ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про виправлення описки

"16" грудня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/1799/25

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Малярчук І.А.,

дослідивши матеріали справи №916/1799/25 за позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (вул. Артилерійська,1, м. Одеса, 65039, e-mail: , ) до Приватного акціонерного товариства ВФ УКРАЇНА (01601, м. Київ, вул. Лейпцизька, 15, ), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Одеської обласної (військової) державної адміністрації (, пр-т Шевченка 4, м. Одеса, 65032), Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» (, вул. Балківська, 1-Б, м. Одеса, 65029) про стягнення неустойки у розмірі 503 525,49 грн за прострочення повернення об`єкта за договором оренди №ТГО-74/10 від 01.01.2010,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням ГСОО від 26.11.2025 задоволено частково позов Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (вул. Артилерійська,1, м. Одеса, 65039, e-mail: , ) до Приватного акціонерного товариства ВФ УКРАЇНА (01601, м. Київ, вул. Лейпцизька, 15, ), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Одеської обласної (військової) державної адміністрації (, пр-т Шевченка 4, м. Одеса, 65032), Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» (, вул. Балківська, 1-Б, м. Одеса, 65029) про стягнення неустойки у розмірі 503 525,49 грн за прострочення повернення об`єкта за договором оренди №ТГО-74/10 від 01.01.2010; стягнуто з Приватного акціонерного товариства ВФ УКРАЇНА (01601, м. Київ, вул. Лейпцизька, 15, ) на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (вул. Артилерійська,1, м. Одеса, 65039, ) 216 761 (двісті шістнадцять тисяч сімсот шістдесят одну) грн 89 коп неустойки, 3 251 (три тисячі двісті п`ятдесят одну) грн 43 коп судового збору; відмовлено у решті частини заявлених Департаментом комунальної власності Одеської міської ради (вул. Артилерійська,1, м. Одеса, 65039, e-mail: , ) позовних вимог.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.243 ГПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.11.2024 по справі №990/162/23 дійшла висновку, що у розумінні процесуального закону описка - це зроблена судом механічна граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках, одрук тощо). Не вважається опискою помилка, яка не викривляє зміст рішення, тобто неправильне розташування розділових знаків, неправильні відмінки слів, застосування росіянізмів та діалектизмів тощо. Опискою необхідно вважати помилку, що порушує правила граматики, синтаксису, пунктуації, нумерації, що мають вплив на зміст судового рішення та його виконання. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо.

Так, судом встановлено, що у абзаці 21 мотивувальної частини рішення ГСОО від 26.11.2025 по справі №916/1799/25 помилково зазначено, що за розрахунком суду сума неустойки за 52 місці складає 216 761,89 грн, замість вірної 432 831,25грн. Крім цього, судом помилково не зазначено нормативної бази щодо зменшення неустойки. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне доповнити мотивувальну частину рішення ГСОО від 26.11.2025 по справі №916/1799/25 між 21 та 22 пунктом мотивувальної частини, абзацом виклавши його у наступному вигляді: «Разом з цим, слід відмітити, що санкція, передбачена частиною 2 статті 785 Цивільного кодексу України, є неустойкою відповідно до визначення частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України в сукупності з частиною 2 статті 551 вказаного Кодексу (штрафною санкцією відповідно до визначення, наведеного у частині 1 статті 230 Господарського кодексу України в сукупності з частиною 3 статті 231 цього Кодексу). Тобто, санкція, передбачена частиною 2 статті 785 Цивільного кодексу України є різновидом неустойки (штрафної санкції), яка є законною неустойкою і застосовується у разі, якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі. Отже, така неустойка, передбачена частиною 2 статті 785 Цивільного кодексу України може бути зменшена судом за правилами частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України. За таких обставин Верховним Судом у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського у постанові від 16.08.2024 по справі № 910/14706/22 було відступлено від висновку колегій суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеного у постановах від 29.03.2018 у справі № 914/730/17, від 30.10.2019 у справі № 924/80/19. Відтак, з урахуванням фактичних і правових підстав позову, заперечень відповідача на них, балансу інтересів сторін та введення військового стану по всій території України, та враховуючи те, що ПрАТ «ВФ Україна» є суб`єктом критичної інфраструктури, суд вважає, що за доцільним є стягнення з відповідача на користь позивача 50% неустойки за несвоєчасне повернення відповідачем орендованого нежитлового приміщення за період з 01.06.2021 по 05.10.2025 у розмірі 216 761,89 грн».

За таких обставин та правового регулювання господарський суд вважає за необхідне, не змінюючи суті та змісту рішення, виправити описки, допущені у мотивувальній частині рішення ГСОО від 26.11.2025 по справі №916/1799/25.

Керуючись ст.ст.234, 243, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Читати п. 21 мотивувальної частини рішення ГСОО від 26.11.2025 по справі №916/1799/25, як: «Таким чином, судом здійснено перерахунок неустойки за період з 01.06.2021 по 05.10.2025 відповідно до розміру орендної плати без ПДВ та індексу інфляції станом на день припинення договору оренди № TTO-74/10 від 01.01.2010, а саме за розміром орендної плати встановленим у травні 2021 році, що складав 4155,18грн, та за підрахунком суду розмір неустойки за означений період становить 432 831,25грн, що складається з орендної плати станом на день припинення договору оренди № TTO-74/10 від 01.01.2010 4155,18грн без ПДВ та індексу інфляції за травень 2021 року та 692,53 грн за 5 днів прострочення у жовтні 2025 році, розраховані судом за формулою (4155,18грн х 52 міс. Х 2 + 692,53грн).».

2. Доповнити мотивувальну частину рішення ГСОО від 26.11.2025 по справі №916/1799/25 між 21 та 22 пунктом мотивувальної частини, абзацом виклавши його у наступному вигляді: «Разом з цим, слід відмітити, що санкція, передбачена частиною 2 статті 785 Цивільного кодексу України, є неустойкою відповідно до визначення частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України в сукупності з частиною 2 статті 551 вказаного Кодексу (штрафною санкцією відповідно до визначення, наведеного у частині 1 статті 230 Господарського кодексу України в сукупності з частиною 3 статті 231 цього Кодексу). Тобто, санкція, передбачена частиною 2 статті 785 Цивільного кодексу України є різновидом неустойки (штрафної санкції), яка є законною неустойкою і застосовується у разі, якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі. Отже, така неустойка, передбачена частиною 2 статті 785 Цивільного кодексу України може бути зменшена судом за правилами частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України. За таких обставин Верховним Судом у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського у постанові від 16.08.2024 по справі № 910/14706/22 було відступлено від висновку колегій суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеного у постановах від 29.03.2018 у справі № 914/730/17, від 30.10.2019 у справі № 924/80/19. Відтак, з урахуванням фактичних і правових підстав позову, заперечень відповідача на них, балансу інтересів сторін та введення військового стану по всій території України, та враховуючи те, що ПрАТ «ВФ Україна» є суб`єктом критичної інфраструктури, суд вважає, що за доцільним є стягнення з відповідача на користь позивача 50% неустойки за несвоєчасне повернення відповідачем орендованого нежитлового приміщення за період з 01.06.2021 по 05.10.2025 у розмірі 216 761,89 грн».

3. У відповідності до ч.2 ст.235 ГПК України ухвала набрала законної сили 16.12.2025 та згідно до ч.2 ст.254, п.18 ч.1 ст.255 ГПК України підлягає оскарженню в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І.А. Малярчук