ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2025 року м.Дніпро Справа № 922/1023/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Верхогляд Т.А., Мороза В.Ф.,

при секретарі судового засідання: Логвиненко І.Г.

представники сторін:

від скаржника: ОСОБА_1 (в залі суду);

від кредитора (АТ «Державний експортно-імпортний банк»): Охріменко Р.О. (власні засоби);

від ТОВ «Компанія з управління активами «ДІКВ-Л»: Кожушний К.С. (власні засоби ЄСІКС);

арбітражний керуючий: Вербицький О.В. (не під`єднався; акт);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 17.09.2024 (суддя Коваленко Н.М., повний текст якої підписаний 19.09.2024) у справі №922/1023/21

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Техніка і технології" м. Кропивницький

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 17.09.2024 у справі №922/1023/21 заяву б/н від 20.05.2024 кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ДІКВ-Л", про покладання солідарної відповідальності на керівника по зобов`язанням боржника задоволено.

Покладено солідарну відповідальність за незадоволення вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Техніка і Технології" (далі - ТіТ) на керівника боржника - ОСОБА_1 , що є підставою для подальшого звернення кредиторів своїх вимог до такої особи.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся ОСОБА_1 , в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви б/н від 20.05.2024 кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ДІКВ-Л" про покладання солідарної відповідальності на керівника по зобов`язанням боржника.

При цьому заявник апеляційної скарги посилається на те, що суд жодним чином не дослідив факту настання/ненастання загрози неплатоспроможності.

Суд, ухвалюючи рішення, орієнтувався на звіт від 28.06.2022 та на заяву заявника, яка також посилалася на згаданий звіт. Проте, ні в звіті, ні в заяві заявника не доведено факту настання передбаченого Законом (КУзПБ ч.6 ст. 34) загрози неплатоспроможності, яка є єдиною умовою покладання відповідальності на керівника.

Суд не взяв до уваги дані балансу боржника на 2020 рік, в якому активи більше ніж зобов`язання. А це у відповідності до судової практики вказує на відсутність загрози неплатоспроможності.

А саме, активи 90 247 тис. грн. (строчка 1300 балансу). Зобов`язання 87 426 тис. грн. (строчка 1595 (12 914) + строчка 1695 (74 512) балансу). Активів більше зобов`язань на 2 821 тис. грн.

На 31.12.2020 та на дату подання звітності 24.02.2021 коефіцієнт покриття по ТОВ "Техніка і технології" був 1,2.

Суд не взяв до уваги факт наявності дебіторської заборгованості, а судова практика вказує на необхідність врахування цього факту. Тільки одна дебіторська заборгованість більше ніж підтверджені зобов`язання перед кредиторами на 24 984 тис. грн.

Судова практика вказує, а незалежний експерт та сам заявник підтверджують, що в ТіТ «є спроможність підприємства погасити поточні зобов`язання, якщо воно реалізує всі свої оборотні активи». Отже, невинуватість ОСОБА_1 доведена, і співвідповідальність не може буде застосована, оскільки це протизаконно та суперечить судовій практиці.

Оскільки на момент відкриття справи про банкрутство та визнання ТіТ банкрутом активів ТІТ було достатньо для погашення зобов`язань перед кредиторами і ніхто не вбачав в діяннях ОСОБА_1 протизаконної діяльності, ні арбітражний керуючий, ні кредитори, ні суд, ба більше зборами кредиторів (протокол №3 зборів кредиторів боржника від 23.02.2022) та судом (постанова від 21.04.2022 №922/1023/21) визнано надання з боку засновників Товариства ( ОСОБА_1 ) доказів щодо вжиття своєчасних заходів щодо запобігання банкрутству боржника. Таким чином, відповідальність ОСОБА_1 за збереження активів ТіТ та розрахунки з кредиторами закінчується з моменту призначення арбітражного керуючого.

Суд не допустив ОСОБА_1 до ознайомлення з діяльністю арбітражного керуючого за 3 роки, порушив регламент роботи суду, процесуальний порядок та права ОСОБА_1 , не розглянувши клопотання.

Під час слухань суд нелояльно ставився до ОСОБА_1 . Не було забезпечено принцип добросовісної конкуренції.

Суд, визначаючи винуватість керівника, посилався на звіт від 28.06.2022, який не може бути документом з доказами та висновками, на підставі якого на керівника покладається солідарна відповідальність. Бо цей звіт є нікчемний та неналежний доказ, оскільки звіт складений з неповного переліку інформації рекомендованої методологією. Звіт та його висновки базуються на незрозумілій, непідтвердженій та недостовірній інформації, а аналіз зроблено не у відповідності до рекомендацій.

Вважає, що керівник Боржника, який також є засновником Боржника, вжив своєчасних заходів щодо запобігання банкрутству Боржника, але ці заходи виявилися безрезультатними. Зазначені дії керівника Боржника свідчать про те, що він діяв добросовісно та обачливо, відповідно до чинного законодавства та обставин, що склалися.

Кредитор, Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «ДІКВ-Л», у відзиві на апеляційну скаргу заперечив щодо її задоволення, зазначив, що судом першої інстанції було визначено період під час якого боржник перебував у стані загрози неплатоспроможності, а саме січень 2021 року, і тим самим визначив момент появи обов`язку звернутися до господарського суду. ТОВ «КУА «ДІКВ-Л» звернулося до суду у кінці березня 2021 року, тому навіть якщо стан загрози неплатоспроможності виник 31 січня 2021 року, керівник боржника свого обов`язку звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі відповідно до вимог КУзПБ протягом місяця не виконав.

Саме на Керівника боржника покладається обов`язок довести відсутність ненастання загрози неплатоспроможності, однак, останній не надав доказів, які б свідчили про це або що він в розумний строк, доклав залежних від себе максимальних зусиль, не зважаючи на тимчасові фінансові ускладнення, добросовісно розраховував подолати фінансові ускладнення. Тому, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність стану загрози неплатоспроможності.

ТОВ «Техніка і технології», ще до моменту відкриття провадження у справі № 922/1023/21 (30 березня 2021 року), не могло забезпечувати себе за власний рахунок, не могло покривати зобов`язання перед кредиторами за рахунок прибутків, які воно отримувало, його власний капітал більш ніж на 40 % складався з активів отриманих в результаті позики, а ліквідних активів було недостатньо для негайного погашення поточних зобов`язань підприємства.

Отже, скаржник не надав до суду першої інстанції доказів, які б свідчили про можливість ТОВ «Техніка і технології» вчасно розраховуватися за своїми зобов`язаннями перед кредиторами, задовольнити вимоги хоча б одного кредитора в повному обсязі або доказів, які б свідчили що ОСОБА_1 в розумний строк, доклавши залежних від себе максимальних зусиль, не зважаючи на тимчасові фінансові ускладнення, добросовісно розраховував подолати фінансові ускладнення.

Інші учасники провадження у справі наданими їм процесуальними правами не скористались та не направили відзив на апеляційну скаргу, що відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду судового рішення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.09.2024 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді - Іванова О.Г. (доповідач), судді - Мороз В.Ф., Верхогляд Т.А.

З огляду на відсутність в суді апеляційної інстанції матеріалів справи на час надходження скарги, ухвалою суду від 01.10.2024 здійснено запит матеріалів справи із Господарського суду Кіровоградської області та відкладено вирішення питання про рух апеляційної скарги до надходження матеріалів справи до суду апеляційної інстанції.

11.10.2024 матеріали справи надійшли до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.10.2024 у складі: головуючого судді - Іванова О.Г. (доповідач), суддів - Мороз В.Ф., Верхогляд Т.А. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 17.09.2024 у справі № 922/1023/21; розгляд справи призначено в судовому засіданні на 27.01.2025.

В судовому засіданні 27.01.2025 оголошено перерву до 02.06.2025.

В судовому засіданні 02.06.2025 оголошено перерву до 08.09.2025.

В судовому засіданні 08.09.2025 Центральним апеляційним господарським судом оголошено вступну та резолютивну частини постанови у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.

Ухвалою від 22.06.2021 господарський суд, зокрема, відкрив провадження у справі №922/1023/21 про банкрутство ТОВ "Техніка і технології". Ввів процедуру розпорядження майном боржника - ТОВ "Техніка і технології" строком до 170 календарних днів. Призначив розпорядником майна боржника ТОВ "Техніка і технології" арбітражного керуючого Вербицького О.В.

Ухвалою від 13.09.2021 господарський суд в попередньому засіданні визнав грошові вимоги кредиторів до боржника.

Постановою від 21.04.2022 господарський суд визнав ТОВ "Техніка і технології" банкрутом та відкрив ліквідаційну процедуру щодо банкрута - ТОВ "Техніка і технології", призначив ліквідатором банкрута - арбітражного керуючого Вербицького О.В. Зобов`язав ліквідатора, арбітражного керуючого Вербицького О.В. протягом 12 місяців здійснити ліквідацію ТОВ "Техніка і технології".

Ухвалою від 23.05.2024 господарський суд, зокрема, клопотання №02-02-93/319 від 30.04.2024 ліквідатора, арбітражного керуючого Вербицького О.В. про продовження строку ліквідаційної процедури та повноважень ліквідатора задовольнив. Продовжив строк ліквідаційної процедури банкрута - ТОВ "Техніка і технології" та повноважень ліквідатора, арбітражного керуючого Вербицького О.В. на шість місяців.

До господарського суду через систему "Електронний суд" 20.05.2024 надійшла заява кредитора - ТОВ "КУА "ДІКВ-Л" про покладання солідарної відповідальності на керівника по зобов`язанням боржника з вимогами:

1. Прийняти заяву Кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ДІКВ-Л" (, 61002, м. Харків, вул. Чернишевського, 66) про покладення солідарної відповідальності на керівника підприємства у справі №922/1023/21.

2. Покласти солідарну відповідальність за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю "Техніка і Технології" (ідентифікаційний код: 36584896) на керівника Боржника - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

3. Встановити, що ухвала про покладення солідарної відповідальності за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю "Техніка і Технології" (ідентифікаційний код: 36584896) є підставою для подальшого звернення кредиторами, вимоги яких визнані судом у справі про банкрутство №922/1023/21, своїх вимог до керівника Боржника - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

4. Стягнути з керівника Боржника - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ДІКВ-Л" (, 61002, м. Харків, вул. Чернишевського, 66) заборгованість в межах покладеної солідарної відповідальності в загальному розмірі 257 902, 05грн, з яких: 148 500,00грн попередньої оплати, 24 159,65грн пені, 2 589,90грн судового збору, 82 652,50грн витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги.

24.05.2024 від кредитора через систему "Електронний суд" надійшла заява з вимогою: залишити без розгляду пункт 4 прохальної частини Заяви про покладення солідарної відповідальності на керівника по зобов`язанням боржника у справі 922/1023/21, а саме "4. Стягнути з керівника Боржника - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ДІКВ-Л" (, 61002, м. Харків, вул. Чернишевського, 66) заборгованість в межах покладеної солідарної відповідальності в загальному розмірі 257 902, 05 грн, з яких: 148 500,00 грн попередньої оплати, 24 159,65 грн пені, 2 589,90 грн судового збору, 82 652,50 грн витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги."

Ухвалою від 28.05.2024 господарський суд заяву кредитора - ТОВ "КУА "ДІКВ-Л" від 24.05.2024 задовольнив. Залишив без розгляду вимогу кредитора - ТОВ "КУА "ДІКВ-Л", викладену у п. 4 прохальної частини заяви від 20.05.2024 про покладання солідарної відповідальності на керівника по зобов`язанням боржника.

22.07.2024 до суду від ліквідатора, арбітражного керуючого Вербицького О.В., через систему "Електронний суд" надійшло пояснення щодо солідарної відповідальності, за яким зроблено висновок, що аналіз фінансового стану підприємства, ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності та незаконних дій у разі банкрутства ТОВ "Техніка і технології" здійснено на підставі наданої ОСОБА_1 фінансової звітності та отриманої арбітражним керуючим Вербицьким О.В. інформації.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) Товариство з обмеженою відповідальністю "Техніка і технології", ідентифікаційний код юридичної особи: 36584896, зареєстровано в ЄДР, дата запису: 17.07.2009, номер запису: 0006646.

Станом на дату відкриття провадження у цій справі №922/1023/21 про банкрутство такої юридичної особи, так і за три роки до цього керівником ТОВ "ТЕХНІКА І ТЕХНОЛОГІЇ" був ОСОБА_1 , громадянство: АДРЕСА_1 .

Вказана обставина, зокрема, гр. ОСОБА_1 , не заперечена.

За поясненнями ліквідатора, арбітражного керуючого Вербицького О.В., від 22.07.2024 після визнання боржника банкрутом бухгалтерська та інша документація ТОВ "ТЕХНІКА І ТЕХНОЛОГІЇ", матеріальні та інші цінності банкрута передані ліквідатору. На підставі цих документів проведено аналіз фінансово-господарської діяльності підприємства, наявності ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства.

З метою об`єктивності та оперативності ліквідатором з ТОВ "Центр відновлення платоспроможності" () укладено договір про надання послуг з проведення аналізу фінансово-господарської діяльності боржника ТОВ "Техніка і технології".

Загальна сума визнаних господарським судом вимог кредиторів до боржника склала 7 001 710,43 грн.

Під час підготовки звіту за результатами проведення аналізу фінансово - господарської діяльності ТОВ "Техніка і технології" та аналізу ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства використані документи та інформація отримані:

- від ОСОБА_1 : установчі документи підприємства (статут), а також довідка про включення до ЄДРПОУ, свідоцтво про державну реєстрацію, баланс підприємства (форма № 1) за 2018-2020 роки, 1-й кв. 2021р., звіт про фінансові результати (форма № 2) за 2018-2020 роки, 1-й кв. 2021р., звіт про рух грошових коштів (форма № 3) за 2018-2020 роки, звіт про власний капітал (форма № 4) за 2018-2020 роки, примітки до річної фінансової звітності (форма № 5) за 2018-2020 роки;

- відповіді на запити арбітражного керуючого Вербицького О.В. щодо звернення в: Головний сервісний центр МВС, Держгеокадастр, Головне Управління Держпраці у Кіровоградської області, Держпродспоживслужбу, Кропивницьку Митницю, АТ "Укрзалізниця", Національну комісію з цінних паперів та фондового ринку, АТ "Національний депозитарій України", Кропивницьку міську раду, Морську адміністрацію, Державну авіаційну службу України, ДП "Агенство з ідентифікації і реєстрації тварин";

- інформація з наступних державних реєстрів: речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, держреєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо боржника, інша інформація, необхідна для проведення аналізу та виявлення резервів виробництва, Реєстр вимог кредиторів у справі про банкрутство ТОВ "Техніка і технології".

Таким чином, аналіз фінансового стану підприємства, ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності та незаконних дій у разі банкрутства ТОВ "Техніка і технології" здійснено на підставі наданої ОСОБА_1 фінансової звітності та отриманої арбітражним керуючим Вербицьким О.В. інформації.

Відповідно до виконаного ТОВ "Центр відновлення платоспроможності" на замовлення ліквідатора ТОВ "Техніка і технології" арбітражного керуючого Вербицького О.В. Звіту від 28.06.2022 за результатами проведення аналізу фінансово-господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Техніка і технології" наявності ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства (далі - Звіт) ТОВ "Техніка і технології" знаходилось у кризовому фінансовому стані на протязі 3-х років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство.

Вищенаведене, за висновком господарського суду, також підтверджується листом Міністерства юстиції України від 15.06.2021 №38264 відповідно до якого, відносно боржника ТОВ "Техніка і технології" протягом 2019-2021рр. було видано низку судових наказів про стягнення з нього значної суми заборгованості, що свідчить про втрату платоспроможності боржника та виникнення такого юридичного факту як неплатоспроможності боржника ТОВ "Техніка і технології".

Станом на дату відкриття провадження у справі у боржника було щонайменше 17 кредиторів, вимоги яких боржник не мав можливості задовольнити на загальну суму 7 001 710,43 грн., що підтверджується ухвалою попереднього засідання господарського суду Кіровоградської області від 13.09.2021 у справі №922/1023/21, згідно із якою заборгованість ТОВ "Техніка і технології" перед кредиторами встановлена на загальну суму 7 001 710,43 грн.

Відповідно до Звіту рівень забезпечення зобов`язань кредиторів характеризується такими показниками:

- забезпечення зобов`язань боржника всіма його активами (відношення суми активів боржника до суми його зобов`язань), який зменшився за період, що аналізується (01.01.2019-01.01.2021) з 1,09 до 0,31.

- забезпечення зобов`язань боржника його оборотними активами (відношення оборотних активів до суми зобов`язань боржника) також зменшилося: з 1,04 на початок періоду до 0,26 на кінець періоду, що аналізується; розмір чистих активів (різниця між сумою активів підприємства та його зобов`язань) має від`ємне значення.

За наслідками аналізу встановлено, що вищезазначені показники погіршилися протягом періоду, який аналізувався у Звіті, показники вказані у таблиці 26 Звіту.

В цілому за період 2018-2020 рр. питома вага власних оборотних коштів (маневреність власних оборотних активів) зменшувалася з 0,04 до 0,01 при нормативному в межах від 0 до 1, що свідчить в цілому про позитивне значення цього показника, бо обігові кошти є основою здійснення самофінансування підприємства.

Характерним для фінансово-господарської діяльності підприємства за період 2018-2020рр. є тенденція до збільшення кредиторської заборгованості, яка визначена рішеннями судів. В цілому питома вага кредиторської заборгованості становить 42,4% від валюти балансу (таблиця 2 Звіту).

Протягом 2018-2020рр. господарська діяльність ТОВ "Техніка і технології" скорочувалася, виручка від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за 2020р. склала 573,0 тис.грн. та зменшилася за три роки на 66130,0тис. грн. Власний капітал також скоротився на 3337,0тис.грн., що свідчить про поступову втрату платоспроможності підприємства.

Короткострокові кредити та позики за 2018-2020рр. скоротилися на 4022,0тис.грн. Показник поточної ліквідності показує співвідношення оборотних активів і позикових коштів. Отримані дані показують, що протягом 2018-2020рр. підприємство втратило можливість вчасно відповідати за своїми поточними зобов`язаннями, при нормативному значенні цього показника > 1,5 він фактично зменшився від 1,04 до 1,02.

Коефіцієнт покриття показує, яку частину поточних зобов`язань підприємство спроможне погасити, якщо воно реалізує усі свої оборотні активи, в тому числі і матеріальні запаси. Цей коефіцієнт показує також, скільки гривень оборотних коштів приходиться на кожну гривню поточних зобов`язань. Коефіцієнт покриття в 2020 році становив 1,2, що свідчить, що на кожну гривню поточних зобов`язань приходиться 1,20 грн. оборотних активів. Коефіцієнт покриття підприємства на кінець періоду вище норми (1), що свідчить про спроможність підприємства погасити поточні зобов`язання, якщо воно реалізує всі свої оборотні активи.

Коефіцієнт швидкої (критичної) ліквідності показує, яку частину поточних зобов`язань підприємство спроможне погасити за рахунок найбільш ліквідних оборотних коштів - грошових коштів та їх еквівалентів, фінансових інвестицій та дебіторської заборгованості. Коефіцієнт швидкої ліквідності підприємства в 2020 році мав позитивне значення (0,6) при нормативному значенні від 0,6 до 0,8, що свідчить про спроможність підприємства погасити поточні зобов`язання в повному обсязі за рахунок найбільш ліквідних оборотних коштів ще в 2020 році.

Коефіцієнт абсолютної ліквідності (платоспроможності) за 2020 рік дорівнює 0,01 при нормативному значенні від 0,2 до 0,35, що означає, що грошових і інших ліквідних активів було не достатньо для негайного погашення поточних зобов`язань підприємства.

Коефіцієнт покриття запасів - індикатор фінансової стійкості, який демонструє достатність джерел фінансування для створення виробничих і інших запасів. Показник повинен бути вищим одиниці. Значення коефіцієнта покриття запасів в 2020р. позитивне 1,98 при нормативному значенні > 1,0.

Коефіцієнт фінансової автономії протягом періоду, що досліджувався зменшився з 0,06 в 2018р. до 0,03 в 2020р. (при граничному нормативному значенні 0,5), що є негативною тенденцією.

Коефіцієнт фінансової залежності за період з 2018 по 2020р.р. збільшився з 17,73 до 31,99, що знаходиться поза межами нормативного значення (

Коефіцієнт концентрації позикового капіталу є протилежним до коефіцієнту автономії та дозволяє визначити частку активів підприємства, що фінансуються за рахунок довгострокових та короткострокових позикових ресурсів. За період з 2018 по 2020р.р. даний коефіцієнт збільшився з 0,94 до 0,97 при нормативному значенні (

Коефіцієнт забезпечення власними засобами протягом періоду, що досліджувався зменшувався з 0,04 до 0,02 при нормативному значенні 0,1, що є критерієм втрати платоспроможності та означає відсутність власних оборотних коштів у підприємства, необхідних для його фінансової сталості. Негативне значення цього показника унеможливлює для неплатоспроможного підприємства використання позасудових заходів відновлення платоспроможності.

Коефіцієнт фінансового левериджу - показник, який характеризує відношення довгострокових зобов`язань і джерел до власних коштів підприємства. Показник фінансового левериджу за період з 2018 по 2020р.р. збільшився з 16,73 до 30,99 та не відповідає його нормативному значенню (

Поточна платоспроможність підприємства - різниця між фінансовими інвестиціями та грошовими коштами підприємства та його зобов`язаннями на протязі періоду, що досліджувався має від`ємне значення, що свідчить, що підприємство втратило свою платоспроможність та було не в змозі забезпечити свої зобов`язання грошовими та прирівняними до них коштів.

Коефіцієнт Бівера показує яку частину позикового капіталу підприємство не в змозі покрити за рахунок внутрішніх джерел фінансування. За період з 2018р. по 2020р. коефіцієнт зменшився та мав в 2020р. від`ємне значення (-0,03), що значно нижче від його нормативного показника (>0.2).

Таким чином, аналітичне дослідження показало, що підприємство протягом 2018-2020рр. поступово знижувало свою господарську діяльність та мало поточну неплатоспроможність, не зважаючи на наявність прибутку.

Показники ліквідності та фінансової стійкості свідчать про неспроможність підприємства погасити свої зобов`язання та зважаючи на негативні показники рентабельності за 2020 р., можна зробити висновок про наявність критичної неплатоспроможності підприємства протягом трьох календарних років до порушення справи про банкрутство.

Відповідно до довідки №38264 від 15.06.2021 Фортечного ВДВС у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перевіркою Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що станом на 15.06.2021 на виконанні у відділі перебувало зведене виконавче провадження №59710479 відносно боржника ТОВ "Техніка і Технології", до складу якого входило 117 виконавчих документів. Такі виконавчі документи видані в період з 2019 по 2021 роки і загальна сума заборгованості ТОВ "Техніка і Технології" за такими виконавчими документами становила 17 059 403, 76 грн.

Докази, що боржник звертався до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство відсутні, докази вжиття своєчасних заходів щодо запобігання банкрутству боржника з боку засновників ТОВ "Техніка і технології" та його керівництва в матеріалах справи відсутні.

Оскаржувана ухвала господарського суду від 17.09.2024 у цій справі, якою задоволено заяву б/н від 20.05.2024 кредитора, Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ДІКВ-Л", про покладання солідарної відповідальності на керівника по зобов`язанням боржника; покладено солідарну відповідальність за незадоволення вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Техніка і Технології" на керівника боржника - ОСОБА_1 , що є підставою для подальшого звернення кредиторів своїх вимог до такої особи, мотивована наступним.

Станом на дату відкриття провадження у справі у боржника було щонайменше 17 кредиторів, вимоги яких боржник не мав можливості задовольнити на загальну суму 7 001 710,43 грн., що підтверджується ухвалою попереднього засідання господарського суду Кіровоградської області від 13.09.2021 у справі №922/1023/21, згідно із якою заборгованість ТОВ "Техніка і технології" перед кредиторами встановлена на загальну суму 7 001 710,43 грн.

Розмір всіх активів боржника є меншим, ніж сумарний розмір зобов`язань перед усіма кредиторами боржника, строк виконання яких настав.

Зважаючи на розраховані показники поточної, та критичної неплатоспроможності, коефіцієнти Бівера, автономії, ліквідності, левериджу та оборотності запасів боржника відповідно до Звіту, зроблено висновок про наявність ярко виражених ознак поточної неплатоспроможності, наявність ознак критичної неплатоспроможності, наявність ознак дій по доведенню до банкрутства, наявність ознак дій з приховування банкрутства та можливість застосування солідарної відповідальності керівника ТОВ "Техніка і технології " за його зобов`язаннями в процедурі банкрутства.

Тому щонайменше з 01.01.2021 по 31.01.2021 керівник боржника повинен був у місячній термін звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Враховуючи викладені обставини, господарський суд дійшов висновку, що керівник боржника не дотримався вимог ч. 6 ст. 34 КУзПБ та не звернувся до господарського суду протягом місяця із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство, у зв`язку із неможливістю виконати взяті на саме зобов`язання перед кредиторами.

ОСОБА_1 в ході розгляду цієї справи не навів вагомих аргументів, що вказували б на добросовісність, розумність своїх дій у недотримані вимог абз. 1 ч. 6 ст. 34 КУзПБ. Аргументи вказаної особи зводилися виключно до нескінченних звинувачень на адресу, в тому числі, кредиторів та суду щодо перешкоджання здійснення підприємницької діяльності ТОВ "Техніка і Технології". При цьому, неодноразові звернення такої особи до різних установ, підприємств та організацій з різними скаргами, запитами, листами, заявами, тощо, жодним чином не спростовує обставини загрози неплатоспроможності ТОВ "Техніка і Технології", в результаті якої, останнє визнано судом банкрутом.

Тому, господарський суд погодився з доводами кредитора щодо наявності, доведеності та обґрунтованості підстав для покладення на ОСОБА_1 солідарної відповідальності за зобов`язаннями боржника перед кредиторами.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю "Техніка і технології", ідентифікаційний код юридичної особи: 36584896, зареєстровано в ЄДР, дата запису: 17.07.2009, номер запису: 0006646.

Також згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань керівником боржника з 16.12.2013 був ОСОБА_1 .

У вказаний період діяли положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", який містив умови, за яких боржник був зобов`язаний звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі (частина п`ята статті 11 та стаття 95 цього Закону).

Так, положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", який втратив чинність з введенням в дію з 21.10.2019 КУзПБ, містили умови, за яких боржник був зобов`язаний звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі (частина п`ята статті 11 та стаття 95 цього Закону), та встановлювали солідарну відповідальність за незадоволення вимог кредиторів, але у випадку недотримання вимог щодо особливостей застосування процедури банкрутства до боржника, що ліквідується власником згідно з ч. 1 ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (ч. 6 ст. 95 цього Закону).

Водночас, Закон не містив положень про відповідальність за не звернення боржника до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі у разі загрози неплатоспроможності.

В положеннях КУзПБ законодавець передбачив єдиний порядок провадження у справі про банкрутство, тим самим відмовившись від здійснення провадження у справі за відмінним від єдиного - особливим (скороченим, спрощеним тощо) порядком здійснення провадження у справі про банкрутство, який допускався згідно із Законом про банкрутство.

Отже, з введенням в дію з 21.10.2019 КУзПБ законодавець як новелу у спеціальному нормативному акті з питань банкрутства запровадив солідарну відповідальність у разі порушення вимоги цього Кодексу щодо обов`язку та строку для звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство (зокрема, у разі загрози неплатоспроможності), визначивши суб`єктом цієї відповідальності лише керівника боржника, та встановивши строк для виконання боржником відповідного обов`язку - один місяць.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з моменту призначення його керівником Товариства 16.12.2013 і впродовж місяця не звертався до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі з підстав загрози неплатоспроможності.

Разом з тим, як вже було зазначено, ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не містив положень про відповідальність за не звернення боржника до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі у разі загрози неплатоспроможності.

При цьому, ст. 11 та інші положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, що діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин) не визначали можливість покладення солідарної відповідальності за незадоволення вимог кредиторів, зокрема, на керівника боржника у випадку невиконання ним у місячний строк обов`язку звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство.

Статтею 5 ЦК України "Дія актів цивільного законодавства у часі" визначено, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Отже, за загальним правилом до події, факту застосовується закон (інший нормативно-правовий акт), під час дії якого вони настали або мали місце.

Принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, є гарантією безпеки людини і громадянина, довіри до держави. Винятки з цього конституційного принципу, тобто надання закону або іншому нормативно-правовому акту зворотної сили, передбачено частиною першою статті 58 Конституції України, а саме: коли закони або інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи (пункт 4 рішення Конституційного Суду України від 05.04.2001 №3-рп/2001).

Конституційний Суд України дійшов висновку, що конституційний принцип про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів може поширюватись на закони та інші нормативно-правові акти, які пом`якшують або скасовують відповідальність юридичних осіб, проте надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті (абзац 4 пункту 3 рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 №1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів).

В рішеннях Конституційного Суду України неодноразово досліджувалися випадки застосування статті 58 Конституції України про зворотню дію в часі законів та інших нормативно-правових актів. Так, відповідно до висновку Конституційного Суду, викладеного у Рішенні від 09.02.1999 №1-рп/99, зазначений конституційний принцип про зворотню дію в часі законів та інших нормативно-правових актів стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб, у випадках коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Але це не означає, що цей конституційний принцип не може поширюватись на закони та інші нормативно-правові акти, які пом`якшують або скасовують відповідальність юридичних осіб. Проте надання зворотньої дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Подібні за змістом висновки наведені в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.11.2020 у справі № 911/956/17.

Як вже було зазначено, Кодекс України з процедур банкрутства набрав чинність 21.10.2019, тобто солідарну відповідальність за незадоволення вимог кредиторів для керівника боржника, у випадку невиконання ним у місячний строк обов`язку звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство, було запроваджено починаючи з 21.10.2019.

Подібний висновок щодо неможливості застосування ч. 6 ст. 34 КУзПБ до оцінки подій (обставин загрози неплатоспроможності), що мали місце до введення в дію КУзПБ, викладений в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.07.2022 у справі № 902/1023/19, від 09.03.2023 у справі № 904/6900/20.

З огляду на що, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для покладення на колишнього керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Техніка і технології" ОСОБА_1 солідарної відповідальності за вимогами кредиторів у справі 922/1023/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Техніка і технології" за не звернення боржника до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі у разі загрози неплатоспроможності за період з 16.12.2013 (дата призначення на посаду) по 20.10.2019 (втрата чинності Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом").

Щодо можливості покладення солідарної відповідальності на керівника боржника ОСОБА_1 на підставі ч. 6 ст. 34 КУзПБ за не звернення керівника боржника до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі за період з 21.10.2019 колегія суддів зазначає наступне.

Станом на дату відкриття провадження у цій справі №922/1023/21 про банкрутство так і за три роки до цього керівником ТОВ "ТЕХНІКА І ТЕХНОЛОГІЇ" був ОСОБА_1 . Вказана обставина, зокрема, гр. ОСОБА_1 , не заперечена.

За приписами абзацу першого частини шостої статті 34 КУзПБ боржник зобов`язаний у місячний строк звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі у разі, якщо задоволення вимог одного або кількох кредиторів призведе до неможливості виконання грошових зобов`язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами (загроза неплатоспроможності), та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з абзацом другим частини шостої цієї статті КУзПБ, якщо керівник (а згідно зі змінами, внесеними Законом України від 20.03.2023 № 2971-IX, - органи управління боржника) допустив порушення цих вимог, то він несе солідарну відповідальність за незадоволення вимог кредиторів. Питання щодо порушення керівником боржника (згідно зі змінами, внесеними Законом України від 20.03.2023 № 2971-IX, - органами управління боржника) зазначених вимог підлягає розгляду господарським судом під час здійснення провадження у справі. У разі виявлення такого порушення про це зазначається в ухвалі господарського суду, що є підставою для подальшого звернення кредиторів своїх вимог до зазначеної особи (зазначених осіб).

Отже, солідарна відповідальність полягає у залученні третіх осіб - керівника боржника (органів управління боржника), який (які) не звернувся (звернулися) до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство в місячний термін у разі наявності загрози неплатоспроможності юридичної особи, щодо якої в подальшому відкрито та здійснюється провадження у справі про банкрутство, до солідарного обов`язку з виконання грошових зобов`язань боржника.

Тобто, солідарна відповідальність є правовим механізмом захисту та відновлення прав кредиторів (які були необізнані з вини боржника про стан його неплатоспроможності як під час вступу з ним у господарські відносини, так й після цього, під час погіршення платоспроможності боржника до стану загрози неплатоспроможності) за рахунок особистого майна керівника (органів управління) боржника, тобто майна, відмінного від майна боржника (див. постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.03.2021 у справі № 910/3191/20, від 15.06.2021 у справі № 910/2971/20, від 14.09.2021 у справі № 902/1023/19, від 30.03.2023 у справі № 910/13909/20, від 20.07.2023 у справі № 924/408/21).

Судова палата для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 04.09.2024 у справі № 908/3236/21, висновки якої згідно з частиною четвертою статті 236 ГПК України враховуються при розгляді цієї справи, зазначила, що солідарна відповідальність покладається за порушення (неподання боржником, який перебував у стані загрози неплатоспроможності, заяви про відкриття справи про банкрутство), наслідком якого є неможливість виконання грошових зобов`язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами у разі задоволення вимог одного або кількох кредиторів боржника. Тому солідарна відповідальність має деліктну природу, що узгоджується із частиною першою статті 1166 ЦК України, якою встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (пункт 10.15 постанови).

Саме у такому розумінні Велика Палата Верховного Суду витлумачила положення про інший вид відповідальності третіх осіб за зобов`язаннями боржника у справі про банкрутство - про субсидіарну відповідальність, а саме частину другу статті 61 КУзПБ в постанові від 28.09.2021 у справі № 761/45721/16-ц (провадження № 14-122цс20, пункти 78-81), застосувавши підхід, відповідно до якого доведенням боржника до банкрутства боржнику завдаються збитки, які і спричиняють його неплатоспроможність, і завдані не кредиторам боржника, а самому боржнику.

Хоча інститути солідарної відповідальності керівника/органів управління боржника та субсидіарної відповідальності мають різну правову природу, проте мають і подібні риси, які полягають в тому, що в обох випадках негативні наслідки правопорушень настають у зв`язку із зменшенням майнової сфери боржника через дії чи бездіяльність винних осіб. За правовою природою зазначене зменшення майнової сфери боржника є збитками (частина друга статті 22 ЦК України), які завдані боржнику такими особами (див. mutatis mutandis постанови судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 04.09.2024 у справі № 908/3236/21).

Судова палата для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 04.09.2024 у справі № 908/3236/21 дійшла висновку, що тлумачення положень частини шостої статті 34 КУзПБ полягає в такому:

- порушення вимоги Закону своєчасно звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство є підставою для стягнення з винного члена органу управління боржника збитків, спричинених таким порушенням, на користь боржника;

- належним позивачем за вимогою про стягнення збитків є як кредитор, так і боржник;

- якщо суд виявив порушення законодавчої вимоги своєчасно звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство, такий висновок відображається у мотивувальній, а не резолютивній частині рішення;

- кошти, стягнені із суб`єкта солідарної відповідальності, є коштами боржника, які, зокрема, включаються до складу ліквідаційної маси і можуть бути використані для задоволення вимог кредиторів лише у порядку черговості, встановленому КУзПБ.

Окрім того, судова палата для розгляду справ про банкрутство у наведеній вище постанові зазначила, що законодавець не розділяє ні в часі, ні в кількості звернень і судових проваджень вирішення питання про покладення солідарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у справі про банкрутство, встановлюючи лише процедуру розгляду та вирішення такого спору:

1) встановлення порушення;

2) з подальшим покладенням за таке порушення солідарної відповідальності та стягнення із суб`єкта відповідної суми.

Такий підхід у вирішенні спору про покладення солідарної відповідальності у справі про банкрутство узгоджується із закріпленим статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод правом на ефективний засіб правового захисту.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду суд може задовольнити позов саме тоді, коли спосіб захисту, про який просить позивач, є ефективним, тобто може мати наслідком захист права без необхідності повторного звернення до суду, зокрема для вжиття інших, додаткових засобів захисту (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19, пункт 63), від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20, пункт 6.13), від 16.02.2021 у справі № 910/2861/18 (провадження № 12-140гс19, пункт 98).

У контексті наведеного вище, судове рішення про виявлення порушення без притягнення винної особи до відповідальності вочевидь не призводить до захисту будь-чиїх прав і створює потребу в повторному зверненні до суду, що порушує статтю 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та не відповідає усталеній практиці Великої Палати Верховного Суду (пункт 10.37 постанови судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.09.2024 у справі № 908/3236/21).

Тож, належним та ефективним способом захисту при зверненні із заявою про покладення солідарної відповідальності є пред`явлення вимог щодо встановлення порушення із покладенням за таке порушення солідарної відповідальностіз одночасним стягненням із суб`єкта відповідної суми.

Правовий висновок подібного змісту наведений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.11.2024 у справі № 924/784/23, від 19.11.2024 у справі № 910/3070/21, від 12.12.2024 у справі 904/5693/20, від 12.12.2024 у справі № 910/5450/21, який підлягає врахуванню при розгляді цієї справи згідно з приписами статті 236 ГПК України.

Колегія суддів також враховує, що у постанові Верховного Суду від 10.12.2024 у справі № 902/1157/21 також наведено висновок, відповідно до якого звернення до суду із вимогами про покладення на винного члена органу управління боржника солідарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у справі про банкрутство потребує визначення заявником розміру цієї відповідальності та заявлення ним до суб`єкта солідарної відповідальності вимоги щодо стягнення відповідної суми задля задоволення тих вимог кредиторів, що лишились незадоволеними внаслідок допущеного таким суб`єктом відповідного порушення. Без зазначення в заяві про покладення солідарної відповідальності розміру цієї відповідальності та за відсутності вимоги про стягнення із суб`єкта солідарної відповідальності відповідної суми звернення із такими вимогами є неналежним, а тому відсутні підстави для їх задоволення.

У цій справі, звертаючись до суду із заявою про покладення на керівника боржника солідарної відповідальності, кредитором, Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ДІКВ-Л", не визначено розміру солідарної відповідальності та не заявлено до відповідача вимог про стягнення відповідної суми у межах покладення такої відповідальності.

Велика Палата Верховного Суду дотримується сталої позиції, що обрання позивачем неналежного або неефективного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові незалежно від інших встановлених судом обставин (постанови від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 (пункт 6.21), від 02.02.2021 у справі № 925/642/19 (пункт 52), від 06.04.2021 у справі № 910/10011/19 (пункт 99), від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 (пункт 76), від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц (пункт 155), від 15.09.2022 у справі № 910/12525/20 (пункт 148)), що в свою чергу виключає відмову в задоволенні позову в зв`язку з його необґрунтованістю.

Отже, у цьому випадку самостійною та достатньою підставою для відмови в позові є неефективний спосіб захисту, який обраний Кредитором боржника, а тому суд першої інстанції, помилково задовольнив заяву б/н від 20.05.2024 кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ДІКВ-Л", про покладання солідарної відповідальності на керівника боржника ОСОБА_1 за незадоволення вимог кредиторів.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права у спірних правовідносинах наведено у постанові Верховного Суду від 10.04.2025 у справі № 925/367/20(925/143/24).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть різнитися залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 указаної Конвенції, може бути визначене тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення від 18 липня 2006 року у справі "Проніна проти України", заява № 63566/00, пункт 23).

В контексті зазначених висновків колегія суддів не вважає за необхідне надавати відповідь на кожен аргумент апеляційної скарги, оскільки прийняття рішення про відмову у задоволенні заяви про покладення солідарної відповідальності на керівника боржника з підстав неефективності обраного заявником способу захисту не залежить від інших встановлених судом обставин.

Відповідно до пунктів 1, 4 частини першої статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є нез`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі викладеного колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що ухвалу господарського суду прийнято з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала - скасуванню із прийняттям нового рішення, яким в задоволені заяви №б/н від 20.05.2024 кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ДІКВ-Л" про покладання солідарної відповідальності на керівника по зобов`язанням боржника слід відмовити.

В силу вимог ч. 1 ст. 129 ГПК України, зважаючи на задоволення апеляційної скарги, відмову у задоволенні заяви ТОВ "Компанія з управління активами "ДІКВ-Л", судові витрати, понесені скаржником, підлягають відшкодуванню та покладаються на ТОВ "Компанія з управління активами "ДІКВ-Л".

Керуючись ст. ст. 269, 275, 277, 282, 283 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 17.09.2024 у справі № 922/1023/21 - задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 17.09.2024 у справі № 922/1023/21 - скасувати.

У задоволенні заяви №б/н від 20.05.2024 кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ДІКВ-Л" про покладання солідарної відповідальності на керівника по зобов`язанням боржника - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ДІКВ-Л" на користь ОСОБА_1 3028,00 грн судового збору за подачу апеляційної скарги.

Видачу відповідного наказу доручити Господарському суду Кіровоградської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки оскарження постанови визначені ст.ст.287, 288 Господарського процесуального кодексу України, ст.9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст постанови складено та підписано 15.12.2025.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя В.Ф. Мороз