ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2025 р. Справа№ 910/243/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Руденко М.А.

Барсук М.А.

при секретарі судового засідання Овчинніковій Я.Д.,

за участю представників:

від позивача представник не прибув,

від відповідача - Тетерятник О.В.,

від третьої особи - представник не прибув,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Господарського суду міста Києва від 19.03.2018 р. у справі №910/243/18 (суддя Удалова О.Г.) за позовом Відкритого акціонерного товариства Хліб Києва до Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, про визнання незаконним та скасування наказу.

ВСТАНОВИВ наступне.

У січні 2018 року відкрите акціонерне товариство Хліб Києва (далі позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі відповідач) про визнання незаконним та скасування наказу Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 493 від 26.12.2017 Про прийняття рішення щодо забезпечення існування іменних цінних паперів у без документарній формі емітента відкритого акціонерного товариства Хліб Києва.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, як акціонер, якому належить 51% акцій позивача, прийняв рішення, яке належить до компетенції виконавчого органу, наглядової ради акціонерного товариства або загальних зборів саме емітента, тобто позивача.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.03.2018 р. у справі №910/243/18 позов задоволено повністю; визнано незаконним та скасовано наказ Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №493 від 26.12.2017 р. Про прийняття рішення щодо забезпечення існування іменних цінних паперів у без документарній формі емітента Відкритого акціонерного товариства Хліб Києва; стягнуто з Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь Відкритого акціонерного товариства Хліб Києва витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762,00 грн.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що прийняття рішення про забезпечення існування іменних цінних паперів у бездокументарній формі та здійснення дій на виконання прийнятого рішення належить до компетенції уповноважених органів емітента (виконавчого органу, наглядової ради, загальних зборів), відтак оспорюваний наказ № 493 від 26.12.2017 є неправомірним.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає про те, що оскаржуваний наказ є законним, оскільки його прийнято відповідачем з метою захисту прав всіх інвесторів у цінні папери емітента ВАТ «Хліб Києва», які позбавлені прав на цінні папери/прав за цінними паперами, через не приведення позивачем у відповідність із законодавством його діяльність.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.07.2018 зупинено апеляційне провадження у справі №910/243/18 за позовом Відкритого акціонерного товариства Хліб Києва до Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про визнання незаконним та скасування наказу до набрання законної сили рішенням в адміністративній справі №826/17854/17, що перебуває в провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.11.2025 поновлено провадження у справі та призначено її до розгляду на 08.12.2025 об 11-00.

В судовому засіданні представник апелянта відповідача у справі підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити.

Третя особа правом на участь представника у даному судовому засіданні не скористалася, хоча про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином; про що свідчить довідка про доставку електронного документа (ухвали суду про поновлення провадження у справі та призначення її до розгляду на 08.12.2025) до її електронного кабінету.

Стосовно повідомлення позивача про дату та час розгляду даної справи, слід зазначити наступне.

Так, 11.02.2020 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено відповідний запис, підставою вказано - судове рішення про припинення юридичної особи у зв`язку з визнанням її банкрутом від 04.02.2020 № 910/234/18 Господарський суд міста Києва.

Отже, юридичну особу позивача припинено в ході здійснення апеляційного провадження у даній справі.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду - скасуванню, з закриттям провадження у справі, з наступних підстав.

28.11.2017 Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку було винесене рішення № 845 Щодо врегулювання питання забезпечення обліку прав на цінні папери емітента ВАТ Хліб Києва.

На підставі зазначеного рішення, 26.12.2017 Департаментом комунальної власності міста Києва було видано наказ № 493 Про прийняття рішення щодо забезпечення існування іменних цінних паперів у бездокументарній формі емітента Відкритого акціонерного товариства Хліб Києва ().

Як вбачається зі змісту наказу Про прийняття рішення щодо забезпечення існування іменних цінних паперів у бездокументарній формі емітента відкритого акціонерного товариства Хліб Києва () від 26.12.2017 №493, відповідачем було прийнято рішення забезпечити існування іменних цінних паперів емітента ВАТ Хліб Києва у бездокументарній формі, визначено центрального депозитарія, який буде обслуговувати випуск цінних паперів емітента ВАТ Хліб Києва та депозитарну установу. Вказане рішення прийнято з посиланням на Закон України Про акціонері товариства, рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 845 від 28.11.2017 та Положення про Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Позивач, зазначаючи, що відповідач, як акціонер, якому належить 51% акцій позивача, прийняв рішення, яке належить до компетенції виконавчого органу, наглядової ради акціонерного товариства або загальних зборів емітента, звернувся до суду з даним позовом про визнання незаконним та скасування наказу № 493 від 26.12.2017 Про прийняття рішення щодо забезпечення існування іменних цінних паперів у бездокументарній формі емітента відкритого акціонерного товариства Хліб Києва.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що прийняття рішення про забезпечення існування іменних цінних паперів у бездокументарній формі та здійснення дій на виконання прийнятого рішення належить до компетенції уповноважених органів емітента (виконавчого органу, наглядової ради, загальних зборів), відтак оспорюваний наказ № 493 від 26.12.2017 є неправомірним.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Так, оспорюваний у даній справі наказ прийнято відповідачем на підставі рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 845 від 28.11.2017, на яке міститься відповідне посилання в наказі.

В свою чергу, АМО КЕПІТАЛ ПАРТНЕРС ЛТД (AMO CAPITAL PARTNERS LTD) звернулося з позовом до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку треті особи: Публічне акціонерне товариство «Національний депозитарій України», Департамент комунальної власності м. Києва виконавчий орган Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Відкрите акціонерне товариство «Хліб Києва», у якому просило визнати протиправним та скасувати рішення Національної комісії цінних паперів та фондового ринку від 28.11.2017 №845 «Щодо врегулювання питання забезпечення обліку прав на цінні папери емітента ВАТ «Хліб Києва».

В обґрунтуванні вимог позовної заяви наводились аргументи про те, що Національна комісія, приймаючи оскаржуване рішення, допустила порушення норм пункту 14 частини другої та частини третьої статті 33 Закону України від 17.09.2008 №514-VI «Про акціонерні товариства», відповідно до яких питання щодо прийняття рішення про форму існування акцій віднесено до виключної компетенції загальних зборів акціонерного товариства, і такі повноваження не можуть бути передані іншим органам товариства.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.10.2018 у справі №826/17854/17 позов задоволено повністю.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2019 ухвалене Окружним адміністративним судом міста Києва рішення по суті спору скасовано та прийнято нове судове рішення у справі №826/17854/17 про відмову в позові.

Постановою Верховного Суду від 16 березня 2023 року у справі №826/17854/17 постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2019 залишено без змін.

Верховний Суд, залишаючи без змін постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2019, виходив з наступного:

«Правові засади функціонування депозитарної системи України визначає Закон України від 06.07.2012 №5178-VI «Про депозитарну систему України», який також встановлює порядок реєстрації та підтвердження прав на емісійні цінні папери та прав за ними у системі депозитарного обліку цінних паперів, а також порядок проведення розрахунків за правочинами щодо емісійних цінних паперів (преамбула до Закону).

61. За визначенням понять, наведених у статті 4 Закону України «Про депозитарну систему України», система депозитарного обліку цінних паперів - сукупність інформації, записів про емісійні цінні папери (вид із зазначенням типу, номінальна вартість і кількість, обмеження обігу тощо) на рахунках у цінних паперах власників таких рахунків, про емітентів, власників цінних паперів, що мають права за цінними паперами та права на цінні папери, обмежень прав на цінні папери, уповноважених ними осіб, управителів, заставодержателів, інших осіб, наділених відповідними правами щодо цінних паперів, яка містить дані, що дають змогу ідентифікувати емісійні цінні папери і зазначених осіб, реєстр кодів цінних паперів (міжнародних ідентифікаційних номерів цінних паперів), а також інша передбачена законодавством інформація (далі - система депозитарного обліку).

62. Відповідно до абзацу третього пункту 9 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про депозитарну систему України», який набрав чинності 12.10.2013, іменні емісійні цінні папери, випуск яких зареєстровано до дня опублікування цього Закону, можуть існувати в документарній формі до дня набрання чинності цим Законом.

63. Отже, виходячи з таких приписів законодавства, існування цінних паперів у документарній формі було можливе до 12.10.2013.

64. А за правилами абзацу другого пункту 9 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про депозитарну систему України» емітенти іменних емісійних цінних паперів повинні протягом трьох місяців з дня реєстрації Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку Правил Центрального депозитарію цінних паперів (рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 01.10.2013 №2092) забезпечити їх існування в бездокументарній формі та укласти договір з Центральним депозитарієм цінних паперів про обслуговування емісії цінних паперів.

65. При цьому, порядок дій емітента та професійних учасників депозитарної системи України щодо забезпечення існування у бездокументарній формі іменних цінних паперів, випуски яких не були переведені у таку форму в установленому законодавством порядку до набрання чинності Законом України «Про депозитарну систему України», а також порядок обслуговування в депозитарній системі рахунків у цінних паперах власників, відкритих емітентом у процесі дематеріалізації, у тому числі до набрання чинності Законом, врегульовано Положенням про порядок забезпечення існування іменних цінних паперів у бездокументарній формі, затвердженим рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 22.01.2014 №47 (далі також Положення).

66. Відповідно до пункту 1 розділу II Положення у випадку наявності документів системи реєстру у Центральному депозитарії, або в уповноваженій установі, або в емітента або відновлення емітентом реєстру власників іменних цінних паперів емітент повинен здійснити такі дії:

прийняти уповноваженим органом емітента (виконавчим органом, наглядовою радою або загальними зборами) рішення про забезпечення існування іменних цінних паперів у бездокументарній формі (далі - Рішення);

не пізніше 5 робочих днів від дати прийняття Рішення опублікувати в офіційному друкованому виданні НКЦПФР та місцевій газеті повідомлення про прийняття Рішення;

не пізніше 5 робочих днів від дати прийняття Рішення звернутися до НКЦПФР для заміни свідоцтва про реєстрацію випуску іменних цінних паперів документарної форми існування на свідоцтво про реєстрацію випуску іменних цінних паперів у бездокументарній формі;

не пізніше 3 робочих днів з дня отримання свідоцтва про реєстрацію випуску іменних цінних паперів у бездокументарній формі укласти договір про обслуговування випусків цінних паперів з Центральним депозитарієм (у разі відсутності) та договір про відкриття/обслуговування рахунків у цінних паперах власників з обраною ним депозитарною установою;

звернутись до Центрального депозитарію для відкриття рахунку у цінних паперах (у разі відсутності);

оформити та депонувати у Центральному депозитарії глобальний сертифікат випуску цінних паперів згідно з отриманим свідоцтвом про реєстрацію випуску іменних цінних паперів у бездокументарній формі.

67. За приписами пункту 2 розділу II Положення рішення оформлюється протоколом (наказом) уповноваженого органу емітента, який повинен містити:

реквізити емітента: повне та скорочене (за наявності) найменування згідно з установчими документами; код за ЄДРПОУ, реєстраційний код за ЄДРІСІ (для пайового інвестиційного фонду);

місцезнаходження згідно з реєстраційними документами;

адресу для поштових повідомлень;

телефон, факс;

перелік посадових осіб емітента, які мають право діяти від імені емітента без доручення;

реквізити випуску іменних цінних паперів документарної форми існування, щодо якого прийнято Рішення, - вид/характеристику/серію, різновид, тип цінних паперів;

дані свідоцтва про реєстрацію випуску (дата реєстрації, орган, що видав свідоцтво, та реєстраційний номер випуску);

міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів, що був призначений для випуску цінних паперів у документарній формі існування;

реквізити Центрального депозитарію, який буде обслуговувати випуск цінних паперів, щодо якого прийнято Рішення (найменування, код за ЄДРПОУ, місцезнаходження);

реквізити депозитарної установи, у якій емітент буде відкривати рахунки в цінних паперах власникам цінних паперів (найменування, місцезнаходження, телефони контактної особи, код за ЄДРПОУ;

дані ліцензії на провадження професійної діяльності на фондовому ринку - депозитарної діяльності, а саме депозитарної діяльності депозитарної установи - номер ліцензії, дата видачі, орган, що видав ліцензію);

кількість і відсоток голосів членів уповноваженого органу емітента, які беруть участь у засіданні, та кількість і відсоток голосів членів уповноваженого органу емітента, які голосували за прийняття рішення у разі, якщо рішення прийнято колегіальним органом.

68. З вищенаведеного констатується, що за вимогами Положення уповноважений орган емітента (виконавчий орган, наглядова рада або загальні збори) приймає рішення про забезпечення існування іменних цінних паперів у бездокументарній формі, та оформлює його протоколом (наказом).

69. Поряд із цим, згідно з вимогами пункту 5 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про акціонерні товариства» статути та внутрішні положення акціонерних товариств, створених до набрання чинності цим Законом, підлягають приведенню у відповідність з нормами цього Закону не пізніше ніж протягом двох років з дня набрання чинності цим Законом (дата набрання чинності вказаним Законом 30.04.2009).

70. Абзацами п`ятим - дванадцятим підпункту 2 цього ж пункту прикінцевих та перехідних положень вищевказаного Закону визначено, що приведенням діяльності акціонерних товариств у відповідність із вимогами цього Закону в частині забезпечення існування акцій виключно у бездокументарній формі є здійснення таких дій: наглядова рада акціонерного товариства в порядку, встановленому Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку, зобов`язана прийняти рішення про переведення випуску цінних паперів з документарної форми у бездокументарну (далі - рішення про дематеріалізацію) та забезпечити вчинення нижчезазначених дій у такій послідовності:

1) опублікування в офіційному друкованому органі повідомлення про прийняте рішення про дематеріалізацію цінних паперів та повідомлення про це персонально кожного акціонера, зареєстрованого в реєстрі власників іменних цінних паперів випуску, що дематеріалізується, у спосіб, визначений при прийнятті рішення про дематеріалізацію (крім випадку, коли акції товариства належать одній особі);

2) подання до Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку документів для заміни свідоцтва про реєстрацію випуску іменних акцій документарної форми існування на свідоцтво про реєстрацію випуску акцій у бездокументарній формі існування. Державна комісія з цінних паперів та фондового ринку зобов`язана видати свідоцтво про реєстрацію випуску акцій у бездокументарній формі існування протягом 10 робочих днів з дати подання емітентом належним чином оформлених документів відповідно до встановлених нею вимог;

3) припинення обслуговування випуску цінних паперів у документарній формі у реєстроутримувача в системі реєстру власників іменних цінних паперів за цим випуском. Реєстроутримувач припиняє ведення реєстру протягом 10 робочих днів з дати публікації рішення Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку про видачу емітенту свідоцтва про реєстрацію випуску акцій у бездокументарній формі існування. Датою закриття реєстру є дата припинення ведення реєстру;

4) укладення в порядку, встановленому Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку, договору про обслуговування емісії цінних паперів з обраним наглядовою радою депозитарієм, який буде обслуговувати випуск акцій, що дематеріалізується, з наступним відкриттям рахунку в цінних паперах емітента в цьому депозитарії та укладення договору про відкриття рахунків у цінних паперах власникам з обраним наглядовою радою зберігачем;

5) депонування глобального сертифіката в обраному депозитарії та надання йому необхідних розпоряджень та інших документів відповідно до вимог Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку. Депонування депозитарієм глобального сертифіката здійснюється протягом 10 робочих днів з дати публікації рішення Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку про видачу емітенту свідоцтва про реєстрацію випуску акцій у бездокументарній формі існування;

6) забезпечення передачі реєстру власників іменних цінних паперів та переведення обліку прав власності на акції у бездокументарній формі до зберігача. Передача реєстру власників іменних цінних паперів до зберігача здійснюється протягом трьох робочих днів з дати припинення ведення реєстру. Дата передачі реєстру власників іменних цінних паперів спільно визначається емітентом, реєстратором та зберігачем. Зберігач цінних паперів зобов`язаний відкрити рахунки в цінних паперах акціонерам та зарахувати на них акції на підставі договору з емітентом та переданого йому (зберігачу) реєстру власників іменних цінних паперів протягом двох місяців з дати передачі реєстру;

7) зберігання відповідно до законодавства реєстру власників іменних цінних паперів, складеного на дату припинення ведення системи реєстру, та інших документів.

71. Відповідно до статті 33 Закону України «Про акціонерні товариства» загальні збори можуть вирішувати будь-які питання діяльності акціонерного товариства. До виключної компетенції загальних зборів належить, зокрема, прийняття рішення про форму існування акцій.

72. Проте, обставинами у справі, яка розглядається, встановлено, що у зв`язку із виявленням порушення емітентами цінних паперів вимог пункту 5 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про акціонерні товариства» в частині не приведення статуту та внутрішніх положень у відповідні до норм цього Закону рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 09.12.2014 №1684 «Щодо усунення порушень та зупинення внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів» з 09.12.2014 зупинено внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів до усунення порушень, у тому числі, емітента ВАТ «Хліб Києва».

73. У період з 01.01.2012 по 01.12.2017 уповноваженими особами Комісії були винесені постанови про накладення санкцій за правопорушення на ринку цінних паперів у відношенні ВАТ «Хліб Києва», а саме за: не скликання річних загальних зборів; не здійснення емітентом переведення випуску акцій документарної форми існування у бездокументарну форму існування; не приведення статутів та внутрішніх положень товариства відповідно до норм Закону України «Про акціонерні товариства»; бездіяльність наглядової ради щодо скликання позачергових загальних зборів акціонерів Товариства тощо.

74. Це призвело до порушення прав акціонерів товариства в частині реалізації прав на цінні папери, а також реалізації прав за цінними паперами (права на участь у загальних зборах акціонерів, на отримання доходу, інші права, визначені законом) та завдані матеріальні збитки Товариству.

75. Судом апеляційної інстанції також встановлено, що до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку звернувся суб`єкт управління корпоративними права територіальної громади міста Києва, в управлінні якого знаходиться частка в статутному капіталі емітента ВАТ «Хліб Києва» у розмірі 51% (контрольний пакет акцій).

76. Зазначене звернення стосувалось того, що починаючи з 2010 року ВАТ «Хліб Києва» ігнорує вимоги Закону України «Про акціонерні товариства», а саме, ним не проведено жодних загальних зборів акціонерів товариства, що унеможливило приведення назви, статуту та внутрішніх положень Товариства до норм чинного законодавства;

77. У зверненні також зазначалось, що Товариство не виконало вимоги статті 20 Закону України «Про акціонерні товариства», статті 6 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» та не забезпечило існування акцій емітента у бездокументарній формі.

78. Колегія суддів апеляційного суду, здійснюючи апеляційний перегляд цієї справи, взяла до уваги доводи представника відповідача про те, що Національною комісією на адресу Товариства неодноразово направлялися вимоги про проведення загальних зборів, у яких, зокрема, вимагалося провести такі збори за визначеним порядком денним та відзвітувати перед акціонерами. Вимоги отримувалися Товариством, про що є відповідні відмітки, однак звернення щодо скликання та проведення зборів акціонерів Товариства ігноруються. Ці обставини підтверджені наявними у справі доказами та не спростовані.

79. Невиконання органами управління Товариства обов`язків, передбачених законом та Статутом, призвели до неодноразового прийняття Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку постанов про накладення санкцій за правопорушення на ринку цінних паперів.

80. Загалом як встановив апеляційний суд за невиконання вищевикладених вимог законодавства на емітента ВАТ «Хліб Києва» були накладені санкції на загальну суму 85 000 грн.

81. Вищенаведені обставини, на переконання суду апеляційної інстанції, призвели до того, що територіальна громада міста Києва, в порушення своїх прав, гарантованих Законом України «Про акціонерні товариства», позбавлена можливості приймати участь в управлінні акціонерним товариством, отримувати дивіденди до бюджету міста Києва та належним чином отримувати інформацію про господарську діяльність Товариства.

82. Отже як вбачається з встановлених у цій справі обставин, прийняттю оскаржуваного рішення НКЦПФР передувало систематичне і упродовж тривалого часу невиконання органами управління Товариства обов`язків, які на них були покладені законом та статутними документами, що, врешті, призвело до порушення прав акціонерів (інвесторів), зокрема, корпоративних прав територіальної громади міста Києва, суб`єктом управління якими є Департамент комунальної власності м. Києва виконавчий орган Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в управлінні якого знаходиться частка в статутному капіталі емітента ВАТ «Хліб Києва» у розмірі 51% (контрольний пакет акцій), який і звернувся з відповідним зверненням до Національної комісії з метою захисту цих прав.

83. Колегія суддів враховує, що Закон України від 30.10.1996 №448/96-ВР «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» визначає правові засади здійснення державного регулювання ринку цінних паперів та державного контролю за випуском і обігом цінних паперів та їх похідних в Україні.

84. За визначенням термінів, наведених у вищезгаданому Законі (стаття 1), державне регулювання ринку цінних паперів - здійснення державою комплексних заходів щодо упорядкування, контролю, нагляду за ринком цінних паперів та їх похідних та запобігання зловживанням і порушенням у цій сфері.

85. Відповідно ж до статті 5 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні», Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку здійснює державне регулювання ринку цінних паперів, комплексні заходи щодо упорядкування, контролю, нагляду за ринком цінних паперів та їх похідних та запобігання зловживанням, порушенням у цій сфері, а отже і органом, уповноваженим державою на здійснення відповідних функцій на ринку цінних паперів.

86. Статтею 6 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» встановлено, що Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку здійснює повноваження через центральний апарат і свої територіальні органи, а згідно з статтею 7 цього ж Закону основними завданнями Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку є, у тому числі, захист прав інвесторів шляхом застосування заходів щодо запобігання і припинення порушень законодавства на ринку цінних паперів, застосування санкцій за порушення законодавства у межах своїх повноважень.

87. Аналіз вищевикладених положень законодавства засвідчує, що Національна комісія уповноважена державою на здійснення відповідних функцій на ринку цінних паперів, здійснює захист прав інвесторів у цій сфері й з метою реалізації таких повноважень їй не заборонено надавати роз`яснень товариствам.

88. Оскаржуване ж у цій справі рішення НКЦПФР, як це вбачається з його змісту, має роз`яснювальний характер і прийняте в межах повноважень, наявних у Національної комісії, з тією метою, з якою вони надані цьому органу.

89. Також колегія суддів констатує, що вказане рішення з огляду на його юридичну природу і мету, з якою воно видане відповідачем, не створює жодних негативних наслідків ні для позивача, ні для інших учасників Товариства, не змінює обсяг наявних у них прав та обов`язків.».

Згідно ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Норми статті 129-1 Конституції України визначають обов`язковість виконання усіма суб`єктами прав судового рішення у вказаній справі.

Згідно преамбули та статті 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.02 року у справі за заявою № 48553/99 Совтрансавто-Холдінг проти України, а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.99 року у справі за заявою № 28342/95 Брумареску проти Румунії встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

В силу частини статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Отже, у справі №826/17854/17 встановлено правомірність рішення Національної комісії цінних паперів та фондового ринку від 28.11.2017 №845 «Щодо врегулювання питання забезпечення обліку прав на цінні папери емітента ВАТ «Хліб Києва» саме в частині законності наділення відповідними повноваженнями власника контрольного пакету акцій з метою захисту його прав на акції.

Відповідно прийнятий відповідачем на підставі наведеного рішення Національної комісії цінних паперів та фондового ринку від 28.11.2017 №845 наказ, який оскаржується в межах даної справи, не можна вважати неправомірним.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про незаконність наказу відповідача та його скасування є неправильними, а тому відповідно позовні вимоги у даній справі не підлягали задоволенню.

Одночасно, колегією суддів встановлено наступне.

Так, в ході здійснення апеляційного провадження у даній справі юридичну особу позивача було припинено, про що 11.02.2020 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено відповідний запис, підставою вказано - судове рішення про припинення юридичної особи у зв`язку з визнанням її банкрутом від 04.02.2020 № 910/234/18 Господарський суд міста Києва.

Згідно частини 1 статті 278 ГПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку із залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 226 та 231 цього Кодексу.

Якщо судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення, смерть фізичної особи - сторони у спорі чи припинення юридичної особи - сторони у спорі, що не допускає правонаступництва, після ухвалення такого рішення не може бути підставою для застосування вимог частини першої цієї статті (частина 3 наведеної статті).

У даному випадку, оскільки судом першої інстанції ухвалено необґрунтоване рішення, а юридичну особу позивача було припинено після його ухвалення, колегія суддів дійшла висновку про скасування оскаржуваного судового акту та закриття провадження у справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 231 ГПК України, згідно якої господарський суд закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Стосовно судового збору, сплаченого скаржником за подання апеляційної скарги, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За приписами п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Колегія суддів вказує, що апелянт не позбавлений права подати відповідне клопотання про повернення сплаченої суми судового збору, проте наразі за його відсутності апеляційний суд позбавлений можливості вирішити питання щодо повернення судового збору, сплаченого скаржником за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Господарського суду міста Києва від 19.03.2018 р. у справі №910/243/18 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 19.03.2018 р. у справі №910/243/18 про задоволення позову скасувати.

3. Провадження по справі №910/243/18 закрити.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена: 18.12.2025 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Руденко

М.А. Барсук