ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2025 р. Справа№ 925/239/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Мальченко А.О.

Тищенко А.І.

секретар судового засідання: Ніконенко Ю.А.

за участю представників: не з`явились,

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна»

на рішення Господарського суду Черкаської області від 25.07.2025 (повний текст рішення складено 01.08.2025)

у справі №925/239/25 (суддя О.В. Чевгуз)

за позовом Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна»

до Дочірнього підприємства «Чарз-Авто»

про стягнення 513 123,00 грн, -

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

Акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна» (далі, позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Дочірнього підприємства «Чарз-Авто» (далі, відповідач) про стягнення в порядку суброгації 513 123,00 грн страхового відшкодування.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна» на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту №16/УА/0286244 та внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди 02.04.2024 виплатило страхове відшкодування власнику транспортного засобу марки «Мазда», державний номерний знак « НОМЕР_1 » у розмірі 673 123,00 грн.

Транспортний засіб «Атаман», державний номерний знак « НОМЕР_2 », водій якого є винним у ДТП, на момент ДТП перебував в оренді Дочірнього підприємства «Чарз-Авто».

16.11.2023 між ДП «Чарз-Авто» та Приватним акціонерним товариством «Страхова Компанія «Українська Страхова Група» був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страхування наземного транспорту № ЕР-.

Страховим полісом відповідача покрито лише частину шкоди на суму 160 000,00 грн, тому різниця між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням підлягає стягненню на користь позивача з відповідача як власника транспортного засобу, з вини водія якого настав страховий випадок - ДТП.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 25.07.2025 у справі №925/239/25 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Приймаючи вказане рішення, місцевий господарський суд установив, що на підтвердження вартості автомобіля «Мазда», державний номерний знак « НОМЕР_1 », в пошкодженому стані, позивачем надано відомості з Інтернет аукціону AUTOonline (зобов`язуюча пропозиція) ТОВ «Аудатекс Україна», де зазначена найвища пропозиція по продажу автомобіля в розмірі 603 000, 00 грн. Дана сума була включена позивачем до розрахунку для визначення розміру регламентної виплати.

За висновками суду відомості з Інтернет аукціону AUTOonline (зобов`язуюча пропозиція) ТОВ «Аудатекс Україна», на підставі яких позивачем було визначено вартість автомобіля «Мазда», державний номерний знак « НОМЕР_1 » після ДТП в розмірі 603 000,00 грн, не можуть слугувати належним та допустимим доказом, оскільки дана сума не визначена за допомогою акту чи експертизи, як то передбачено чинним законодавством України.

З огляду на викладене, визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування. За оцінкою суду, матеріали справи не містять та позивачем не надані належні та допустимі докази, визначені чинним законодавством України, за яких є можливість встановити матеріальні збитки, тому суть порушеного права і охоронюваних законом інтересів у позовній заяві позивач не обґрунтував.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із прийнятим судовим рішенням, 18.08.2025 через підсистему «Електронний суд» Акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 25.07.2025 у справі №925/239/25 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим, оскільки судом було неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права і неправильно встановлено обставини, які мають значення для справи.

Позивач наголошує, що з правового аналізу норми статті 993 Цивільного кодексу України слідує, що до АТ «СК «Країна» перейшло право вимоги до відповідача (особи, відповідальної за завдані збитки) у розмірі фактично виплаченого відшкодування (у розмірі понесених витрат), тобто у спірній сумі, що виключає будь-яку залежність вказаного розміру від оцінки відновлювального ремонту забезпеченого майна.

Відповідач не скористався своїм правом надати суду контррозрахунок, а всі його доводи зводяться до незгоди з визначеною сумою страхового відшкодування та намагань відповідача звернути все до негативного доказування, тобто вважати всі надані позивачем докази неналежними та недопустимими.

Суд першої інстанції посилається на нібито на недопустимість наданого Інтернет аукціону AUTOonline (зобов`язуюча пропозиція) ТОВ «Аудатекс Україна» внаслідок не проведення оцінки, але такий висновок Суду ґрунтується на неврахуванні численних висновків Верховного Суду та вказує про поверхневий розгляд справи

Законами України «Про страхування» та «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено зобов`язання страховика за договором добровільного страхування визначати розмір страхового відшкодування тільки в розмірі суми, встановленої звітом про оцінку транспортного засобу, оскільки цей звіт є попереднім оціночним документом, що визначає можливу, але не остаточну суму, необхідну для відновлення транспортного засобу.

Отже, розмір страхового відшкодування є цілком обґрунтованим, всі розрахунки вартості нанесеної шкоди визначені на підставі Договору та законодавства України, що підтверджують надані акт огляду та фотографії до нього, ремонтна калькуляція та зобов`язуюча пропозиція, а заперечення відповідача ґрунтується на простій незгоді та припущеннях відповідача.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

26.09.2025 від відповідача через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд у її задоволення відмовити.

Відповідач наголошує на тому, що дані з Інтернет аукціону AUTOonline (зобов`язуюча пропозиція) ТОВ «Аудатекс Україна», на підставі яких позивачем було визначено вартість автомобіля «Мазда», державний номерний знак « НОМЕР_1 » після ДТП в розмірі 603 000,00 грн, не можуть слугувати належним та допустимим доказом, оскільки дана сума не визначена за допомогою акту чи експертизи, як то передбачено чинним законодавством України та відповідно за таких умов (відсутня вартість ТЗ після ДТП) встановити матеріальний збиток не є можливим, відповідно і вимоги позивача є безпідставними. Крім того, позивачем не надано будь-якого розрахунку стосовно ринкової вартості ТЗ до ДТП, що відповідно також унеможливлює встановлення матеріального збитку.

Оцінка чи експертиза вартості КТЗ після ДТП не була проведена АТ «СК «Країна», тому вказана інформаціє не є належним, достатнім та допустимим доказом в розумінні статей 77, 78 Господарського процесуального кодексу України.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно з витягом із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.08.2025 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» на рішення Господарського суду Черкаської області від 25.07.2025 у справі №925/239/25 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Михальська Ю.Б., судді: Тищенко А.І., Мальченко А.О.

Судом встановлено, що апеляційна скарга була подана скаржником безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.08.2025 витребувано у Господарського суду Черкаської області матеріали справи №925/239/25; відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги до надходження матеріалів справи з Господарського суду Черкаської області.

01.09.2025 матеріали справи №925/239/25 надійшли до суду апеляційної інстанції та були передані судді-доповідачу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.09.2025 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» на рішення Господарського суду Черкаської області від 25.07.2025 у справі №925/239/25 залишено без руху. Роз`яснено Акціонерному товариству «Страхова компанія «Країна», що протягом 10 (десяти) днів з дня вручення даної ухвали про залишення апеляційної скарги без руху скаржник має право усунути вказані недоліки, надавши суду апеляційної інстанції докази сплати судового збору у розмірі 9 236,21 грн.

12.09.2025 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» надійшла заява про усунення недоліків, до якої долучено платіжну інструкцію №47908 від 11.09.2025 про сплату судового збору у розмірі 9 236,21 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.09.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» на рішення Господарського суду Черкаської області від 25.07.2025 у справі №925/239/25, розгляд справи призначено на 28.10.2025.

У судовому засіданні 28.10.2025 суд оголосив вступну та резолютивну частини постанови.

Явка представників учасників справи

У судове засідання 28.10.2025 представники позивача та відповідача не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується довідками про доставку електронного документа (ухвали суду від 17.09.2025) до електронних кабінетів учасників справи в підсистемі «Електронний суд».

Відповідно до частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи зазначене, а також доказове наповнення матеріалів справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги без участі представників сторін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

07.02.2024 між Акціонерним товариством «Страхова компанія «Країна» (далі - позивач) та ОСОБА_1 (далі - страхувальник) було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №16/УА/0286244. Предметом даного Договору були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Мазда», державний номерний знак « НОМЕР_1 ».

У відповідності до умов вказаного Договору страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування.

02.04.2024 у м. Черкаси на бульварі Шевченка на перехресті з вул. Припортова відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Мазда», державний номерний знак « НОМЕР_1 » та транспортного засобу «Атаман» державний номерний знак « НОМЕР_2 » під керуванням ОСОБА_2 .

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.04.2024 у справі №711/3012/24 ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Постанова набрала законної сили 06.05.2024.

02.04.2024 ОСОБА_1 - власник пошкодженого транспортного засобу «Мазда», державний номерний знак « НОМЕР_1 », звернувся до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» з повідомленням про настання страхового випадку (вх.№4184/24) (том 1, а.с. 50-51).

З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Мазда», державний номерний знак « НОМЕР_1 », було проведено його огляд, про що складено акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість) (том 1, а.с. 63-64) (фото ТЗ та пошкоджень додані) та ремонтну калькуляцію №73908 від 18.04.2024 у системі Audatex (том 1, а.с. 33-36), відповідно до якої вартість відновлювального ремонту автомобіля «Мазда», державний номерний знак « НОМЕР_1 » складає 955 147,30 грн, а також зобов`язуючу пропозицію он-лайн аукціону Autoonline ТОВ «Аудатекс Україна» з визначенням вартості майна (б/в або в пошкодженому стані), відповідно до якої вартість автомобіля «Мазда» у пошкодженому стані за найвищою пропозицією становить 603 000,00 грн (том 1, а.с. 37).

23.04.2024 ОСОБА_1 звернувся до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» із заявою про виплату страхового відшкодування (том 1, а.с. 52).

29.05.2024 Акціонерним товариством «Страхова компанія «Країна» було складено страховий акт №16/73908/2.1.5.1, відповідно до якого розмір страхового відшкодування, що підлягає виплаті страхувальнику, становить 673 123,00 грн та розрахований таким чином: 1 450 000,00 грн (ринкова (дійсна) вартість ТЗ на дату настання страхового випадку) - 145 000,00 грн (франшиза за договором) - 603 000,00 грн зменшення розміру страхового відшкодування на ринкову вартість пошкодженого автомобіля, визначену зобов`язуючою пропозицією он-лайн аукціону) - 28 877,00 грн (несплачена частка страхових платежів за Договором страхування).

На підставі зазначеного страхового акту АТ «СК «Країна» здійснила виплату страхового відшкодування ОСОБА_1 у розмірі 673 123,00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями №17092 від 29.05.2024 (200 000,00 грн), №17816 від 10.06.2024 (200 000,00 грн), №18084 від 12.06.2024 (200 000,00 грн), №18335 від 17.06.2024 (73 123,00 грн).

07.07.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кийтранс - 2005» (власником транспортного засобу «Атаман», державний номерний знак « НОМЕР_2 ») та Дочірнім підприємством «Чарз-Авто» було укладено Договір оренди транспортних засобів №7/07, відповідно до умов якого транспортний засіб «Атаман» державний номерний знак « НОМЕР_2 » передано в оренду відповідачу.

Відповідно до пункту 7.1.10. Договору оренди транспортних засобів №7/07 орендар зобов`язаний відшкодувати шкоду, завдану іншій особі у зв`язку з використанням майна, що орендується.

16.11.2023 між ДП «Чарз-Авто» та Приватним акціонерним товариством «Страхова Компанія «Українська Страхова Група» був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страхування наземного транспорту №ЕР- (франшиза - 0, ліміт за шкоду майну - 160 000,00 грн).

16.11.2023 між ДП «Чарз-Авто» та Приватним акціонерним товариством «Страхова Компанія «Українська Страхова Група» був укладений договір добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страхування наземного транспорту №97-24010-23-00148.

ПрАТ «Страхова Компанія «Українська Страхова Група» 11.11.2024 виплатило позивачу страхове відшкодування на підставі Полісу № ЕР- у розмірі 160 000,00 грн.

Водночас, як зазначає ПрАТ «Страхова Компанія «Українська Страхова Група» у листі від 29.05.2025 вих.№ДКЦВ-32226/1 (том 1, а.с. 123), воно не має підстав для виплати страхового відшкодування за Договором добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страхування наземного транспорту №97-24010-23-00148 у зв`язку з тим, що страхувальник (відповідач) не звернувся до нього із заявою про обставини настання страхового випадку, що є підставою для відмови у виплаті згідно з пунктами 11.1.5., 11.1.7. цього договору.

Позивач звертався до відповідача з претензією від 24.12.2024 вих. №73908/ІНС (том 1, а.с. 43) про відшкодування шкоди в порядку регресу, а саме 513 123,00 грн (різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням за полісом).

У позовній заяві АТ «Страхова компанія «Країна» зазначило, що станом на дату звернення з позовною заявою до суду відповідач так і не здійснив сплату страхового відшкодування в розмірі 513 123,00 грн, чим порушив права позивача.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Разом з цим, згідно зі статтею 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їх працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Із аналізу змісту глави 82 Цивільного кодексу України вбачається, що законодавець розрізняє поняття «особа, яка завдала шкоду» та «особа, яка відповідає за шкоду».

Верховний Суд у постанові від 10 серпня 2022 року під час розгляду справи №904/6092/21 зробив правовий висновок: «Стаття 1187 Цивільного кодексу України встановлює особливого суб`єкта, відповідального за завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки, зокрема, відповідно до частини другої, таким суб`єктом є особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Положеннями статті 397 Цивільного кодексу України передбачено, що володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

Не є таким суб`єктом і не несе відповідальності перед потерпілим за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина 1 статті 1172 Цивільного кодексу України).

Положення частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України про застосування принципу вини у разі завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки не скасовує попереднього правила про відповідальність саме власника (володільця) джерела підвищеної небезпеки (частина 2 статті 1187 Цивільного кодексу України).

У такому випадку обов`язок по відшкодуванню шкоди покладається на того власника (володільця) джерела підвищеної небезпеки, з вини водія якого завдана шкода, а не безпосередньо на винного водія.

Судом установлено, що станом на момент ДТП транспортний засіб «Атаман», державний номерний знак « НОМЕР_2 », перебував в оренді у відповідача на підставі укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Кийтранс - 2005» 07.07.2022 Договору оренди транспортних засобів №7/07.

Відповідно до пункту 7.1.10. Договору оренди транспортних засобів №7/07 орендар зобов`язаний відшкодувати шкоду, завдану іншій особі у зв`язку з використанням майна, що орендується.

Таким чином, згідно з частиною 2 статті 1187 Цивільного кодексу України обов`язок з відшкодування шкоди, завданої внаслідок зазначеної ДТП, покладається на Дочірнє підприємство «Чарз-Авто» як на законного володільця джерела підвищеної небезпеки, з вини водія якого завдана шкода.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 Цивільного кодексу України до страховика (позивача), який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Тобто, у правовідносинах суброгації відбувається лише заміна кредитора: право вимоги передається (переходить) від страхувальника (якого ще називають вигодонабувачем, первісним кредитором, потерпілим) до страховика - нового кредитора, який в подальшому замість страхувальника і буде пред`являти право вимоги до особи, відповідальної за завдання шкоди. Така заміна відбувається на підставі закону, в момент виплати страховиком страхового відшкодування страхувальнику. Тому нового зобов`язання з відшкодування збитків не виникає, оскільки у таких правовідносинах зберігається те зобов`язання, яке виникло із заподіяння шкоди і у зв`язку з яким було виплачене страхове відшкодування.

Отже, у відносинах суброгації страховик виступає замість потерпілого в деліктному зобов`язанні, а особа, яка завдала шкоди, - його боржником. До нового кредитора переходять права первісного кредитора в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника. Під час виплати страховиком страхувальнику страхового відшкодування за договором добровільного майнового страхування відбувається заміна кредитора, і, як наслідок, у страховика виникає право вимоги до відповідальної особи щодо відшкодування йому завданої шкоди у порядку суброгації.

Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 12.08.2019 у справі №910/2351/17, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №910/2603/17, від 01 лютого 2022 року у cправі №910/12472/18.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про страхування» та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.

За приписами пункту 2.1 статті 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Судом установлено, що цивільно-правова відповідальність осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «Атаман», державний номерний знак « НОМЕР_2 », на момент скоєння зазначеної ДТП була застрахована відповідачем у Приватному акціонерному товаристві «Страхова Компанія «Українська Страхова Група» згідно з Полісом № ЕР-.

Спеціальні норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин, обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29); згідно з пунктом 12.1 статті 12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Полісом № ЕР- передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, становить 160 000,00 грн, франшиза - 0,00 грн.

Відповідно до пункту 36.4 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.

Як зазначає позивач та підтверджує ПрАТ «Страхова Компанія «Українська Страхова Група» у листі від 29.05.2025 вих.№ДКЦВ-32226/1, остання 11.11.2024 виплатила позивачу страхове відшкодування на підставі Полісу №ЕР- у розмірі 160 000,00 грн.

Водночас, як зазначило ПрАТ «Страхова Компанія «Українська Страхова Група» у листі від 29.05.2025 вих.№ДКЦВ-32226/1, воно не має підстав для виплати страхового відшкодування за Договором добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страхування наземного транспорту №97-24010-23-00148 у зв`язку з тим, що страхувальник (відповідач) не звернувся до нього із заявою про обставини настання страхового випадку, що є підставою для відмови у виплаті згідно з пунктами 11.1.5., 11.1.7. цього договору.

Разом з цим, відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до статті 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування), для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до статті 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі №676/518/17, від 13 червня 2019 року у справі №587/1080/16-ц.

Таким чином, оскільки сума страхового відшкодування, виплаченого позивачем страхувальнику згідно з договором добровільного страхування становить 673 123,00 грн, а сума, відшкодована йому страховиком винної особи - 160 000,00 грн, то позивач стверджує, що у нього наявні підстави для стягнення з відповідача різниці в сумі 513 123, 00 грн (673 123,00 грн - 160 000,00 грн).

Відповідач, у свою чергу, заперечуючи проти задоволення позову, стверджує про недоведення позивачем належними та допустимими доказами розміру матеріального збитку, оскільки всупереч нормам чинного законодавства позивачем не надано звіту про оцінку чи експертизи вартості КТЗ після ДТП, а така вартість визначена на підставі відомостей з Інтернет аукціону AUTOonline (зобов`язуюча пропозиція) ТОВ «Аудатекс Україна».

Місцевий господарський суд погодився із такими запереченнями відповідача, зазначивши, що позивачем не надані належні та допустимі докази, визначені чинним законодавством України, за яких є можливість встановити матеріальні збитки, тому суть порушеного права і охоронюваних законом інтересів у позовній заяві позивач не обґрунтував.

Зазначене стало підставою для відмови у задоволенні позову в даній справі.

Колегія суддів, натомість, не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з частинами 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частинами 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 79 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 988 Цивільного кодексу України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

За змістом пункту 3 частини 1 статті 20 Закону України «Про страхування» до обов`язків страховика, зокрема, належить при настанні страхового випадку у передбачений договором строк здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування, яке частиною 16 статті 9 даного Закону визначено як страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Згідно частиною 1 статті 25 Закону України «Про страхування» виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Отже, розрахунок суми страхового відшкодування здійснюється згідно з умовами Договору, вимогами спеціального законодавства.

Водночас, як уже зазначалося, згідно з положеннями статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Мазда», державний номерний знак « НОМЕР_1 », було проведено його огляд, про що складено акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість) (том 1, а.с. 63-64) (фото ТЗ та пошкоджень додані) та ремонтну калькуляцію №73908 від 18.04.2024 у системі Audatex (том 1, а.с. 33-36), відповідно до якої вартість відновлювального ремонту автомобіля «Мазда», державний номерний знак « НОМЕР_1 » складає 955 147,30 грн, а також зобов`язуючу пропозицію он-лайн аукціону Autoonline ТОВ «Аудатекс Україна» з визначення вартості майна (б/в або в пошкодженому стані), відповідно до якої вартість автомобіля «Мазда» у пошкодженому стані за найвищою пропозицією становить 603 000,00 грн (том 1, а.с. 37).

Згідно з пунктом 18.1. Договору добровільного страхування наземного транспорту №16/УА/0286244 відповідно до обраних умов страхувальником при укладенні цього Договору визначення розміру збитку та страхового відшкодування може здійснюватися страховиком на підставі калькуляції страховика (складеної страховиком за допомогою програмного продукту Audatex), автотоварознавчого дослідження (експертного висновку, акту, звіту, тощо щодо визначення розміру збитку), рахунків СТО.

Рішенням Правління ПрАТ «СК «Україна» (протокол №33 від 28.12.2012) затверджено зміни до Правил добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного» (том 1, а.с. 12-22; далі, Правила).

Згідно з розділом І зазначених Правил:

1.1.8. Конструктивна загибель - таке пошкодження транспортного засобу, коли вартість його відновлення (ремонту) становить 60 і більше відсотків його страхової суми та відновлювальний ремонт застрахованого транспортного засобу проводити економічно недоцільно. Конкретний розмір конструктивної загибелі зазначений в Договорі страхування;

1.1.11. Ринкова вартість - це вартість, за яку можливе відчуження транспортного засобу (його складників) на ринку подібного транспортного засобу (його складників) на дату оцінки за договором, укладеним між покупцем та продавцем;

1.1.12. Страхова сума - це встановлена Договором страхування грошова сума, в межах якої Страховик, відповідно до умов Договору страхування, зобов`язаний провести виплату страхового відшкодування при настанні страхового випадку;

1.1.13. Страховий випадок - подія, передбачена Договором страхування, яка відбулася протягом дії Договору страхування, і з настанням якої виникає обов`язок Страховика здійснити виплату страхового відшкодування.

Страховик на підставі цих Правил та відповідно до чинного законодавства укладає договори добровільного страхування наземних ТЗ (крім залізничних) (надалі - Договір) зі Страхувальниками (пункт 2.3. Правил).

Згідно з пунктом 13.11. Правил визначення розміру страхового відшкодування здійснюється Страховиком з урахуванням умов Договору, Правил та на підставі документів, а саме:

13.11.1. «СТО на вибір Страховика» - рахунків СТО, де буде здійснюватися відновлювальний ремонт ТЗ. Ремонт пошкодженого ТЗ здійснюється на СТО, що обирається Страховиком;

13.11.2. «сертифікована СТО на вибір Страхувальника» - тільки рахунків сервісної СТО моделі застрахованого ТЗ. Ремонт пошкодженого ТЗ здійснюється на сервісній СТО, що обирається Страхувальником;

13.11.3. «без СТО» - висновків (актів) або звітів автотоварознавчого дослідження щодо визначення вартості відновлювального ремонту та/або матеріального збитку, заподіяного власнику застрахованого ТЗ на момент страхового випадку, підготовленого спеціалізованою та вповноваженою експертною організацією, експертом, оцінювачем або калькуляції Страховика, складеної за допомогою спеціального програмного продукту (Audatex тощо).

Згідно з пунктом 13.19. Правил вартість залишків ТЗ визначається шляхом вивчення попиту та пропозицій на ринку щодо таких залишків (зокрема: он-лайн аукціон з продажу автомобілів (ТОВ «Україно-Польське підприємство «Автоонлайн - Україна») чи аналогічні аукціони) або на підставі висновку (акту) або звіту автотоварознавчого дослідження, або за згодою Сторін.

Таким чином, виходячи із положень наведених статей Закону України «Про страхування», Цивільного кодексу України, відповідно до яких виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), а до страховика за договором добровільного страхування у порядку суброгації переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, саме у межах фактичних витрат, умов Договору добровільного страхування та Правил страхування, які передбачають можливість визначення розміру страхового відшкодування на підставі калькуляції Страховика, складеної за допомогою спеціального програмного продукту (Audatex тощо), а вартості залишків ТЗ шляхом вивчення попиту та пропозицій на ринку щодо таких залишків (зокрема: он-лайн аукціон з продажу автомобілів (ТОВ «Україно-Польське підприємство «Автоонлайн - Україна») чи аналогічні аукціони), колегія суддів доходить висновку, що застосування позивачем при визначенні вартості автомобіля «Мазда», днз « НОМЕР_1 », після ДТП (у пошкодженому стані) відомостей з Інтернет аукціону Autoonline (зобов`язуюча пропозиція) ТОВ «Аудатекс Україна» є правомірним.

При цьому суд звертає увагу на те, що в прийнятих за результатами перегляду справ даної категорії постановах Верховного Суду від 25.07.2018 у справі №922/4013/17, від 20.03.2018 у справі №911/482/17, від 03.07.2019 у справі №910/12722/18, зазначено, що звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу, а реальним підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є платіжний документ про здійснення такої виплати.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 01.02.2018 у справі №910/22886/16 невірно вважати, що для вирахування страхового відшкодування (збитків) слід брати до уваги тільки Звіт суб`єкта оцінювання, складений згідно з Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», оскільки відповідно до абз. 10 частини 2 статті 7 цього Закону проведення оцінки майна є обов`язковим для визначення збитків або розміру відшкодування саме у випадках, встановлених законом. При цьому, норми вказаного Закону не передбачають обов`язковість проведення оцінки для визначення збитків та розміру відшкодування саме за результатами дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, на переконання колегії суддів, помилковими є висновки суду першої інстанції з приводу того, що відомості з Інтернет аукціону AUTOonline (зобов`язуюча пропозиція) ТОВ «Аудатекс Україна», на підставі яких позивачем було визначено вартість автомобіля «Мазда», державний номерний знак « НОМЕР_1 » після ДТП в розмірі 603 000,00 грн, не можуть слугувати належним та допустимим доказом у справі.

Колегія суддів зазначає, що згідно з пунктом 1.1.8. Правил, у відповідності до яких укладався договір добровільного страхування, конструктивна загибель - таке пошкодження транспортного засобу, коли вартість його відновлення (ремонту) становить 60 і більше відсотків його страхової суми та відновлювальний ремонт застрахованого транспортного засобу проводити економічно недоцільно. Конкретний розмір конструктивної загибелі зазначений в Договорі страхування.

Згідно з пунктом 30.2. статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно з ремонтною калькуляцією Audatex вартість відновлювального ремонту автомобіля «Мазда», державний номерний знак « НОМЕР_1 », складає 955 147,30 грн.

Водночас, як зазначено у страховому акті позивача, ринкова вартість автомобіля станом на дату ДТП 02.04.2024 становить 1 450 000,00 грн і відповідає ринковій вартості/страховій сумі, зазначеній у договорі добровільного страхування від 07.02.2024.

Отже, автомобіль «Мазда», державний номерний знак « НОМЕР_1 » вважається таким, що конструктивно знищений.

Відповідно до частини 1 статті 25 Закону України «Про страхування», Правил страхування та положень Договору розмір страхового відшкодування становить 673 123,00 грн та розрахований таким чином: 1 450 000,00 грн (ринкова (дійсна) вартість ТЗ на дату настання страхового випадку, яка зафіксована у договорі добровільного страхування) - 145 000,00 грн (франшиза за договором) - 603 000,00 грн зменшення розміру страхового відшкодування на ринкову вартість пошкодженого автомобіля, визначену зобов`язуючою пропозицією он-лайн аукціону) - 28 877,00 грн (несплачена частка страхових платежів за Договором страхування).

Зазначений розрахунок відповідає умовам Договору.

На підставі страхового акту АТ «СК «Країна» здійснила виплату страхового відшкодування ОСОБА_1 у розмірі 673 123,00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями №17092 від 29.05.2024 (200 000,00 грн), №17816 від 10.06.2024 (200 000,00 грн), №18084 від 12.06.2024 (200 000,00 грн), №18335 від 17.06.2024 (73 123,00 грн).

Тобто, фактичні витрати позивача склали 673 123,00 грн.

У свою чергу, невідшкодована частина матеріального збитку складає 513 123,00 грн (1 450 000,00 грн (ринкова вартість ТЗ до ДТП) - 145 000,00 грн (франшиза за договором) - 603 000,00 грн (ринкова вартість пошкодженого автомобіля після ДТП) - 28 877,00 грн (несплачена частка страхових платежів за Договором страхування) - 160 000,00 грн (страхове відшкодування, сплачене ПрАТ «СК «УСГ»).

Як уже встановлено вище, станом на момент ДТП транспортний засіб «Атаман», державний номерний знак « НОМЕР_2 », водій якого є винним у ДТП, перебував в оренді у відповідача на підставі укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Кийтранс - 2005» 07.07.2022 Договору оренди транспортних засобів №7/07.

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.04.2024 у справі №711/3012/24 ОСОБА_2 (водія ТЗ «Атаман», державний номерний знак « НОМЕР_2 ») визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене, позивач має право вимоги до відповідача як володільця ТЗ на момент ДТП в розмірі фактично завданих та невідшкодованих йому страховиком винної особи збитків у сумі 513 123,00 грн.

Доводи відповідача про те, що наявні в матеріалах справи докази не доводять реального розміру завданих збитків судом до уваги не приймаються, оскільки відповідачем жодних інших доказів в розумінні статей 74, 76-79, 80, 86, 269 Господарського процесуального кодексу України, які б спростовували визначений позивачем розмір страхового відшкодування, встановлювали іншу вартість транспортного засобу на момент ДТП та після неї, не надано. Клопотань про проведення судової експертизи відповідач також не заявляв.

При цьому судова практика з розгляду подібних спорів наразі сформована таким чином, що відомості Інтернет аукціону Autoonline (зобов`язуюча пропозиція) ТОВ «Аудатекс Україна» приймаються судами до уваги у разі неподання іншою стороною спору доказів на їх спростування.

Відповідач, який заперечував проти використання як доказу у справі відомостей з платформи Audatex, належних та допустимих доказів на підтвердження іншої вартості матеріального збитку (враховуючи, що вина водія належного йому на праві оренди автомобіля підтверджена судовим рішенням) суду не надав.

Таким чином, враховуючи принцип змагальності сторін, колегія суддів погоджується з доводами скаржника про те, що акт огляду, ремонтна калькуляція та зобов`язуюча пропозиція, платіжні інструкції про сплату страхового відшкодування у даному випадку є належними та допустимими доказами на підтвердження розміру шкоди та фактично понесених позивачем витрат згідно з договором.

З огляду на наведене рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення, яким позовні вимоги у даній справі підлягають задоволенню в повному обсязі.

Усі інші доводи та міркування учасників справи, окрім зазначених у мотивувальній частині постанови, взяті судом до уваги, однак не спростовують наведених вище висновків суду.

При цьому судом враховано, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, пункт 29; рішення ЄСПЛ у справі «Серявін проти України» від 10 лютого 2010 року, пункт 58).

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частин 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За змістом пункту 2 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині.

Відповідно до статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, нез`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» такою, що підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Черкаської області від 25.07.2025 у даній справі таким, що підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Розподіл судового збору здійснено у відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 2 частини 1 статті 275, статтями 277, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» на рішення Господарського суду Черкаської області від 25.07.2025 у справі №925/239/25 задовольнити.

Рішення Господарського суду Черкаської області від 25.07.2025 у справі №925/239/25 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Чарз-Авто» (18036, місто Черкаси, вулиця Різдвяна, буд. 290; ) на користь Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» (04176, м. Київ, вул. Електриків, 29А; ) 513 123 (п`ятсот тринадцять тисяч сто двадцять три) грн 00 коп. суми сплаченого страхового відшкодування, 6 157 (шість тисяч сто п`ятдесят сім) грн 47 коп. судового збору за подання позовної заяви та 9 236 (дев`ять тисяч двісті тридцять шість) грн 21 коп. судового збору за подання апеляційної скарги. Видати наказ.

Видачу наказу доручити Господарському суду Черкаської області згідно з вимогами процесуального законодавства.

Матеріали справи №925/239/25 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 15.12.2025 після повернення головуючого судді Михальської Ю.Б. та судді Тищенко А.І. з відрядження.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді А.О. Мальченко

А.І. Тищенко