У Х В А Л А

17 грудня 2025 року м. Чернігівсправа № 927/907/25

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Моцьора В.В., перевіривши матеріали заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, у справі

за позовом: Комунального підприємства Деснянське Чернігівської міської ради

, вул. Тролейбусна, 13, м. Чернігів, 14035

до відповідача-1: ОСОБА_1

АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

до відповідача-2: ОСОБА_2

АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

про стягнення 134 254,27 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 07.11.2025 задоволено частково позов Комунального підприємства «Деснянське» Чернігівської міської ради до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про солідарне стягнення 134 254,27 грн заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_3 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства Деснянське Чернігівської міської ради 89 502,84 грн заборгованості. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства Деснянське Чернігівської міської ради 44 751,42 грн заборгованості та 1009,33 грн судового збору. В решті позову відмовлено.

28.11.2025 на виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 07.11.2025 видано відповідні накази.

15.12.2025 від відповідача-1 ОСОБА_1 на адресу суду надійшла заява про визнання наказу про примусове виконання рішення від 28.11.2025 таким, що не підлягає виконанню.

У заяві відповідач-1 посилається на те, що 26.11.2025 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Чернігівської області від 07.11.2025 у справі № 927/907/25, відтак судом першої інстанції передчасно видано виконавчий документ у цій справі, позаяк судове рішення не набуло законної сили.

Відповідно до ч.1 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Загальні вимоги до форми і змісту письмової заяви, клопотання, заперечення з процесуальних питань встановлені в ст. 170 ГПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 ГПК України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, що подається на стадії виконання судового рішення, у тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надсилання (надання) іншим учасникам справи (провадження) з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Нормами ст. 42 ГПК України визначено, що якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи, такі документи в електронній формі можуть направлятися з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Національним законодавством України передбачено забезпечення права учасників справи на інформацію про подану заяву та ознайомлення з її змістом і доданими документами, а також передбачено механізм реалізації такого права - шляхом встановлення обов`язку заявника надіслати сторонам копії заяви та доданих до неї документів.

Таким чином, право на справедливий суд, передбачене ст.6 Конвенції, включає в себе обов`язок заявника належним чином інформувати сторони про подання заяви до суду шляхом направлення їм копії такої заяви з додатками.

Судом встановлено, що до заяви про визнання наказу про примусове виконання рішення від 28.11.2025 таким, що не підлягає виконанню заявником не додано, доказів направлення даної заяви іншим учасникам справи, а саме стягувачу Комунальному підприємству "Деснянське" Чернігівської міської ради.

Отже, суд доходить висновку, що заявником не дотримано вимоги ч. 2 ст. 170 ГПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 ГПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що заява про визнання наказу про примусове виконання рішення від 28.11.2025 таким, що не підлягає виконанню, не відповідає вимогам ст. 170 ГПК України та підлягає поверненню без розгляду.

Керуючись ст. 170, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяву про визнання наказу про примусове виконання рішення від 28.11.2025 таким, що не підлягає виконанню повернути ОСОБА_1 без розгляду.

Додаток на 8 арк.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її підписання в порядку ст. 257 Господарського процесуального кодексу.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі зі сторінки на офіційному вебпорталі Єдиного державного реєстру судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя В.В. Моцьор