ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"18" листопада 2025 р. м. Черкаси справа № 04/5026/803/2012

Вх.суду №14874/25 від 13.10.2025

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Хабазні Ю.А., із секретарем судового засідання Руденко К.О.,

за участю у судовому засіданні: Носань Н.С. (ліквідатор банкрута, особисто), Головіної О.І. (від АТ "Державний експортно-імпортний банк України", представник за довіреністю),

у судове засідання не з`явились: представники від Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України", ПАТ НАК "Нафтогаз України", Головного управління ДПС у Черкаській області, представники працівників боржника Солод Г.А., Сметаненко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси у приміщенні суду клопотання від 10.10.2025 №02-30/754

заявника, боржника у особі ліквідатора банкрута,

про затвердження звіту про нарахування і виплату грошової винагороди та про здійснення і відшкодування витрат арбітражного керуючого,

у справі за заявою

ініціюючого кредитора, Управління Пенсійного фонду України в Жашківському районі,

до боржника, Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІГЖашківський цукровий завод",

про банкрутство юридичної особи,

УСТАНОВИВ:

1. Арбітражний керуючий Носань Н.С. подав до суду клопотання від 10.10.2025 №02-30/754 з вимогами:

затвердити звіти про нарахування і виплату основної грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого Носань Н.С. за періоди виконання обов`язків ліквідатора ТОВ "ВІГ-Жашківський цукровий завод":

з 01.04.2025 по 31.05.2025 на суму 48 250,00 грн. (з яких: 48000,00 грн. грошова винагорода та 886,00 грн. готівкові витрати);

з 01.06.2025 по 31.07.2025 на суму 48 530,00 грн. (з яких: 48 000,00 грн. грошова винагорода та 530,00 грн. готівкові витрати);

з 08.01.2025 по 30.09.2025 на суму 154 093,33 грн. (з яких: 48 000,00 грн. грошова винагорода; 39 989,17 грн. додаткова грошова винагорода у розмірі 3% суми погашених вимог забезпеченого кредитора; 66 104,16 грн. додаткова грошова винагорода у розмірі 5 % вартості стягнутого на користь боржника майна).

2. У судовому засіданні ліквідатор банкрута заявлене клопотання підтримав.

3. АТ "Державний експортно-імпортний банк України" у запереченні від 13.11.2025 №0026600/28064 (вх.суду №16917/25 від 13.11.2025) та його представник у судовому засіданні проти вимог заперечили частково і пояснили,

що комітетом кредиторів було відмовлено у схваленні звіту ліквідатора банкрута в частині затвердження звіту про нарахування та виплату додаткової грошової винагороди за період з 01.08.2025 до 30.09.2025 у розмірі 66 104,16 грн.;

що також у наданому ліквідатором банкрута розрахунку міститься арифметична помилка в частині нарахування додаткової грошової винагороди від суми погашених вимог забезпеченого кредитора, а саме помилково вказана сума 39 989,17 грн. замість арифметично правильної 40 889,17 грн. (1 362 972,33 грн. х 3%);

що згідно з ч.3 ст.30 Кодексу України з процедур банкрутства додаткова грошова винагорода арбітражного керуючого визначається у розмірі: 5 відсотків вартості стягнутого на користь боржника майна, яке на день відкриття провадження у справі перебувало у третіх осіб; 3 відсотки суми погашених вимог кредиторів;

що підставою для нарахування додаткової грошової винагороди у розмірі 5% вартості стягнутого на користь боржника майна, яке на день відкриття провадження у справі перебувало у третіх осіб, є фактичне надходження до боржника стягнутого на його користь майна, яке на день відкриття провадження у справі перебувало у третіх осіб;

що у вказаній вище нормі закону мова йде саме про майно боржника, яке на дату відкриття провадження у справі про банкрутство перебувало у третіх осіб, однак, у результаті вжитих ліквідатором заходів було повернуто до складу ліквідаційної маси;

що така думка ґрунтується на приписах ч.1 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства, відповідно до яких ліквідатор з дня свого призначення вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб, отже, умовою для нарахування додаткової грошової винагороди в розмірі 5% є саме повернення ліквідатором майна боржника, яке перебувало у третіх осіб;

що підставою для нарахування додаткової грошової винагороди у розмірі 3% суми погашених вимог кредиторів є фактичне надходження коштів на рахунок боржника, які спрямовуються на погашення вимог кредиторів, а умовами для нарахування такої додаткової грошової винагороди є погашення ліквідатором грошових вимог кредиторів у справі про банкрутство;

що ч.3 ст.30 Кодексу України з процедур банкрутства передбачає дві різні самостійні підстави для нарахування арбітражному керуючому додаткової грошової винагороди;

що у межах справи про банкрутство ТОВ "ВІГ Жашківський цукровий завод" ліквідатором банкрута були укладені, а у подальшому затверджені судом мирові угоди стосовно врегулювання спору щодо об`єктів нерухомого майна, які є предметом іпотеки за Іпотечним договором від 03.03.2011 №151311Z6, укладеним між АТ "Укрексімбанк" та ТОВ "ВІГ Жашківський цукровий завод", та за рахунок яких підлягають задоволенню забезпечені вимоги АТ "Укрексімбанк" у цій справі;

що станом на 25.09.2025 за вказаними вище мировими угодами від відповідачів на ліквідаційний рахунок боржника надійшли кошти на загальну суму 1 362 972,33 грн., які підлягають спрямуванню на погашення забезпечених вимог АТ "Укрексімбанк" і з яких ліквідатором банкрута було утримано додаткову грошову винагороду у розмірі 3%, на суму 40 889,17 грн. (1 362 972,33 грн. х 3%) та перераховано на користь забезпеченого кредитора АТ "Укрексімбанк" кошти у сумі 1 322 083,16 грн. у рахунок погашення його забезпечених заставою майна боржника грошових вимог;

що на дату засідання комітету кредиторів від 10.10.2025 додаткова грошова винагорода у сумі 40 889,17 грн. була виплачена ліквідатору банкрута повністю;

що комітетом кредиторів прийнято рішення схвалити звіт ліквідатора банкрута про нарахування та виплату додаткової грошової винагороди у розмірі 40 889,17 грн., отже остання підлягала сплаті ліквідатору при надходженні коштів на рахунок боржника одночасно з погашенням вимог забезпеченого кредитора відповідно до положень ч.3 ст.30 Кодексу України з процедур банкрутства;

що банк категорично не погоджується з висновком ліквідатора банкрута щодо наявності підстав для нарахування додаткової грошової винагороди в розмірі 5% від вартості стягнутого на користь боржника майна, під яким ліквідатор банкрута розуміє ті самі кошти у розмірі 1 322 083,16 грн., які були отримані від відповідачів у результаті виконання ними згаданих вище мирових угод у цій справі, та які у подальшому були перераховані на користь АТ "Укрексімбанк" у рахунок погашення його кредиторських вимог (за вирахуванням додаткової грошової вимоги у розмірі 3%);

що у контексті приписів ч.3 ст.30 Кодексу України з процедур банкрутства грошові кошти, які були отримані від відповідачів за мировими угодами: а) не можна вважати майном боржника, яке на день відкриття провадження у справі перебувало у третіх осіб; б) зазначені кошти не були стягнуті або повернуті ліквідатором на користь банкрута; в) вказані кошти були добровільно, в результаті примирення, перераховані відповідачами на виконання затверджених судом мирових угод у справі №04/5026/803/2012; г) нерухоме майно боржника, яке було предметом мирових угод, було виведено зі складу ліквідаційної маси в результаті проведення 06.10.2015 року аукціону в ліквідаційній процедурі, результати якого були визнані судом недійсними, тобто на день відкриття провадження у даній справі про банкрутство (29.05.2012 року) таке нерухоме майно ТОВ "ВІГ Жашківський цукровий завод" перебувало у власності та фактичному володінні боржника, а не третіх осіб;

що ліквідатор банкрута пропонує погодити нарахування додаткової грошової винагороди у розмірі і 3% і 5% фактично за одні й ті самі дії, а саме: за отримання 1 362 972,33 грн. і їх спрямування на погашення вимог заставного кредитора у справі про банкрутство.

4. Учасники провадження у справі про банкрутство боржника, представники яких не з`явились, були належним чином повідомлені про дату і час розгляду справи, однак про причини неявки до суду не повідомили.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, у зв`язку з чим суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами без участі учасників справи, які не з`явились

3. При вирішенні поданої на розгляд заяви судом застосовуються положення Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до ст.233 ГПК України у судовому засіданні приєднано до матеріалів справи вступну та резолютивну частини судового рішення.

4. Заслухавши представників учасників справи про банкрутство боржника та дослідивши наявні у справі докази суд встановив наступне.

Ухвалою суду від 29.05.2012 порушено провадження у справі про банкрутство боржника. Постановою від 18.04.2014 боржника визнано банкрутом. Ухвалами суду: від 11.04.2017 (із виправленою опискою згідно з ухвалою суду від 21.05.2018) - визначено основну грошову винагороду за кожен місяць здійснення повноважень ліквідатора банкрута у розмірі десяти мінімальних розмірів заробітної плати, визначеної законодавством України; від 23.11.2017 №3 - ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Носань Н.С.; від 11.02.2020 - установлено з 21.10.2019 розмір грошової винагороди ліквідатора банкрута за кожний місяць виконання ним повноважень у розмірі трьох розмірів мінімальної заробітної плати.

У період з 01.04.2025 до 31.05.2025 арбітражний керуючий Носань Н.С. здійснював повноваження ліквідатора банкрута.

Згідно зі звітом про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за період з 01.04.2025 до 31.05.2025 ліквідатором банкрута нараховано суму 48 000,00 грн. грошової винагороди, виплату якої не здійснено, фактично здійснено витрат на суму 250,00 грн., які за рахунок майна боржника не відшкодовано.

Згідно зі звітом про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за період з 01.06.2025 до 31.07.2025 ліквідатором банкрута нараховано суму 48 000,00 грн. грошової винагороди, виплату якої не здійснено, фактично здійснено витрат на суму 530,00 грн., які за рахунок майна боржника не відшкодовано.

Згідно зі звітом про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за період з 01.08.2025 до 30.09.2025 ліквідатором банкрута нараховано суму 48 000,00 грн. грошової винагороди, виплату якої не здійснено, а також ліквідатором банкрута нараховано додаткову грошову винагороду:

у розмірі 3 відсотків суми погашених вимог кредиторів (забезпеченого кредитора) 472 083,33 грн. /Чжан Юйцзє та Лі Вей/ + 472 084,00 /Чжан Юйцзе та ОСОБА_1 / + 206 000,00 грн. / ОСОБА_2 /

+ 30 000,00 грн. / ОСОБА_3 / + 182 805,00 /ТОВ "Енерго інновації"/ = 1362972*3% = 39 989,17 грн.;

у розмірі 5 відсотків вартості стягнутого на користь боржника майна 66 104,16 грн. (457 921,48 грн. + 457 920,83 грн. + 66 639,00 грн. +133 181,00 грн. + 19 400,00 грн. + 187 020,85 грн. = 1 322 083,16*5%)

Рішенням комітету кредиторів (протокол від 10.10.2025 №36) схвалені звіти арбітражного керуючого Носань Н.С. про нарахування основної грошової винагороди у загальному розмірі 144 000,00 грн., про нарахування додаткової грошової винагороди у сумі 40 889,17 грн. та про здійснені витрати у загальному розмірі 780,00 грн. за період з 01.04.2025 до 30.09.2025.

6. Відповідно до положень ст.30 Кодексу України з процедур банкрутства:

арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду;

грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород;

розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень;

додаткова грошова винагорода арбітражного керуючого визначається в розмірі: 5 відсотків вартості стягнутого на користь боржника майна, яке на день відкриття провадження у справі перебувало у третіх осіб; 3 відсотки суми погашених вимог кредиторів. Додаткова винагорода не сплачується арбітражному керуючому у разі, якщо вимоги забезпеченого кредитора погашаються у зв`язку з продажем такому кредитору майна, що забезпечує його вимоги. Право вимоги додаткової грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого з дня фактичного надходження до боржника стягнутого на його користь майна, яке на день відкриття провадження у справі перебувало у третіх осіб, або з дня фактичного надходження коштів на рахунок боржника, які спрямовуються на погашення вимог кредиторів;

витрати арбітражного керуючого, пов`язані з виконанням ним повноважень у справі, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Кодексом, крім витрат на страхування його професійної відповідальності, а також витрат, пов`язаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг;

арбітражний керуючий не менше одного разу на два місяці звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на засіданнях зборів кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи) чи комітету кредиторів (у справі про банкрутство юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - перед забезпеченим кредитором;

звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений зборами кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи) чи комітетом кредиторів (у справі про банкрутство юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - забезпеченим кредитором;

звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації, погашення боргів боржника подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

Згідно з правовими висновками Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду, викладеними у постанові від 31.05.2022 у справі №904/7678/15 "Отже, вищенаведеною нормою (прим. - ч. 3 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства) встановлені умови, розмір та момент виникнення права арбітражного керуючого на отримання додаткової винагороди як відповідне заохочення за належним чином виконану роботу з певним ефективним її результатом. Кодексом в імперативній формі врегульовано, що розмір додаткової грошової винагороди встановлюється за фактом виконання арбітражним керуючим певних дій, зокрема: за повернення майна боржника, яке перебувало у третіх осіб та за погашення вимог кредиторів, а право вимоги виникає в арбітражного керуючого з дня фактичного надходження до боржника стягнутого на його користь майна, яке на день відкриття провадження у справі перебувало у третіх осіб, або з дня фактичного надходження коштів на рахунок боржника, які спрямовуються на погашення вимог кредиторів. Кодексом не передбачено повноважень окремого кредитора або комітету кредиторів зменшувати розмір додаткової винагороди ліквідатора, а так само - відмовляти у її виплаті. Отже при наявності підстав, а саме при фактичному надходженні до боржника стягнутого на його користь майна, яке на день відкриття провадження у справі перебувало у третіх осіб, або з дня фактичного надходження коштів на рахунок боржника, ліквідатор має право на нарахування додаткової винагороди та її виплати. Водночас, слід звернути увагу на те, що процедура банкрутства є специфічною процедурою, яка характеризуються притаманним тільки цій процедурі складом учасників, кожен з яких вступаючи в провадження у справі наділяється особливим процесуальним правами та обов`язками, зумовленим характером відносин неспроможності. Передусім це зумовлено особливістю провадження у справах про банкрутство, яка полягає у застосуванні специфічних способів захисту її суб`єктів, особливостях процедури, учасників, стадій та інших елементів, які відрізняють це провадження від позовного. Таким чином, незважаючи на імперативність норм частини 3 статті 30 КУзПБ щодо умов, розміру та підстав виникнення права арбітражного керуючого на отримання додаткової грошової винагороди, таке заохочення того чи іншого арбітражного керуючого, який здійснював повноваження у певній процедурі банкрутства має здійснюватися із застосуванням судового розсуду, оскільки норми вказаної статті не виключають можливості того, що право на отримання винагороди, передбаченої в частині 3 статті 30 КУзПБ може виникнути як у арбітражного керуючого, під час здійснення повноважень якого настали визначені цією нормою умови (фактичне надходження до боржника стягнутого на його користь майна, яке на день відкриття провадження у справі перебувало у третіх осіб, або фактичне надходження коштів на рахунок боржника, які спрямовуються на погашення вимог кредиторів), так і у інших арбітражних керуючих, які виконували відповідні повноваження у справі про банкрутство у періоди як до, так і після настання визначених цією статтею умов. Відповідне рішення остаточно має бути прийняте господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, з урахуванням позиції ключових учасників провадження у справу, передусім зборів/комітету кредиторів і арбітражних керуючих, які стверджуються про наявність у них права на отримання додаткової грошової винагороди. Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами передбаченими законодавством про банкрутство, ГПК України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення, встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), такий, що є найбільш оптимальним в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу"

7. Аналізуючи установлені у справі обставини та вищевказані норми чинного законодавства суд приходить до таких висновків.

7.1. Виходячи з положень ст.30 Кодексу додаткова грошова винагорода є складовою грошової винагороди, тому звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди (у складі якої визначено додаткову грошову винагороду) має бути схвалений комітетом кредиторів.

Витрати арбітражного керуючого є окремим видом виплат на користь арбітражного керуючого, які підтверджуються документами про їх понесення.

Звіт арбітражного керуючого з трьома складовими (основою грошовою винагородою, додатковою грошовою винагородою та витратами) підлягає схваленню комітетом кредиторів, а лише в частині витрат, що стосуються заставного майна, підлягають додатково схваленню забезпеченим кредитором (оскільки забезпечений кредитор на зборах комітету кредиторів має право дорадчого голосу, ч.1 ст.48 Кодексу).

Крім того, "звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат" це є передбачений Кодексом документ, який складається арбітражним керуючим відповідно до вимог закону для складення документів, та який спочатку є предметом розгляду і схвалення комітету кредиторів і далі предметом розгляду і затвердження суду. Звіт є документом, який складається виключно для комітету кредиторів і для суду, тому як і будь-яка заява по суті має бути подана до суду в оригіналі.

7.2. Розмір нарахованої основної грошової винагороди арбітражного керуючого (48000+48000+48000) у вищевказаних звітах підтверджується розрахунком і схвалено комітетом кредиторів.

Розмір понесених витрат (250,00 + 530,00) у вищевказаних звітах підтверджується первинними бухгалтерськими документами і схвалено комітетом кредиторів.

Згідно з рішенням комітету кредиторів (протокол від 10.10.2025 №36) останнім було схвалено звіт про нарахування додаткової грошової винагороди у сумі 40 889,17 грн.

Враховуючи, що розрахунки грошової винагороди, додаткової грошової винагороди і здійснених витрат судом перевірені та є вірними, що заперечення кредиторів щодо розрахунків та доказів, якими вони підтверджуються відсутні, що звіти арбітражного керуючого Носань Н.С. схвалені рішенням комітету кредиторів суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню частково в частині затвердження звітів:

за період з 01.04.2025 до 31.05.2025 на суму 48 250,00 грн., з яких 48 000,00 грн. грошова винагорода, виплату якої не здійснено, 250,00 грн. витрати, які за рахунок майна боржника не відшкодовано;

за період з 01.06.2025 до 31.07.2025 ліквідатором банкрута на суму 48 530,00 грн., з яких 48 000,00 грн. грошова винагорода, виплату якої не здійснено, 530,00 грн. витрати, які за рахунок майна боржника не відшкодовано;

за період з 01.08.2025 до 30.09.2025 на суму 48 000,00 грн. грошової винагороди, виплату якої не здійснено, додаткової грошової винагороди у сумі 39 989,17 грн.. При цьому суд зазначає, що ліквідатор банкрута просить затвердити суму додаткової грошової винагороди меншу від тієї, на яку має право (40 889,17 грн.), тому суд при вирішенні справи виходить з вимог, які заявлені ліквідатором банкрута 39 989,17 грн.

7.3. Вимога в частині затвердження звіту про нарахування додаткової грошової винагороди арбітражного керуючого Носань Н.С. у розмірі 5% вартості стягнутого на користь боржника майна, яке на день відкриття провадження у справі перебувало у третіх осіб, на суму 66 104,16 грн. задоволенню не підлягає, оскільки останній не схвалено комітетом кредиторів, як це передбачено абз.2 ч.6 ст.30 Кодексу України з процедур банкрутства, оскільки звіт не містить (та до звіту не додано) будь-яких належних обґрунтувань і доказів щодо умов та підстав, за яких у ліквідатора банкрута виникло право на додаткову грошову винагороду у вказаному вище розмірі

Крім того, тлумачення ч.3 ст.30 КУзПБ дає підстави для висновків про те, що вказаною нормою:

право нарахування 5 відсотків додаткової винагороди виникає: а) від вартості стягнутого на користь боржника майна, б) від вартості саме майна, а не коштів; в) з дня фактичного надходження до боржника майна (реєстрації права власності, включення до складу ліквідаційної маси, отримання у володіння тощо); в) майна, яке на день відкриття провадження у справі перебувало у третіх осіб;

право нарахування 3 відсотків додаткової винагороди виникає: а) з дня фактичного надходження коштів; в) з дня надходження саме коштів на рахунок боржника, а не майна у володіння; б) які спрямовуються на погашення вимог кредиторів; в) від суми погашених вимог кредиторів.

Суд погоджується з доводами АТ "Укрексімбанк" про те, що отримана боржником сума 1 362 972,33 грн. від осіб, які їх перерахували на виконання мирових угод, не є рухомим чи нерухомим майном саме в розумінні ч.3 ст.30 КУзПБ, тому на неї не може бути нараховано 5 відсотків додаткової винагороди за повернення майна.

Керуючись ст.30 Кодексу України з процедур банкрутства, суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Носань Н.С., від 10.10.2025 №02-30/754 задовольнити частково.

1.1. Затвердити звіти ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Носань Н.С., про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат:

за період з 01.04.2025 до 31.05.2025 на суму 48 250,00 грн., з яких 48 000,00 грн. грошова винагорода, виплату якої не здійснено, 250,00 грн. витрати, які за рахунок майна боржника не відшкодовано;

за період з 01.06.2025 до 31.07.2025 ліквідатором банкрута на суму 48 530,00 грн., з яких 48 000,00 грн. грошова винагорода, виплату якої не здійснено, 530,00 грн. витрати, які за рахунок майна боржника не відшкодовано;

за період з 01.08.2025 до 30.09.2025 на суму 48 000,00 грн. грошової винагороди, виплату якої не здійснено, додаткової грошової винагороди у сумі 39 989,17 грн..

1.2. У решті вимог відмовити.

Ухвала суду набрала законної сили 11.12.2025. Ухвала суду може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду через суд першої інстанції в порядку та у строки, встановлені статтями 254-257 та п.17.5 розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено і підписано 11.12.2025.

Направити цю ухвалу ліквідатору банкрута, членам комітету кредиторів (5), представникам працівників боржника Солод Г.А., Сметаненко Л.О

Суддя Ю.А. Хабазня