в розмірі 68 850,00 грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідач не скористався наданим йому законом правом, відповідно до ст. 74 ГПК України, визнані судом обґрунтованими позовні вимоги не спростував, доказів, які могли б свідчити про виконання ним зобов`язання щодо видачі товару за попередньо оплаченими позивачем талонами/скретч-картами, або звільнення його від такого обов`язку, суду не надав.

Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються відповідача.

Керуючись ст. ст. 11-15, 20, 24, 42, 46, 53, 73-80, 86, 91, 123, 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю ІНКАМ ФІНАНС (69096, м. Запоріжжя, вул. Каховська, буд. 11А, каб. 8, ідентифікаційний код 40308189) на користь Комунального закладу Бандурівська гімназія Гайворонської міської ради Кіровоградської області (26300, Кіровоградська область, село Бандурове, вул. Гетьманська, буд. 7; ідентифікаційний код 34085396) 68 850 (шістдесят вісім тисяч вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп. основного боргу та 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у апеляційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 253-285 ГПК України.

Повний текст рішення складено 16.12.2025.

Суддя В.Л. Корсун