ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2025 р. Справа№ 910/10839/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гончарова С.А.

суддів: Тарасенко К.В.

Кравчука Г.А.

за участю секретаря судового засідання Кузьмінської О.Р.,

за участю представника (-ів) згідно протоколу судового засідання від 26.11.2025

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Політичної партії "Європейська солідарність"

на рішення Господарського суду міста Києва від 20.11.2024 (повний текст складено 21.11.2024)

у справі № 910/10839/24(суддя -Князьков В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Київ"

до Політичної партії "Європейська солідарність"

про стягнення 8 389 352, 90 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Київ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача Політичної партії "Європейська солідарність" про стягнення неустойки за неправомірне користування нерухомим майном в розмірі 8 389 352,90 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.11.2024 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Київ" до Політичної партії "Європейська солідарність" про стягнення неустойки за неправомірне користування нерухомим майном в розмірі 8 389 352,90 грн задоволено повністю. Стягнуто з Політичної партії "Європейська солідарність" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Київ" неустойку за неправомірне користування нерухомим майном в розмірі 8 389 352,90 грн та судовий збір в сумі 125 840, 29 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, 11.12.2024 (згідно дати звернення до канцелярії суду) Політична партія "Європейська солідарність" звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 20.11.2024 у справі № 910/10839/24, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 20.11.2024 у справі №910/10839/24 та ухвалити у справі №910/10839/24 нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Київ" до Політичної партії "Європейська солідарність" про стягнення неустойки за неправомірне користування нерухомим майном в розмірі 8 389 352, 90 грн.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив, що Судом першої інстанції не було враховано, що у Відповідача не було змоги використовувати орендовані приміщення через карантинні обмеження та наслідки воєнної агресії рф.

Апелянт вказує, що якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій. У матеріалах справи відсутні докази наявності у Позивача збитків спричинених внаслідок невиконання вимог Договору.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу скаржник вказує, що висновки Суду першої інстанції щодо дати розірвання договору за ініціативою орендодавця в односторонньому порядку саме з 03.07.2023, та, як наслідок, і вирішення питання щодо нарахуванню Відповідачу подвійної орендної плати, є передчасними, зробленими без належного з`ясування істотних обставин, що мають значення для розгляду заявлених у цій справі позовних вимог.

Скаржник зазначає, що суд першої інстанції не дослідив належним чином та не встановив наявність можливості односторонньої відмови Позивача від Договору оренди, не встановив порядок дій Позивача і Відповідача у випадку відмови від Договору оренди, не встановили факт чи було укладено між сторонами додаткову угоду про відмову від Договору.

Одночасно з поданням апеляційної скарги, відповідачем подано клопотання про зупинення провадження у даній справі до розгляду справи 910/10904/23.

Скаржник вказує, що саме за результатом розгляду справи № 910/10904/23 існуватиме можливість визначити за який саме період існувало (і чи виникло взагалі) право Орендодавця на нарахування Орендарю неустойки за порушення зобов`язання щодо звільнення і передачі приміщення.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.12.2024, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Гончаров С.А., судді Тищенко О.В., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2024 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/10839/24 та відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Політичної партії "Європейська солідарність" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.11.2024 у справі № 910/10839/24 до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.

26.12.2024 від Господарського суду міста Києва до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/10839/24.

Головуючий суддя та члени колегії суддів під час розгляду справи перебували у відпустці.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2025 апеляційну скаргу Політичної партії "Європейська солідарність" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.11.2024 у справі № 910/10839/24 залишено без руху. Роз`яснено Політичній партії "Європейська солідарність", що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали особа має право усунути недоліки, надавши суду апеляційної інстанції докази сплати судового збору у встановленому законодавством розмірі та надати докази надсилання апеляційної скарги з додатками Товариству з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Київ".

04.02.2025 (згідно дати звернення до канцелярії суду) від Політичної партії "Європейська солідарність" до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява на виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2025, а саме докази сплати судового збору на суму 188 761, 50 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №2329 від 28.01.2025 та докази направлення апеляційної скарги з додатками позивачу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Політичної партії "Європейська солідарність" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.11.2024 у справі № 910/10839/24. Запропоновано позивачу надати свої міркування щодо заявленого Політичною партією "Європейська солідарність" клопотання про зупинення провадження у справі №910/10839/24. Призначено до розгляду апеляційну скаргу Політичної партії "Європейська солідарність" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.11.2024 у справі № 910/10839/24 у судовому засіданні 25.02.2025.

17.02.2025 (згідно дати звернення до системи «Електронний суд») від Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Київ" надійшов відзив на апеляційну скаргу, який вмотивований тим, що судовим рішенням у справі № 910/12351/23, яке набрало законної сили 08.04.2024 та, фактично, є остаточним, однозначно встановлено факт розірвання Договору оренди саме 03.07.2024 та констатовано правомірність дій ТОВ «Підприємство «Київ» в частині дотримання порядку повідомлення ПП «ЄС» про односторонню відмову від Договору.

Відзив обґрунтовано тим, що як із буквального змісту ч. 6 ст. 762 ЦК України, так і судової практики її застосування слідує, що обов`язковою умовою звільнення наймача від зобов`язання по сплаті орендних платежів є об`єктивна та безпосередня неможливість використовувати передане у найм майно через обставини, за які наймач не відповідає.

Позивач вмотивовує відзив також тим, що Апелянтом належними та допустимими доказами не було доведено форс-мажорних підстав, а тому підстави для звільнення Апелянта від сплати штрафних санкцій у даній справі відсутні.

17.02.2025 (згідно дати звернення до системи «Електронний суд») від Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Київ" надійшли заперечення на клопотання про зупинення провадження по справі, які вмотивовані тим, що всі питання (підстави), які закладені Позивачем в позов в межах справи №910/10904/23 про виселення з орендованого майна, входять до предмету доказування про стягнення неустойки в розмірі подвійної плати за неправомірне користування ПП «ЄС» орендованим приміщенням за період з 16.01.2024 по 31.08.2024 у даній справі №910/10839/24, і такі питання повною мірою можуть вирішитись на підставі доказів, наданих сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень в межах даної справи, що виключає неможливість розгляду такої справи до вирішення пов`язаної справи № 910/10904/23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.02.2025 призначено до розгляду у судовому засіданні справу №910/10839/24 за апеляційною скаргою Політичної партії "Європейська солідарність" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.11.2024 на 02.04.2025.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.04.2025 відкладено розгляд апеляційної скарги Політичної партії "Європейська солідарність" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.11.2024 у справі № 910/10839/24 на 30.04.2025.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.05.2025 призначено до розгляду у судовому засіданні справу № 910/10839/24 за апеляційною скаргою Політичної партії "Європейська солідарність" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.11.2024 на 25.06.2025.

09.06.2025 (згідно дати звернення до системи «Електронний суд») від Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Київ" надійшли письмові пояснення по справі, які обґрунтовано тим, що висновки викладені у постанові Верховного Суду від 28.01.2025 у справі №910/925/24 про стягнення з Політичної партії заборгованості у вигляді неустойки у зв`язку з неправомірним користуванням нерухомим майном, переданим Політичній партій за Договором оренди №к-206, з огляду на подібність спорів за змістовним та суб`єктним критерієм - підлягають застосуванню до спірних взаємовідносин у даній справі № 910/925/24.

У судовому засіданні 25.06.2025 суддя Тищенко О.В. заявила про самовідвід від розгляду справи № 910/10839/24 за апеляційною скаргою Політичної партії "Європейська солідарність" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.11.2024.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.06.2025 заяву про самовідвід судді Тищенко О.В. від розгляду апеляційної скарги Політичної партії "Європейська солідарність" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.11.2024 у справі № 910/10839/24 задоволено. Справу № 910/10839/24 передано для здійснення повторного автоматизованого розподілу та визначення іншого складу суддів відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.06.2025, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Гончаров С.А., судді Кравчук Г.А., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.06.2025 прийнято справу № 910/10839/24 до провадження за апеляційною скаргою Політичної партії "Європейська солідарність" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.11.2024 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Гончаров С.А., судді Кравчук Г.А., Тарасенко К.В. Призначено до розгляду апеляційну скаргу Політичної партії "Європейська солідарність" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.11.2024 у судовому засіданні на 30.07.2025.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2025 виправлено описку в ухвалі Північного апеляційного господарського суду від 27.06.2025 у справі № 910/10839/24. Ухвалено вважати вірним дату судового засідання "30.07.2025 року", замість помилково вказаної - "30.07.2024 року".

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.08.2025 призначено до розгляду у судовому засіданні справу № 910/10839/24 за апеляційною скаргою Політичної партії "Європейська солідарність" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.11.2024 на 29.10.2025.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2025 призначено до розгляду у судовому засіданні справу № 910/10839/24 за апеляційною скаргою Політичної партії "Європейська солідарність" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.11.2024 на 26.11.2025

25.11.2025 (згідно дати звернення на електрону адресу суду) від Політичної партії "Європейська солідарність" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке обґрунтоване тим, що 26 листопада 2025 року Адвокат Олександр Бердичевський прийматиме участь в судовому засіданні в ВС КГС, представляючи інтереси Касатора.

Клопотання скаржника про відкладення розгляду справи підлягає залишенню без задоволення з огляду на те, що за висновками суду, його неявка не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами, а також з огляду на те, що, по-перше, обставини, викладенні в клопотанні відповідача про відкладення розгляду справи, жодним чином не підтверджені, та по-друге, відповідач був обізнаний про подання ним апеляційної скарги та про її розгляд у Північному апеляційному господарському суді та не був позбавлений можливості залучити іншого представника для участі у судовому засіданні.

У судове засідання, що відбулось 26.11.2025 з`явився представник позивача надав свої пояснення щодо суті спору та просив задовольнити вимоги викладені в його процесуальних документах. Відповідач в судове засідання не з`явився про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином згідно інформації наявній в системі «Електронний суд».

Щодо клопотання скаржника про зупинення провадження у даній справі (910/10839/24) до розгляду справи 910/10904/23, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Зупинення провадження у справі - це перерва у розгляді справи на невизначений строк. У разі зупинення провадження у справі припиняється здійснення процесуальних дій у такій справі.

Статтею 227 ГПК України передбачено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Таким чином, підставою для зупинення провадження у справі є об`єктивна неможливість розгляду господарської справи до вирішення пов`язаної справи іншим судом.

При цьому для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати, як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду справи. Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, ще мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості; обмеженості предметом позову; неможливості розгляду тотожної справи певної черговості розгляду вимог тощо. Аналогічний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2018 у справі № 918/926/17.

Згідно з пунктом 5 частини першої ст. 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

При цьому пов`язаною зі справою є така інша справа, в якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у цій справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення. Під неможливістю розгляду справи слід розуміти неможливість для такого господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що розгляд справи №910/10904/23 не унеможливлює розгляд даної справи, оскільки не встановлено, які саме обставини не можуть бути встановлені господарським судом самостійно при вирішенні цієї справи (№910/10839/24), виходячи з предмета та підстав спору.

Водночас, сама по собі взаємопов`язаність справ ще не свідчить про неможливість розгляду цієї справи до прийняття рішення у іншій справі № 910/10904/23). Суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Тобто, у Північного апеляційного господарського суду при розгляді справи даної справи є об`єктивна можливість встановити чи права позивача є порушеними та останні відповідно до ст. 2 та 4 ГПК України мають бути захищені судом.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 15.10.2019 між Політичною партією "Європейська Солідарність" (орендар) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Підприємство "КИЇВ" (орендодавець) було укладено договір оренди №к-206, за умовами п. 1.1 якого орендодавець передає орендарю в строкове платне користування (в оренду) нежитлові приміщення, визначені в пункті 1.2. даного договору, а орендар зобов`язується прийняти їх та сплачувати орендодавцю орендну плату.

Відповідно до пунктів 1.2., 1.4. договору №к-206 від 15.10.2019 нерухомим майном, що передається в оренду за даним договором є нежилі приміщення загальною площею 1 674,27 кв.м., розташовані на першому поверсі будівлі (літ. "Н"), яка знаходиться за адресою: 01015, м. Київ, вул. Лаврська, 16 (далі також - Приміщення). Дані приміщення належить орендодавцю на праві власності.

У п. 2.1. договору №к-206 від 15.10.2019 встановлено, що орендодавець передає орендарю Приміщення у користування на підставі акту приймання-передачі нежитлових приміщень, що підписується сторонами та є невід`ємною частиною цього договору.

Пунктами 4.1., 4.2 договору №к-206 від 15.10.2019 встановлено, що договір набирає чинності та вважається укладеним з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх печатками. Строк оренди приміщень за даним договором починається з дати підписання сторонами акту приймання-передачі приміщень та закінчується 31.12.2019 року.

Відповідно до п. 4.3. договору №к-206 від 15.10.2019 по закінченню календарного року, цей договір автоматично пролонгується на кожний наступний рік, якщо жодна із сторін не заявила письмово про його припинення не пізніше ніж за 1 календарний місяць до закінчення відповідного календарного року.

Згідно з пунктом 5.1. договору №к-206 від 15.10.2019 протягом трьох робочих днів по закінченню строку оренди, визначеного пунктом 4.2. даного договору, орендар зобов`язаний повернути Приміщення орендодавцю, а орендодавець прийняти їх на підставі акту приймання-передачі приміщень, що підписується сторонами.

У розділі 6 договору №к-206 від 15.10.2019 сторони погодили, що орендна плата, яка підлягає сплаті орендарем за користування приміщенням за даним договором встановлюється сторонами за взаємною домовленістю у наступному розмірі: без ПДВ - 333,33 грн, крім того ПДВ 20% - 66,67 грн, разом - 400,00 грн за 1 квадратний метр Приміщення за місяць.

Загальна сума місячної орендної плати, що підлягає сплаті орендарем за користування Приміщенням визначається шляхом множення щомісячного орендного платежу, вказаного в п. 6.1. цього договору на площу Приміщення, вказану в п. 1.2. цього договору, та становить: без ПДВ - 558 090, 00 грн, крім того ПДВ 20% - 111 618,00 грн, разом - 669 708,00 грн.

Орендна плата сплачується орендарем у національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів у безготівковій формі на поточний банківський рахунок орендодавця, вказаний у даному договорі (якщо реквізити іншого рахунку не будуть повідомлені орендодавцем у письмовій формі), за кожний поточний місяць не пізніше 10 числа кожного поточного місяця, протягом якого орендарем використовуються приміщення на підставі даного договору (п. 6.5. договору №к-206 від 15.10.2019).

Орендар зобов`язується своєчасно і в повному обсязі сплачувати оренду плату (пункт 7.4.3. договору №к-206 від 15.10.2019).

01.11.2019 року сторонами підписано та скріплено печатками акт приймання-передачі нежитлових приміщень, відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв у тимчасове платне користування Приміщення загальною площею 1 674,27 кв.м за вказаною у договорі адресою.

Як вказує позивач, до договору №к-206 від 15.10.2019 укладалися додаткові угоди, які стосувалися надання орендарю знижки по сплаті орендних платежів.

Додатковою угодою № 01 від 01.04.2020 року орендну плату знижено на 50 % у період часу з 01.04.2020 по 30.04.2020 (загальна сума місячної орендної плати становить 334 854,00 грн. замість 669 708,00 грн.).

Додатковою угодою № 02 від 30.04.2020 року орендну плату знижено на 50 % у період часу з 01.05.2020 по 31.05.2020 (загальна сума місячної орендної плати становить 334 854,00 грн. замість 669 708,00 грн.).

Додатковою угодою № 03 від 27.05.2020 року орендну плату знижено на 50 % у період часу з 01.06.2020 по 30.06.2020 (загальна сума місячної орендної плати становить 334 854,00 грн. замість 669 708,00 грн.).

Додатковою угодою № 04 від 22.06.2020 року орендну плату знижено на 50 % у період часу з 01.07.2020 по 31.07.2020 (загальна сума місячної орендної плати становить 334 854,00 грн. замість 669 708,00 грн.).

Додатковою угодою № 05 від 23.07.2020 року орендну плату знижено на 50 % у період часу з 01.08.2020 по 31.12.2020 (загальна сума місячної орендної плати становить 334 854,00 грн. замість 669 708,00 грн.).

Додатковою угодою № 06 від 31.12.2020 року орендну плату знижено на 50 % у період часу з 01.01.2021 по 31.01.2021 (загальна сума місячної орендної плати становить 334 854,00 грн. замість 669 708,00 грн.).

Додатковою угодою № 07 від 24.02.2022 року орендну плату знижено у період часу з 01.03.2022 по 31.05.2022 (загальна сума місячної орендної плати становить 100,00 грн. замість 669 708,00 грн.).

Додатковою угодою № 08 від 19.05.2022 року орендну плату знижено у період часу з 01.06.2022 по 31.08.2022 (загальна сума місячної орендної плати становить 100,00 грн. замість 669 708,00 грн.).

Додатковою угодою № 09 від 30.08.2022 року орендну плату знижено на 50 % у період часу з 01.09.2022 по 30.09.2022 (загальна сума місячної орендної плати становить 334 854,00 грн. замість 669 708,00 грн.).

Додатковою угодою № 10 від 26.09.2022 року орендну плату знижено на 50 % у період часу з 01.10.2022 по 31.10.2022 (загальна сума місячної орендної плати становить 334 854,00 грн. замість 669 708,00 грн.).

Додатковою угодою № 11 від 28.10.2022 року орендну плату знижено на 50% у період часу з 01.11.2022 по 30.11.2022 (загальна сума місячної орендної плати становить 334 854,00 грн. замість 669 708,00 грн.).

Додатковою угодою № 12 від 28.11.2022 року орендну плату знижено на 50 % у період часу з 01.12.2022 по 31.12.2022 (загальна сума місячної орендної плати становить 334 854,00 грн. замість 669 708,00 грн.).

Додатковою угодою № 13 від 28.12.2022 року орендну плату знижено на 50% у період часу з 01.01.2023 по 31.01.2023 (загальна сума місячної орендної плати становить 334 854,00 грн. замість 669 708,00 грн.).

У рішенні Господарського суду міста Києва від 23.11.2023 у справі № 910/12351/23 встановлено, що 03.07.2023 Політичною партією "Європейська солідарність" отримано від Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Київ" лист вих. №107 від 26.06.2023 про односторонню відмову від договору №к-206 від 15.10.2019 з 03.07.2023 з вимогою звільнити орендовані приміщення в строк до 06.07.2023 та повернути їх за актом приймання-передачі, з посиланням на п. 9.4 договору. У рішенні встановлено, що договір №к-206 від 15.10.2019 оренди є розірваним в односторонньому порядку з 03.07.2023.

Як вказує позивач, відповідачем обов`язку з повернення об`єкту оренди за договором №к-206 від 15.10.2019 виконано не було, що і стало підставою для нарахування неустойки, яка передбачена ч.2 ст.785 Цивільного кодексу України, й звернення до суду з розглядуваним позовом.

Таким чином, позовні вимоги обґрунтовано тим, що після припинення договору №к-206 від 15.09.2019 оренди нежитлових приміщень, відповідач у погоджений договором строк не звільнив орендоване нерухоме майно та продовжує його безпідставне використання.

Розглянувши апеляційну скаргу Політичної партії "Європейська солідарність" колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Законодавчі вимоги щодо застосування преюдиції у господарському процесі передбачені ч. 4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України, згідно якої обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, адже їх істину вже встановлено у рішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Вказану правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 23.05.2018р. по справі №910/9823/17.

Не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

У статті 1 Конституції України закріплено, що Україна є правовою державою.

Як будь-яка правова держава, Україна гарантує захист прав і законних інтересів людини і громадянина в суді шляхом здійснення правосуддя.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина 1 статті 129 Конституції України).

Обов`язок держави у забезпеченні права кожної людини на доступ до ефективних та справедливих послуг у сфері юстиції та правосуддя закріплені як основоположні принципи у Конституції України, національному законодавстві та її міжнародних зобов`язаннях, у тому числі міжнародних договорах, стороною яких є Україна.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яку ратифіковано Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР і яка для України набрала чинності 11.09.1997 (далі - Конвенція), закріплено принцип доступу до правосуддя. Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, здійснюючи тлумачення положень Конвенції, указав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права частиною спільної спадщини договірних Сторін.

Суд зазначає, що одним з основних елементів верховенства права є принцип правової визначеності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Христов проти України", no. 24465/04, від 19.02.2009р., "Пономарьов проти України", no. 3236/03, від 03.04.2008р.).

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа №910/12351/23 за позовом Політичної партії "Європейська солідарність" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Київ" про визнання недійсним одностороннього правочину у вигляді односторонньої відмови Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Київ" від договору оренди нежитлових приміщень № к-206 від 15.10.2019.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.11.2023 у справі № 910/12351/23, яке залишено без змін постановою від 08.04.2024 Північного апеляційного господарського суду, у задоволенні позову Політичної партії "Європейська солідарність" відмовлено повністю.

Обставини, які встановлено у судовому рішенні по справі № 910/12351/23 мають преюдиційне значення та повторного доведення потребують.

У рішенні Господарського суду міста Києва від 23.11.2023 у справі № 910/12351/23 встановлено, що 03.07.2023 Політичною партією "Європейська солідарність" отримано від Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Київ" лист вих. №107 від 26.06.2023 про односторонню відмову від договору №к-206 від 15.10.2019 з 03.07.2023 з вимогою звільнити орендовані приміщення в строк до 06.07.2023 та повернути їх за актом приймання-передачі, з посиланням на п. 9.4 договору.

У рішенні встановлено, що договір №к-206 від 15.10.2019 оренди є розірваним в односторонньому порядку з 03.07.2023, а тому доводи скаржника щодо невірного визначення дати розірвання договору колегією суддів відхиляються, як необґрунтовані.

Відповідно до ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) ст. 610 Цивільного кодексу України кваліфікує як порушення зобов`язання.

Згідно з ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов`язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. (ч.ч. 2, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

У ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України зазначено, що у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Частиною 2 статті 785 Цивільного кодексу України передбачено санкцію за порушення такого зобов`язання (якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення).

Отже, в розумінні загальних та спеціальних норм права, санкція (неустойка) яка передбачена статтею 785 Цивільного кодексу України є мірою відповідальності, визначеною законодавцем за неправомірне користування майном після припинення договору. З огляду на те, що зазначена міра відповідальності застосовується до триваючого правопорушення (неповернення майна орендодавцю), санкція також має характер тривалості у часі (зобов`язання сплатити подвійну плату за користування річчю за весь час неправомірного користування майном).

Відтак, зазначена санкція (неустойка), як така, що визначена спеціальною нормою права має певні особливості у застосуванні в порівнянні з іншими штрафними санкціями, які охоплюються загальними визначеннями статті 230 Господарського кодексу України та статті 549 Цивільного кодексу України.

За умовами п.9.12 договору №к-206 від 15.10.2019 у разі дострокового розірвання договору орендар зобов`язаний протягом 3 робочих днів з дати припинення договору звільнити приміщення та повернуто його орендодавцеві.

Як вже зазначалось, рішенням Господарського суду міста Києва від 23.11.2023 у справі № 910/12351/23, яке залишено без змін постановою від 08.04.2024 Північного апеляційного господарського суду, встановлено, що договір №к-206 від 15.10.2019 оренди є розірваним в односторонньому порядку з 03.07.2023.

Отже, строк повернення об`єкта оренди за договором №к-206 від 15.10.2019 настав, а останньою датою такого строку було 06.07.2023.

Проте, як вказує позивач, відповідачем обов`язку з повернення об`єкту оренди за договором №к-206 від 15.10.2019 виконано не було.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (п. 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Руїс-Матеос проти Іспанії" від 23 червня 1993 р.).

Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав.

До того ж, суд зазначає, що однією з засад здійснення господарського судочинства у відповідності до ст. 2 Господарського процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом

Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні "справедливого балансу" між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.33 Рішення віл 27.10.1993р. Європейського суду з прав людини у справі "Домбо Бегеер Б.В. проти Нідерландів").

У п. 26 рішення від 15.05.2008р. Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України" суд нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

В контексті наведених засад господарського судочинства суд звертає увагу учасників судового процесу на приписи ст.79 Господарського процесуального кодексу України, згідно яких наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Проте, всупереч наведеного скаржником доказів виконання свого обов`язку за договором №к-206 від 15.10.2019 в частині повернення об`єкту оренди не надав.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що у позивача виникло право на застосування до відповідача заходу відповідальності, що передбачений ч.2 ст.785 Цивільного кодексу України.

Перевіривши наведений позивачем розрахунок суми неустойки, колегіія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що він є обґрунтованим та арифметично вірним, внаслідок чого позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Київ" до Політичної партії "Європейська солідарність" про стягнення неустойки за неправомірне користування нерухомим майном в розмірі 8 389 352,90 грн підлягають задоволенню в повному обсязі.

Інші доводи, на які посилалися сторони під час розгляду даної справи, залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги, як необґрунтовані та такі, що не спростовують висновків суду щодо задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Судом враховується, що Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та правомірного висновку про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Київ" щодо стягнення 8 389 352,90 грн неустойки за неправомірне користування нерухомим майном з Політичної партії "Європейська солідарність".

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Політичної партії "Європейська солідарність" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.11.2024 у справі № 910/10839/24 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 2, 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281 - 282 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Політичної партії "Європейська солідарність" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 20.11.2024 у справі № 910/10839/24 - залишити без змін.

Судові витрати, за перегляд рішення у суді апеляційної інстанції, покласти на скаржника.

Матеріали справи повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, передбаченому ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 16.12.2025

Головуючий суддя С.А. Гончаров

Судді К.В. Тарасенко

Г.А. Кравчук