ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"16" грудня 2025 р. м. Рівне Справа №918/730/25

Господарський суд Рівненської області у складі судді Марач В.В., при секретарі судового засідання Мельник В.Я., розглянувши у матеріалах справи

за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про неплатоспроможність

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» (01001, м. Київ, вул. Михайла Грушевського, буд.10, ) про визнання грошових вимог

від кредитора: адвокат Калачик В.В.

від боржника: не з`явився

від керуючого реструктуризацією: Белінська Н.О..

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в Господарський суду Рівненської області із заявою, в якій просила відкрити провадження у справі про неплатоспроможність.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 11.08.2025 року Заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність прийнято до розгляду. Призначено підготовче засідання.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 21.10.2025 року відкрито провадження у справі про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 . Введено процедуру реструктуризації боргів боржника - ОСОБА_1 . Проведення попереднього засідання суду призначено на "16" грудня 2025 р. на 10:00 год..

22.10.2025 року оприлюднено на офіційному веб-сайті повідомлення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

21.11.2025 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду представником Товариства з обмеженою відповідальністю ««Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» подано Заяву, в якій просить суд:

- визнати грошові вимоги кредитора до боржника, що складаються з суми 77043,45 грн., в тому числі: 16792,50 гривень за Договором про надання коштів у позику, в тому числі i на умовах фінансового кредиту №3739114 від 24.03.2025 р.; 49406,15 гривень за Договором про надання споживчого кредиту по продукту «Зручний» №2056323 від 18.01.2025 р.; судового збору у розмірі 4844,80 гривень та витрат на правничу допомогу у розмірі 6000,00 гривень; грошові вимоги кредитора включити до реєстру вимог кредиторів; визнати ТОВ ««Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» конкурсним кредитором з правом голосу на загальних зборах кредиторів боржника.

Дану заяву обгрунтовує наступним. 24.03.2025 року між ТОВ ««Фінансова компанія «КІФ» та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) укладено Договір про надання коштів у позику, в тому числі i на умовах фінансового кредиту №3739114, відповідно до якого ТОВ «ФК «КІФ» надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 7500,00 гривень терміном на 90 днів. В подальшому на підставі Договору факторингу №02072025 від 02.07.2025 р., право вимоги до ОСОБА_1 було передано ТОВ ««Фінансова компанія «КІФ» для ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП». Відповідно до наданого розрахунку заборгованості, загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» за Договором про надання коштів у позику, в тому числі i на умовах фінансового кредиту №3739114 від 24.03.2025 р. становить 16792,50 гривень.

Крім того, між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) укладено Договір про надання споживчого кредиту по продукту «Зручний» №2056323 від 18.01.2025 р., відповідно до якого ТОВ «Слон Кредит» надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 15500,00 гривень терміном на 360 днів під відсотки відповідно Договору. В подальшому на підставі Договору факторингу №30102025 від 30.10.2025 р., право вимоги до ОСОБА_1 було передано ТОВ «Слон Кредит» для ТОВ ««Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП». Відповідно до наданого розрахунку заборгованості, загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ ««Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» за Договором про надання споживчого кредиту по продукту «Зручний» №2056323 від 18.01.2025 р. становить 49406,15 гривень.

Заявник зазначає, що грошові вимоги до боржника становлять загалом 66198,65 грн. (всі вимоги конкурсні).

Ухвалою суду від 25.11.2025 року Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» про визнання грошових вимог прийнято до розгляду. Розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» про визнання грошових вимог призначено у попередньому засіданні на 16 грудня 2025 року.

15.12.2025 року через систему Електронний суд керуючим реструктуризацією подано повідомлення про результати розгляду вимог кредитора - ТОВ "ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП», в якому зазначає, що:

- за Договором про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах Фінансового кредиту № 3739114 від 24.03.2025 року укладеним між ТОВ «Фінансова компанія «КІФ» (право вимоги перейшло ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» на підставі договору Факторингу №02072025 від 02.07.2025 року) та ОСОБА_1 визнає вимоги ТОВ "ФК "Ел.Ен. Групп" у розмірі16 792,50 грн. в повному обсязі, а саме: 7 500.00 грн.сума заборгованості за тілом (2 черга вимог кредиторів); 9292,50 грн. - сума заборгованості за відсотками (2 черга вимог кредиторів);

- за Договором про надання споживчого кредиту по продукту "Зручний" №2056323 від 18.01.2025 року укладеним між ТОВ «Слон Кредит» (право вимоги перейшло ТОВ «ФК "Ел.Ен. Групп" на підставі договору Факторингу №30102025 від 30.10.2025 року) та ОСОБА_1 частково визнає вимоги ТОВ «ФК "Ел.Ен. Групп" у розмірі41423,65 грн., а саме: 15499,97 грн. сума заборгованості за тілом (2 черга вимог кредиторів); 25923,68 грн. - сума заборгованості за відсотками (2 черга вимог кредиторів);

- за Договором про надання споживчого кредиту по продукту "Зручний" №2056323 від 18.01.2025 року укладеним між ТОВ «Слон Кредит» (право вимоги перейшло ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» на підставі договору Факторингу N» 30102025 від 30.10.2025 року) та ОСОБА_1 не визнає вимоги ТОВ «ФК «"Ел.Ен. Групп" у розмірі 7750.00 грн. - сума штрафу, як такі, що нараховані всупереч законодавству та 232.50 грн.- суму за відсотками, нарахованими в період з 21.10.25 по 22.10.25.

Крім того, не визнає вимоги ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» в розмірі 6000,00 грн. - витрат на професійну правничу допомогу.

15 грудня 2025 року через систему Електронний суд представником кредитора подано додаткові пояснення в яких просить визнати грошові вимоги ТОВ "Фінансова компанія "Ел.Ен.Груп" до ОСОБА_1 за винятком відсотків у сумі 232,50 грн., нарахованих після відкриття провадження у справі, та включити визнані грошові вимоги до реєстру вимог кредиторів відповідно до вимог Кодексу України з процедур банкрутства.

Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками справи, заслухавши присутніх представників сторін, з`ясувавши обставини на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, безпосередньо дослідивши докази у справі, господарський суд встановив наступне.

Відповідно до п.1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника.

В розрізі даної статті законодавець здійснює класифікацію кредиторів по категоріям, а саме: забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

За приписами ст. 113 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Пунктами 1 та 2 ст. 122 Кодексу визначено, що подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Відповідно до ст. 45 Кодексу конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Згідно до п. 8 ст. 45 Кодексу розпорядник майна зобов`язаний окремо повідомити господарський суд про вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за відсутності таких заяв - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з відповідним державним реєстром. Розпорядник майна зобов`язаний окремо повідомити господарський суд про вимоги щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також про вимоги щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю громадян, згідно із заявами таких кредиторів та/або даними обліку боржника.

22.10.2025 року оприлюднено на офіційному веб-сайті повідомлення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ел.Ен.Груп" надійшла заява з грошовими вимогами до боржника.

Відповідно до ст. 113 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи-підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Згідно абз. 1 ч. 2 ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства, у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого ч. 1 ст. 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

Завданням господарського суду у попередньому засіданні є перевірка заявлених до боржника грошових вимог конкурсних кредиторів, які можуть підтверджуватися або первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 29.01.2019 р. у справі № 916/4644/15; Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.12.2019 р. у справі № 913/479/18).

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

У свою чергу докази відповідно до ст. ст. 76-79 ГПК України повинні бути належними на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення;

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються;

Достовірними створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У відповідності до ч. 6 ст. 45 КУзПБ, заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів. Ухвала господарського суду набирає законної сили негайно після її оголошення, може бути оскаржена у встановленому цим Кодексом порядку та є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

Згідно з ч. 2 ст. 47 КУзПБ, у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого ч. 1 ст. 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна. За результатами розгляду вимог окремого кредитора господарський суд постановляє ухвалу про їх визнання чи відхилення (повністю або частково), що не може бути оскаржена окремо від ухвали господарського суду, постановленої за результатами попереднього засідання.

Відтак, розглянувши заяву кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ел.Ен.Груп" до боржника ОСОБА_1 , а також документи, що їх підтверджують, суд зазначає наступне.

24.03.2025 р. ОСОБА_1 було укладено Договір про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №3739114 (надалі - Договір) з ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КІФ» (далі - первісний кредитор), відповідно до якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КІФ» надало Боржнику кредит у розмірі 7500,00 гривень терміном на 90 днів.

В подальшому на підставі Договору факторингу №02072025 від 02.07.2025 р., право вимоги до Боржника було передано первісним кредитором до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛ.ЕН.ГРУП».

Відповідно до п. 3.1. Договору за цим Договором Товариство надає Клієнту Кредит у гривні, а Клієнт зобов`язується одержати та повернути Кредит, сплатити передбачені цим Договором проценти та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.

Пункт 3.2. Договору передбачає: "Сума Кредиту складає - 7500 гривень. Тип Кредиту - Кредит."

Відповідно до п.п. 3.4.1., 3.4.2. Договору « 3.4.1. Пільгова процентна ставка (знижка) - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0.95% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується лише протягом пільгового періоду/ наступного пільгового періоду користування Кредитом. Після закінчення строку пільгового періоду / наступного пільгового періоду - нараховується стандартна процентна ставка.

3.4.2. Стандартна процента ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1.59% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується з першого дня Стандартного періоду Відповідно до наданого розрахунку заборгованості, загальний розмір заборгованості Боржника перед Кредитором за Договором про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №3739114 від 24.03.2025 р. становить 16792,50 гривень.

Як встановлено судом первісний кредитор надав Боржнику за цим Договором кредитні кошти у сумі 7500,00 грн..

Крім того, на суму заборгованості нараховано відсотки у сумі 9292,50 грн..

18.01.2025 р. ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту по продукту «Зручний» №2056323 (надалі - Договір-2) з ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» (далі - первісний кредитор), відповідно до якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» надало Боржнику кредит у розмірі 15500,00 гривень терміном на 360 днів під відсотки відповідно Договору-2.

В подальшому на підставі Договору факторингу №30102025 від 30.10.2025 р., право вимоги до Боржника було передано первісним кредитором до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛ.ЕН.ГРУП».

Відповідно до п. 1.2. Договору-2, "На умовах, встановлених Договором, Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором."

Пункт 1.3. Договору-2 передбачає: «Сума кредиту (загальний розмір) складає: 15500,00 гривень. Тип кредиту - кредит.."

Відповідно до п. 1.5. Договору-2 передбачено відсотки за користування кредитом, відповідно до яких здійснено розрахунок заборгованості.

Відповідно до наданого розрахунку заборгованості, загальний розмір заборгованості Боржника перед Кредитором за Договором про надання споживчого кредиту по продукту «Зручний» №2056323 від 18.01.2025 р. становить 49406,15 гривень.

Свої зобов`язання боржник у встановлений договорами строк не виконав, кошти позикодавцю не повернув в повному обсязі, у зв`язку з чим останній звернувся в межах справи про неплатоспроможність з грошовими вимогами до боржника на суму не повернутого боргу.

Частиною 1ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У ч. 1 ст. 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Крім того, ч. 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

Однак, боржник у вказані строки свого обов`язку не виконав, борг позикодавцю не повернув. Таким чином, Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ел.Ен.Груп" підлягає поверненню борг в розмірі 58216,15 грн., що складається із суми заборгованості 16792 грн. 50 коп. за Договором про надання коштів у позику, в тому числі i на умовах фінансового кредиту №3739114 від 24.03.2025р. з яких:7500 грн. 00 коп. сума заборгованості за тілом кредиту, 9292 грн. 50 коп. сума заборгованості за відсотками; 41 423 грн. 65 коп. за Договором про надання споживчого кредиту по продукту Зручний №2056323 від 18.01.2025 р. з яких: 15 499 грн. 97 коп. сума заборгованості за тілом кредиту, 25923 грн. 68 коп. сума заборгованості за відсотками (всі вимоги конкурсні).

Щодо нарахування штрафу за договором про надання споживчого кредиту по продукту «Зручний» №2056323 від 18.01.2025 року у сумі 7750,00 грн. суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, кредитором на суму боргу нараховано боржнику штраф у розмірі 7750,00 грн..

Відповідно до п. 18 Перехідних та прикінцевих положень Цивільного кодексу у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Таким чином вимога кредитора про визнання його вимог в частині штрафу у розмірі 7750,00 грн. не підлягає визнанню.

Безпідставним є посилання Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ел.Ен.Груп" на те, що в даному випадку така санкція застосовується не за прострочення повернення грошового боргу як такого, а за порушення способу виконання зобов`язання і що зазначена штрафна санкція не є відповідальністю у розумінні статті 625 ЦК та не підпадає під дію воєнного мораторію, встановленого пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 статті 547 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

За приписами ч.2 вказаної статті штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

В той же час слід відмітити, що пунктом 6.4 Договору про надання споживчого кредиту по продукту Зручний №2056323 від 18.01.2025 р. встановлено, що у випадку невиконання та/або неналежного виконання Споживачем зобов`язань щодо повернення сум кредиту та/або сплати відсотків за користування кредитом, Споживач зобов`язаний сплатити Товариству штраф.

Тобто Договором передбачена сплата штрафу саме за прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором.

З огляду на вищевказане, суд виснує, що п. 18 Перехідних та прикінцевих положень Цивільного кодексу України, як в частині штрафу, так і в цілому, застосовується до правовідносин, які виникли між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ел.Ен.Груп" на підставі Договору про надання споживчого кредиту по продукту Зручний №2056323 від 18.01.2025 р..

Розуміння змісту зобов`язання є усталеним в теорії цивільного права: змістом зобов`язання є право вимагати та кореспондуючий йому обов`язок вчинення дії майнового характеру; юридичний зміст зобов`язання, як і іншого цивільного правовідношення, утворюють правомочності та обов`язки його суб`єктів, але на відміну від інших правовідносин правомочність набуває форми права вимоги, а обов`язок форми боргу.

Конструкція зобов`язання виникла в рамках цивільного права, але давно вийшла за межі цієї галузі, набувши значення загальнотеоретичної правової категорії.

Грошове зобов`язання, як і будь-яке зобов`язання, є правовідношенням, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші у визначеному розмірі), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК). Грошова вимога складає один зі структурних елементів цього правовідношення, а саме його зміст. Грошова вимога виникає на підставі і в рамках грошового зобов`язання, а не підмінює собою саме зобов`язання. При цьому сутність грошового зобов`язання є однаковою як для цивільного зобов`язання, так і майново-господарського. І в тому, і в іншому випадку має місце обов`язок боржника сплатити кредитору певну суму у визначеному договором розмірі, порядку і строки та кореспондуюче йому суб`єктивне право кредитора (право вимоги).

Так, в Кодексі України з процедур банкрутства поняття боржника, кредитора, грошового зобов`язання та вимоги застосовуються для цілей цього Кодексу відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, в тому значенні, яке їм надав законодавець в КУзПБ і відрізняються від суто цивільно-правових.

Відповідно до ст. 1 КУзПБ грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. Змістом цього зобов`язання є право вимоги кредитора і кореспондуючий йому обов`язок боржника здійснити платіж, тобто вчинити дію (дії) по передачі певної суми грошей. Таким чином, обсяг поняття грошового зобов`язання за ст. 1 КУзПБ не збігається повністю із поняттями грошового зобов`язання відповідно до ЦК та ГК в частині тих зобов`язань, що виникають у публічних правовідносинах, але і в цьому випадку його змістом так само буде вимога кредитора до боржника.

Нормами КУзПБ до грошових зобов`язань боржника відносяться зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. Зокрема, до грошових зобов`язань за нормами КУзПБ належать зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях.

За змістом цієї норми перелік видів грошових зобов`язань боржника не є вичерпним, а самі грошові зобов`язання, які враховуються КУзПБ при формуванні вимог кредиторів, виникають у різних видах правовідносин (цивільних, господарських, податкових, соціальних тощо), перелік яких також не є вичерпним.

Грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» у сумі 58 216 грн. 00 коп., підтверджені належними та допустимими доказами, а відтак, зазначені вимоги визнаються судом відповідно до статей 45, 122 Кодексу України з процедур банкрутства.

Що стосується витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства справи про неплатоспроможність боржника розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Частиною 1 ст.123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно зі ст.15 ГПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст.16 ГПК України).

Згідно зі статтею 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Як встановлено судом, на підтвердження наданої правничої допомоги, представник кредитора надав суду: Договір про надання правничої (правової допомоги) №8/2025 від 18.11.2025 року, укладений між адвокатом Калачик Володимиром Вікторовичем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ел.Ен"Груп"; Акт №3/2025 про надання правничої (правової) допомоги до Договору №8/2025 від 18.11.2025 року від 20.11.2025 року; Ордер адвоката Калачик В.В..

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 64 КУзПБ витрати, пов"язані з провадженням у справі про банкрутство, задовольняються у першу чергу. Подання заяви з грошовими вимогами є обов"язком кредитора відповідно до ст. 45 КУзПБ, а витрати на її підготовку є необхідними та безпосередньо пов"язаними з реалізацією прав кредитора.

За умови надання договору про надання правничої допомоги, ордера адвоката та акту наданих послуг, такі витрати підлягають врахуванню незалежно від факту їх фактичної оплати, що узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду.

Відтак, суд зазначає, що нормами Господарського процесуального кодексу України та Кодексу України з процедур банкрутства передбачено відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката та підлягають включенню їх до витрат, пов`язаних з провадженням у справі про неплатоспроможність.

Заперечення керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Белінської Н.О. спростовуються всім вищенаведеним.

За приписами ч.6 статті 45 КУзПБ за результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

Крім того, відповідно до ч. 4 статті 122 вказаного Кодексу 4 в ухвалі за результатами попереднього засідання суду, зокрема, зазначаються:

1) обов`язок керуючого реструктуризацією провести збори кредиторів, які мають відбутися не пізніше 14 днів з дня постановлення такої ухвали;

2) дата засідання господарського суду, яке має відбутися не пізніше 60 днів з дня постановлення такої ухвали, на якому буде розглянуто схвалений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі.

Керуючись статтями 2, 45, 122 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 232- 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Визнати грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» (01001, м. Київ, вул. Михайла Грушевського, буд.10, ) в сумі 58216 грн. 15 коп., що складаються із суми заборгованості 16792 грн. 50 коп. за Договором про надання коштів у позику, в тому числі i на умовах фінансового кредиту №3739114 від 24.03.2025р. з яких:7500 грн. 00 коп. сума заборгованості за тілом кредиту, 9292 грн. 50 коп. сума заборгованості за відсотками; 41 423 грн. 65 коп. за Договором про надання споживчого кредиту по продукту Зручний №2056323 від 18.01.2025 р. з яких: 15 499 грн. 97 коп. сума заборгованості за тілом кредиту, 25923 грн. 68 коп. сума заборгованості за відсотками (всі вимоги конкурсні).

2. В решті вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» відмовити.

3. Включити до витрат, пов`язаних з провадженням у справі про неплатоспроможність, витрати на оплату судового збору кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» у розмірі 4844,80 гривень та витрат на правничу допомогу у розмірі 6000,00 гривень.

4. Зобов`язати керуючого реструктуризацією провести збори кредиторів.

5. Призначити підсумкове засідання, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі на "20" січня 2026 р. на 10:30 год. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Рівненської області за адресою: вул. Давидюка Тараса, 26А, м. Рівне, зал судових засідань № 13.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення. Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали підписано 18 грудня 2025 року.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.год.год.

Суддя Марач В.В.