ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"18" грудня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/3453/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи:

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд" (76019, Івано-Франківська обл., місто Івано-Франківськ, вулиця Надрічна, будинок 4-Б)

до відповідача: Державної податкової служби України (04053, місто Київ, Львівська площа, будинок 8) в особі Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (73022, Херсонська обл., місто Херсон, пр.Незалежності, будинок 75)

про стягнення 10 882,09 грн

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд".

27.08.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд" звернулася до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Державної податкової служби України в особі Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію у сумі 10 882,09 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, Товариство з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд" зазначає про порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором про постачання електричної енергії споживачу №2024/321 від 15.03.2024 у частині повної та своєчасної оплати спожитої електричної енергії за грудень 2024 року.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 01.09.2025 відкрито провадження у справі №916/3453/25, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

Ухвалою суду від 01.09.2025 було запропоновано відповідачу подати відзив на позов в порядку ст.165 ГПК України, встановлено строк для надання відзиву та його надіслання позивачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, а також заперечення на відповідь на відзив, встановлено строк для надання заперечень та надіслання їх позивачу до 01.10.2025. Крім того, позивачу було запропоновано надати відповідь на відзив, встановлено строк для надання відповіді на відзив та її надіслання відповідачу до 25.09.2025.

Вказаною ухвалою суду також було роз`яснено про можливість звернення до суду з клопотанням про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч.7 ст. 252 ГПК України.

Ухвала суду від 01.09.2025 була надіслана позивачу та відповідачу до електронних кабінетів останніх та доставлена 02.09.2025 о 19:26, про що свідчать відповідні довідки про доставку електронного документу (а.с.37-38).

15.09.2025 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, а також розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження з повідомленням учасників справи.

26.09.2025 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій останній просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Згідно з ч.5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Як встановлено судом, відповідачем не було подано клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, водночас, у прохальній частині відзиву на позовну заяву відповідачем викладено клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Розглянувши відповідне клопотання відповідача, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1 частини 5 статті 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною 1 статті 247 ГПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Враховуючи, що дана справа за критерієм ціни позову (до ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) відноситься до малозначних справ, а обсяг та характер доказів у справі не потребують розгляду справи з повідомленням (викликом) сторін, ухвалою суду від 01.09.2025 було прийнято справу №916/3453/25 до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено розгляд справи здійснювати без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

Дійсно, згідно з частиною 2 статті 250 ГПК України у випадку, передбаченому частиною другою статті 247 цього Кодексу, за наслідками розгляду відповідного клопотання позивача суд з урахуванням конкретних обставин справи може задовольнити клопотання та визначити строк відповідачу для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, або відмовити в задоволенні клопотання та розглянути справу за правилами загального позовного провадження.

Однак, відповідно до частини 7 статті 250 ГПК України частини 2-6 цієї статті не застосовуються, якщо відповідно до цього Кодексу справа підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного провадження.

Таким чином, оскільки вказана справа є малозначною та відповідно до приписів статей 12, 247 ГПК України підлягає розгляду тільки за правилами спрощеного позовного провадження, а також з огляду на те, що відповідне клопотання жодним чином не було обгрунтовано відповідачем, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання відповідача.

Згідно положень ст.248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У відповідності до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі, зокрема, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Враховуючи необхідність забезпечення доступу до правосуддя, гарантованого державою та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в умовах воєнного стану, суд вважає за можливе розглянути дану справу в межах розумного строку.

3. Позиція учасників справи.

3.1. Доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд".

15.03.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Прикарпатенерготрейд» та Державною податковою службою України в особі в.о. начальника Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі підписано договір про постачання електричної енергії споживачу №2024/321 та додатки №1-5 до договору, які є невід?ємними його частинами.

Підпунктом 5.3.2. договору визначено, що оплата вартості електричної енергії за договором здійснюється на підставі підписаного сторонами акту приймання-передачі товару (електричної енергії), примірна форма якого визначена в додатку 5 до цього договору, протягом 10 (десяти) банківських днів від дати отримання приймання-передачі товару (електричної енергії).

Акт приймання-передачі товару (електричної енергії) складається та підписується постачальником та надається споживачу для підписання. Споживач розглядає та підписує акт протягом 5 (п?яти) банківських днів або в цей же строк направляє постачальнику мотивовану відмову від його підписання (п.п. 5.3.4 договору).

Як зазначає позивач, споживачу 14.01.2025 направлено акт приймання-передачі товару за грудень та рахунок за електроенергію №241219 від 09.01.2025 за грудень 2024 року, водночас мотивованої відмови від підписання акта у строк, передбачений п.5.3.4 договору, позивачем не отримано, з огляду на що строк оплати, визначений п.5.3.2. договору, настав 03.02.2025.

При цьому, позивач зазначає, що обсяги спожитої електроенергії за грудень 2024 споживачем - Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі складає 52 309 кВтг, що підтверджується довідкою Акціонерного товариства «Херсонобленерго» №20-003713-10 від 01.04.2025.

Оскільки споживач не надав доказів їх некоректності, ці обсяги вважаються погодженими та підлягають оплаті.

Водночас, в порушення договірних зобов?язань споживачем не проведено своєчасно та в повній мірі розрахунки за спожиту електроенергію за грудень 2024 року, внаслідок чого станом на 01.04.2025 сума заборгованості за спожиту електричну енергію становить 10 882,09 грн.

При цьому, позивач посилається на п.п.6.1.11 п.6.1 договору, яким визначено, що споживач має право в односторонньому порядку зменшити обсяги закупівлі товару та, відповідно, ціну цього договору, письмово повідомивши про це постачальника; відповідне письмове повідомлення повинно містити дату, з якої умови договору вважаються зміненими, а обсяг закупівлі відповідно, зменшеним; а також на п.3.3 договору, згідно з яким обсяг споживання електричної енергії може бути скоригований споживачем шляхом подання заяви щодо коригування обсягів споживання, яка може бути подана разово або частіше.

Таким чином, позивач зазначає, що споживач самостійно зобов?язаний контролювати обсяги споживання електричної енергії та своєчасно подавати заяви щодо їх коригування або про припинення постачання. Натомість, доказів подання споживачем заяв не надано, що свідчить про відсутність заперечень щодо нарахованих обсягів.

Тобто споживач зобов`язаний сплатити за фактично спожиту електричну енергію.

Щодо посилань ГУ ДПС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі на те, що звертатися з позовом необхідно до відокремленого підрозділу, а не до ДПС України, позивач зазначає, що, оскільки ДПС України є центральним органом виконавчої влади, що діє через свої територіальні органи, то саме вона несе приватно-правову відповідальність за діяльність своїх відокремлених підрозділів.

Таким чином, договір, укладений «Державною податковою службою України в особі відокремленого підрозділу», породжує права та обов?язки саме для ДПС України як юридичної особи, а не для її територіального органу як самостійного суб?єкта, з огляду на що належним відповідачем у цій справі є ДПС України.

3.2. Доводи Державної податкової служби України в особі Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі.

Заперечуючи проти позовних вимог у повному обсязі, відповідач зазначає, що згідно з актами про постачання електричної енергії за серпень-грудень 2024 року, наданих ТОВ «Прикарпатенерготрейд», Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі було проведено оплату у повному обсязі в межах обсягів кошторисних призначень та відповідних асигнувань на 2024 бюджетний рік (п.5.1 та п.5.1.3 договору).

При цьому, за грудень 2024 року оплату було проведено за очікуваними показниками лічильника. У січні 2025 року по Великоолександрівській ДПІ, яка є структурним підрозділом ГУ ДПС, були внесені уточнюючи показники, які перевищували орієнтовні показники грудня 2024 року, на підставі чого виникла заборгованість у сумі 10 882,09 грн.

Разом з тим, відповідач зазначає, що додаткова угода щодо продовження строку дії договору в обсязі, що перевишує 20% суми основного договору в 2025 році не укладалась, як передбачено ст. 631 Цивільного Кодексу України та п.6 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі».

Крім того, відповідач вважає, що позивачем неправильно визначено відповідача, з огляду на наступне.

Так, подання позову до Господарського суду Одеської області позивач обґрунтував тим, що Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі є відокремленим підрозділом Державної податкової служби України з адресою місцезнаходження: Херсонська область, м. Херсон, пр.Незалежності (пр. Ушакова), буд. 75; крім того, електрична енергія постачалась та споживалась на території Херсонської області.

Разом з тим, позивачем у вступній частині позовної заяви не визначено стороною спору у справі ГУ ДПС; а у прохальній частині позовної заяви останній просить стягнути заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 10 882,09 грн та витрати зі сплати судового збору саме з Державної податкової служби України.

З наведеного вбачається, що відповідачем у справі позивач визначив лише Державну податкову службу України, всупереч тому, що договір був укладений між ТОВ «Прикарпатенерготрейд» та Державною податкою службою України в особі в.о. начальника Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі». Крім того, з наданих актів та платіжних інструкцій вбачається, що саме ГУ ДПС споживало та здійснювало оплату за постачання електричної енергії.

Таким чином, відповідач вважає, що з огляду на те, що договір був укладений з територіальним органом, відповідачем має бути саме відокремлений підрозділ Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі.

4. Фактичні обставини, встановлені судом.

15.03.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Прикарпатенерготрейд» (Постачальник) та Державною податковою службою України (Споживач), в особі в.о. начальника Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі за результатами процедури закупівлі (ідентифікатор закупівлі UA-2024-02-20-012044-а) було укладено договір про постачання електричної енергії споживачу №2024/321 (а.с.8-20).

Згідно з п.1.1. договору, його укладено відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням порядку та умов встановлених Законом України «Про публічні закупівлі», особливостями здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 2022 р. №1178, та іншими законодавчими актами України, що регулюють відносини в сфері публічних закупівель, Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії, як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії, та укладається сторонами за результатами проведення процедури закупівлі, що передбачає платне придбання товару (надання послуг).

Сторони, керуючись п. 3.2.6 глави 3.2 розділу III ПРРЕЕ, дійшли взаємної згоди на укладання договору на умовах, відмінних від публічної комерційної пропозиції постачальника (п.1.3 договору).

За цим договором постачальник постачає електричну енергію (далі - електрична енергія або товар) споживачу для забезпечення потреб об`єктів електроспоживання споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої електричної енергії, в порядку та на умовах, передбачених цим договором та додатками до нього (п.2.1 договору).

Найменування предмету закупівлі, відповідно до коду ЄЗС ДК 021:20-5 Електрична енергія (Електрична енергія) (п.2.2 договору).

Обов`язковою умовою для постачання товару споживачу є наявність у нього укладеного в установленому порядку з оператором системи розподілу (далі - ОСР) договору про надання послуг з розподілу, на підставі якого споживач набуває право отримувати послугу з розподілу електричної енергії (п.2.3 договору).

Підписанням цього договору постачальник підтверджує, що має всі необхідні ліцензії та дозволи на постачання товару за цим договором (п.2.4 договору).

Згідно з п.3.1.1. договору строком (терміном) поставки товару є 31.12.2024.

Відповідно до п.5.1.1. договору ціна за одиницю товару та цього договору не включає вартість послуг з розподілу електричної енергії, технічного обслуговування, комерційного обліку тощо, які оплачуються споживачем самостійно.

Пунктом 5.1.2. договору передбачено, що очікувані обсяги закупівлі електричної енергії визначені у додатку №1 до цього договору та можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків та потреб споживача.

Відповідно до п.5.2. договору ціна за одиницю товару включає тариф на послуги з передачі електричної енергії, що затверджується регулятором та всі інші складові вартості за одиницю товару, необхідні для виконання цього договору, та не включає вартість послуг з розподілу електричної енергії. Ціна на одиницю товару з урахуванням всіх її складових встановлюється у додатку №2 до цього договору.

Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (п.5.3 договору).

Згідно з п.5.3.1. договору споживач здійснює оплату за фактично поставлений товар за фактичними показаннями засобів обліку електричної енергії після закінчення розрахункового періоду.

Оплата вартості електричної енергії за цим договором здійснюється на підставі підписаного сторонами акту приймання-передачі товару (електричної енергії), примірна форма якого визначена в додатку №5 до цього договору, протягом 10 (десяти) робочих днів після підписання акту приймання-передачі товару (електричної енергії) (п.5.3.2. договору).

Пунктом 5.3.2.1. договору передбачено, що оплата споживачем за товар, який буде поставлений постачальником протягом грудня 2024 року, здійснюється з урахуванням пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 4 грудня 2019 р. №1070 «Деякі питання здійснення розпорядниками (одержувачами) бюджетних коштів попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти» на підставі рахунка-розшифровки, наданого постачальником до 10 грудня 2024 року у розмірі 100% розрахункового обсягу споживання товару у грудні 2024 року. Споживач здійснює попередню оплату за споживання товару у грудні 2024 року згідно рахунка-розшифровки протягом 5 робочих днів після його отримання.

Сторони погодили, що розрахунковий обсяг споживання Товару у грудні 2024 року визначається залишком обсягу постачання товару та сумою коштів за договором до кінця 2024 року за фактичною ціною електричної енергії, розрахованою відповідно до додатку 2 до договору з урахуванням середньозваженої ціни, що сформувалась на ринку «на добу наперед» (далі - РДН) за попередній розрахунковий період (листопад 2024 року).

Постачальник протягом 10 календарних днів, після закінчення розрахункового періоду (грудень 2023 року) надсилає споживачу підписаний рахунок-розшифровку та акт приймання-передачі товару (електричної енергії) за фактично спожитий товар за грудень 2024 року.

Якщо сума коштів, отриманих постачальником за споживання товару споживачем за грудень 2024 року, менша, ніж вартість фактично спожитого товару, остаточні розрахунки між сторонами здійснюються протягом 10 (десяти) робочих днів після підписання акту приймання-передачі товару (електричної енергії).

Споживач протягом 7 (семи) робочих днів з дати отримання рахунка-розшифровки та акта приймання-передачі товару розглядає їх, підписує та направляє постачальнику один підписаний примірник акта приймання-передачі товару (електричної енергії) або направляє в цей же строк постачальнику мотивовану відмову від його підписання.

У разі отримання постачальником мотивованої відмови споживача від підписання акта приймання-передачі товару (електричної енергії), сторонами складається протокол, в якому вказуються зауваження і терміни їх усунення.

Вказані пункти застосовуються при здійсненні закупівлі до кінця 2024 року та можливості здійснення замовником попередньої оплати.

Відповідно до п.5.3.4. договору акт приймання-передачі товару (електричної енергії) складається та підписується постачальником та надається споживачу для підписання. споживач розглядає та підписує акт приймання-передачі товару (електричної енергії) протягом 5 робочих днів або в цей же строк направляє постачальнику вмотивовану відмову від його підписання.

Згідно з п.5.7. договору фактична ціна за одиницю товару визначається щомісяця (розрахунковий період) після завершення розрахункового періоду (місяця постачання) та змінюється відповідно до зміни середньозваженої ціни на ринку «на добу наперед» у відповідний розрахунковий період, в якому здійснюється оплата за товар та/або у випадку зміни тарифу на передачу електричної енергії, який включений до складу ціни товару за цим договором та затверджується регулятором, у порядку визначеному додатком №2 до цього договору, шляхом внесення змін до цього договору у письмовій формі, а саме підписанням сторонами відповідних актів приймання-передачі товару (електричної енергії), примірна форма яких визначена у додатку 5 до цього договору. Наведений порядок внесення змін до договору є для сторін належним, допустимим та прийнятним щодо зміни ціни за одиницю товару за договором (фактичної ціни за одиницю товару), та не потребує обов`язкового оформлення таких змін шляхом укладення додаткової угоди. При цьому, сторони мають право викласти відповідні зміни ціни за одиницю товару шляхом укладення додаткових угод до договору.

Ціна за одиницю товару вважається погодженою з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі товару (електричної енергії) або відповідної додаткової угоди до договору (п.5.8 договору).

Як вбачається з п.5.8.2. договору сторони домовилися, що визначена і змінена в порядку п.5.7. договору за результатами розрахункового періоду (місяця постачання) ціна за одиницю товару, застосовується до відносин між сторонами, які виникли до укладення акту приймання-передачі або додаткової угоди, а саме з першого дня постачання товару в такому місяці постачання.

Споживач має право в односторонньому порядку зменшити обсяги закупівлі товару та, відповідно, ціну цього договору, письмово повідомивши про це постачальника. Відповідне письмове повідомлення повинно містити дату, з якої умови договору вважаються зміненими, а обсяг закупівлі, відповідно, зменшеним (п.6.1.11. договору).

Споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього договору (п.6.2.1. договору).

Відповідно до п.13.1. договору він набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності) і діє до 31.12.2024, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

Згідно з п.17.1 договору додатками до цього договору, що є його невід`ємною частиною, є :

17.1.1 Додаток №1- Очікувані обсяги споживання електричної енергії.

17.1.2 Додаток №2 - Комерційна пропозиція Постачальника.

17.1.3 Додаток №3 - Технічна специфікація (Інформація про технічні, якісні та кількісні характеристики предмета закупівлі), у якій визначені адреси об`єктів споживача, ЕІС-коди точок комерційного обліку.

17.1.4 Додаток №4 - Заява-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу, згідно з якою споживачем є Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, оператор системи розподілу АТ Херсонобленерго.

17.1.5 Додаток №5 - Акт приймання-передачі товару (електричної енергії) (примірна форма).

Відповідачем надані суду акти про використану електричну енергію за серпень-листопад 2024 року, підписані та скріплені печатками сторін (а.с.63-66), а також акт про використану електричну енергію №12 від 26.12.2024 за грудень 2024 року на суму 370 899,54 грн (обсяг споживання 50 818 кВт*год, тариф споживання 6,082154954 грн/кВт*год), підписаний та скріплений печатками сторін (а.с.67).

Крім того, відповідачем надані суду платіжні інструкції, з яких вбачається оплата відповідачем спожитої електричної енергії за серпень-листопад 2024 року у повному обсязі, а також платіжні інструкції №928 від 26.12.2024 на суму 360 294,52 грн та №929 від 26.12.2024 на суму 10 605,02 грн (загалом 370 899,54 грн) за грудень 2024 року (а.с.68-74).

Матеріали справи також містять акт про використану електричну енергію за грудень 2024 року на суму 381 781,73 грн з ПДВ (обсяг споживання 52 309 кВт*год, тариф споживання 6,082154954 грн/кВт*год), підписаний та скріплений печаткою з боку позивача, та рахунок за електроенергію від 9.01.2025 за грудень 2024 року на суму 381 781,73 грн, з якого вбачається, що вихідне сальдо на 1.01.2025 становить 10 882,09 грн (а.с.21-22).

Як вбачається з листа Акціонерного товариства «Херсонобленерго» №20-003713-10 від 01.04.2025 (а.с.24), обсяги спожитої електроенергії за грудень 2024 року споживачем - Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі складають 52 309 кВт*год.

2.05.2025 позивач направив на адресу Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі претензію від 30.04.2025 щодо сплати заборгованості за спожиту електричну енергію за грудень 2024 року в сумі 10 882,09 грн (а.с.26-28).

Позивачем також надано суду розрахунок заборгованості, згідно з яким заборгованість відповідача за спожиту електричну енергію становить 10 882,09 грн (а.с.25).

5. Позиція суду.

Згідно зі ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

При цьому, особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Приписами ч. 1-2 ст. 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" передбачено, що постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Згідно з п. 1.2.15 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 за №312 (далі - ПРРЕЕ), на роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами.

Відповідно до п.3.2.6. ПРРЕЕ укладення споживачем договору про постачання електричної енергії споживачу або договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відбувається шляхом приєднання споживача до договору на умовах обраної споживачем комерційної пропозиції, для чого споживач подає такому електропостачальнику заяву-приєднання.

Якщо сторони дійдуть згоди на інших умовах, які не передбачені публічними комерційними пропозиціями відповідного електропостачальника, вони мають укласти договір у письмовій формі шляхом підписання сторонами цілісного документа або обміну документами у порядку, встановленому законодавством та цими Правилами, у тому числі за допомогою інформаційно-комунікаційних систем та/або засобів електронної комунікації, зазначивши умови комерційної пропозиції.

Як встановлено судом, спірні правовідносини між Товариством з обмеженою відповідальністю «Прикарпатенерготрейд» (Постачальник) та Державною податковою службою України (Споживач), виникли на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу №2024/321 від 15.03.2024 (а.с.8-20), за яким постачальник постачає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб об`єктів електроспоживання споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої електричної енергії, в порядку та на умовах, передбачених цим договором та додатками до нього (п.2.1 договору).

При цьому, сторони, керуючись п. 3.2.6 глави 3.2 розділу III ПРРЕЕ, дійшли взаємної згоди на укладання договору на умовах відмінних від публічної комерційної пропозиції постачальника (п.1.3 договору).

Так, з аналізу вищевказаного договору у системному зв`язку з положеннями застосованих судом норм законодавства вбачається, що за своєю правовою природою укладений договір є договором постачання (купівлі-продажу) електричної енергії.

При цьому, суд зазначає, що згідно вимог ст.204 Цивільного кодексу України укладений сторонами договір, як правочин є правомірним, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом, і його недійсність не була визнана судом, а тому зазначений договір в силу вимог ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами, і зобов`язання за ним мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.

Так, матеріали справи не містять доказів розірвання, припинення або визнання недійсним договору, у зв`язку з чим суд вважає, що він є чинним та обов`язковим до виконання сторонами у справі.

Відповідно до ст.525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Як встановлено судом, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за фактично спожиту електричну енергію у сумі 10 882,09 грн за грудень 2024 року.

Так, п.5.3.2.1. договору сторонами передбачено, що оплата споживачем за товар, який буде поставлений постачальником протягом грудня 2024 року, здійснюється з урахуванням пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 4 грудня 2019 р. №1070 «Деякі питання здійснення розпорядниками (одержувачами) бюджетних коштів попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти» на підставі рахунка-розшифровки, наданого постачальником до 10 грудня 2024 року у розмірі 100% розрахункового обсягу споживання товару у грудні 2024 року. Споживач здійснює попередню оплату за споживання товару у грудні 2024 року згідно рахунка-розшифровки протягом 5 робочих днів після його отримання.

Сторони погодили, що розрахунковий обсяг споживання Товару у грудні 2024 року визначається залишком обсягу постачання товару та сумою коштів за договором до кінця 2024 року за фактичною ціною електричної енергії, розрахованою відповідно до додатку 2 до договору з урахуванням середньозваженої ціни, що сформувалась на ринку «на добу наперед» (далі - РДН) за попередній розрахунковий період (листопад 2024 року).

Якщо сума коштів, отриманих постачальником за споживання товару споживачем за грудень 2024 року, менша, ніж вартість фактично спожитого товару, остаточні розрахунки між сторонами здійснюються протягом 10 (десяти) робочих днів після підписання акту приймання-передачі товару (електричної енергії).

Споживач протягом 7 (семи) робочих днів з дати отримання рахунка-розшифровки та акта приймання-передачі товару розглядає їх, підписує та направляє постачальнику один підписаний примірник акта приймання-передачі товару (електричної енергії) або направляє в цей же строк постачальнику мотивовану відмову від його підписання.

У разі отримання постачальником мотивованої відмови споживача від підписання акта приймання-передачі товару (електричної енергії), сторонами складається протокол, в якому вказуються зауваження і терміни їх усунення.

Як встановлено судом, на підставі акту про використану електричну енергію №12 від 26.12.2024 за грудень 2024 року на суму 370 899,54 грн (обсяг споживання 50 818 кВт*год, тариф споживання 6,082154954 грн/кВт*год) (а.с.67) відповідачем були здійснено попередню оплату за спожиту електричну енергію у сумі 370 899,54 грн, що підтверджується платіжними інструкціями №928 від 26.12.2024 на суму 360 294,52 грн та №929 від 26.12.2024 на суму 10 605,02 грн (а.с.68-74).

Натомість, як вбачається з листа Акціонерного товариства «Херсонобленерго» №20-003713-10 від 01.04.2025 (а.с.24), обсяги спожитої електроенергії за грудень 2024 року споживачем склали 52 309 кВт*год.

На підставі наданих оператором системи розподілу обсягів споживання позивачем було складено акт про використану електричну енергію за грудень 2024 року на суму 381 781,73 грн з ПДВ (обсяг споживання 52 309 кВт*год, тариф споживання 6,082154954 грн/кВт*год) та рахунок за електроенергію від 9.01.2025 за грудень 2024 року на суму 381 781,73 грн, з якого вбачається, що вихідне сальдо на 1.01.2025 становить 10 882,09 грн (а.с.21-22).

У свою чергу, як вбачається з матеріалів справи, відповідач (споживач) не надав позивачу (постачальнику) мотивованої відмови від підписання акта приймання-передачі товару (електричної енергії).

Доказів сплати заборгованості за фактично спожиту електричну енергію у сумі 10 882,09 грн за грудень 2024 року матеріали справи також не містять.

Таким чином, з огляду на вищенаведене, суд доходить висновку про те, що позивачем виконано прийняті на себе зобов`язання з постачання електричної енергії, обумовлені договором, а відповідачем, у свою чергу, прийнято та спожито електричну енергію. При цьому, жодних доказів на спростування вказаних обсягів спожитої електричної енергії чи її вартості відповідачем не надано.

Враховуючи вищезазначені обставини та те, що належних доказів, які б спростовували наявність заборгованості за фактично надані послуги з постачання електричної енергії за грудень 2024 року в сумі 10 882,09 грн, відповідач, згідно приписів ст.74, 76-77 ГПК України, суду не надав, а вказана заборгованість підтверджується матеріалами справи, суд вважає позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд" цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, суд відхиляє доводи відповідача стосовно визначення позивачем неналежного відповідача з огляду на наступне.

Статтею 44 ГПК України визначається процесуальна правоздатність та процесуальна дієздатність. Зокрема, усі фізичні і юридичні особи здатні мати процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, боржника (процесуальна правоздатність). Юридична особа набуває процесуальних прав та обов`язків у порядку, встановленому законом, і здійснює їх через свого представника (частини перша, п`ята).

За приписами статті 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Зі змісту вказаних норм убачається, що сторонами в господарському процесі можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 80 Цивільного кодексу України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Частиною четвертою статті 91 Цивільного кодексу України визначено, що цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до Єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Водночас, частинами першою, другою, третьою, п`ятою статті 95 Цивільного кодексу України унормовано, що філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Відомості про філії та представництва юридичної особи включаються до єдиного державного реєстру.

Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності (частина четверта статті 95 Цивільного кодексу України).

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку про те, що філії та представництва, які не є юридичними особами, не наділені господарською процесуальною дієздатністю та не можуть виступати стороною у господарському процесі.

З урахуванням цивільно-правового статусу філій та представництв недопустимою є участь відокремлених підрозділів у певних процесуальних відносинах, оскільки це суперечить цивільно-правовій природі відокремленого підрозділу, як складової частини юридичної особи, що його створила.

Аналогічні висновки щодо процесуального статусу філій та представництв зроблені Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду (щодо цивільного процесу) у постановах від 14.06.2021 у справі № 760/32455/19, від 07.07.2021 у справі № 712/13066/18, від 10.11.2021 у справі № 552/2889/20, від 09.02.2022 у праві № 607/4090/21, від 09.02.2022 у справі № 213/4206/19, від 18.05.2022 у справі № 552/3667/19, від 08.03.2023 у справі №464/4338/21.

Як встановлено судом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі є відокремленим підрозділом Державної податкової служби України.

Дійсно, у постанові КГС ВС від 31 серпня 2022 року у справі № 921/574/20 зазначено, що відокремлений підрозділ ДПС України, який хоч і утворений без статусу юридичної особи, однак є органом державної влади (податковим органом, органом стягнення) та може бути стороною в судовому процесі.

Натомість, у спірних правовідносинах відокремлений підрозділ не виступає у якості органу державної влади (податкового органу, органу стягнення), а є стороною договору про постачання електричної енергії споживачу №2024/321 від 15.03.2024 є саме Державна податкова служба України, отже, відповідний правочин породжує права та обов`язки саме для Державної податкової служби України як юридичної особи, а не для відокремленого підрозділу останньої Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі.

Суд також враховує, що ухвалою КГС ВС від 10.12.2025 справу № 910/3716/25 передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду для відступу від висновків колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з іншої палати, викладеного у постанові від 31.08.2022 у справі № 921/574/20, щодо можливості участі в якості сторони господарського процесу територіальних органів ДПС України, які утворені без статусу юридичної особи.

Таким чином, враховуючи, що відокремлений підрозділ - Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі не має статусу юридичної особи та у даному випадку не може виступати стороною у господарському процесі, суд доходить висновку про правомірність визначення позивачем у якості відповідача саме Державної податкової служби України як юридичної особи та безпосередньо сторони договору.

Водночас, суд вважає за доцільне у резолютивній частині рішення вказати про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію на користь позивача з Державної податкової служби України в особі Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, враховуючи, що позивачем у якості відповідача визначено ДПС України в особі відповідного відокремленого підрозділу.

Приймаючи до уваги задоволення позовних вимог в повному обсязі, витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 129, 232, 233, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Державної податкової служби України (04053, місто Київ, Львівська площа, будинок 8, ) в особі Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (73022, Херсонська обл., місто Херсон, пр.Незалежності, будинок 75, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд" (76019, Івано-Франківська обл., місто Івано-Франківськ, вулиця Надрічна, будинок 4-Б, ) заборгованість за спожиту електричну енергію у сумі 10 882 /десять тисяч вісімсот вісімдесят дві/ грн 09 коп., судовий збір у сумі 2 422 /дві тисячі чотириста двадцять дві/ грн 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Ю.М. Щавинська