ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2025 року м. Дніпро Справа № 904/1719/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя: Чус О.В. (доповідач),

судді: Дармін М.О., Кощеєв І.М.

секретар судового засідання Солодова І.М.

представники сторін не з`явилися;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "САНТРЕЙД" на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.03.2024 у справі №904/1719/22

за позовом Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "САНТРЕЙД"

до Приватного підприємства "Лендфорт Дніпро"

про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство з іноземною інвестицією "Сантрейд" (далі - позивач) у червні 2022 року звернулося до господарського суду з позовною заявою до Приватного підприємства "Лендфорт Дніпро" (далі - відповідач) про стягнення 1 013 402,70 грн. пені та 5 001 457,92 грн. штрафу.

Позов обґрунтований тим, що відповідач виконав не у повному обсязі зобов`язання щодо поставки товару відповідно до умов договору поставки від 10.06.2020 №60412219.

За результатами розгляду даної справи по суті ухвалено судове рішення від 17.11.2022, згідно із яким позовні вимоги були задоволені частково і з відповідача на користь позивача стягнуто 5 001 457,92 грн. штрафу та 75 021,87 грн. судового збору. В решті позовних вимог, тобто в частині стягнення пені, відмовлено.

За результатами апеляційного оскарження судового рішення постановою від 05.07.2023 Центральний апеляційний господарський суд змінив вказане рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2022 у справі №904/1719/22 та стягнув з відповідача на користь позивача 500 145,80 грн. штрафу і 75 021,00 грн. судового збору. В решті позовних вимог - відмовлено.

Сторони оскаржили судові рішення першої та апеляційної інстанції в касаційному порядку. За результатами розгляду касаційних скарг позивача і відповідача Верховний Суд постановою від 07.11.2023 касаційні скарги Приватного підприємства "Лендфорт Дніпро" та Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "Сантрейд" задовольнив частково. Скасував рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2022 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 05.07.2023 у справі №904/1719/22. Справу №904/1719/22 передав на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 07.03.2024 у справі №904/1719/22 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 21.03.2024 у справі №904/1719/22 клопотання відповідача про відшкодування витрат на надання професійної правничої допомоги задоволено частково. Стягнуто з Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "Сантрейд" (01054, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд.19-21А; ) на користь Приватного підприємства "Лендфорт Дніпро" (53245, с. Веселе Нікопольського району Дніпропетровської області, вул. Центральна, буд. 21; ) 30.000,00 грн (тридцять тисяч гривень 00 к.) витрат на професійну правничу допомогу. В решті вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 07.03.2024, Дочірнє підприємство з іноземною інвестицією "САНТРЕЙД" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить: скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.03.2024 у справі № 904/1719/22; ухвалити нове рішення, про задоволення позовних вимог Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією Сантрейд про стягнення з приватного підприємства Лендфорт Дніпро 1 013 402,70 грн пені та 5 001 457,92 грн. штрафу.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 21.05.2025 апеляційну скаргу Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "САНТРЕЙД" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.03.2024 у справі №904/1719/22 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.03.2024 у справі №904/1719/22 залишено без змін.

Не погодившись із додатковим рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 21.03.2024 у справі №904/1719/22, Дочірнє підприємство з іноземною інвестицією "САНТРЕЙД" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить: скасувати додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/1719/22 від 21.03.2024 та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заяви ПП «Лендфорт Дніпро» від 11.03.2024.

Апеляційна скарга обґрунтована наступним.

ДП «Сантрейд» не погоджується з додатковим рішенням від 21.03.2024 та вважає, що воно підлягає скасуванню.

Спір, який виник між сторонами у справі відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із неналежним виконанням договору поставки. Спір у справі виник з одного правочину. При цьому, витрати, які просить розподілити Відповідач були понесені ним за супровід адвокатом справи у суді першої інстанції після направлення Верховним Судом справи на новий розгляд. Тобто, такий супровід не передбачав необхідності здійснення пошуку доказів, нового аналізу правової позиції по суті спору. Розгляд справи фактично був обмежений підставами, з яких ця справа була направлена на новий розгляд та гуртувався на вже сформованих матеріалах справи та на вже викладеній сторонами позиції. Нових аргументів чи обставин сторонами не наводилось та не аналізувалось. З огляду на вказане, ДП «Сантрейд» вважає заявлені до відшкодування витрати на правову допомогу неспівмірними з обсягом виконаної представником роботи та її складністю. Відтак, апелянт вважає, що наявні підстави для зменшення розміру відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу на 50% - до 20 000,00 грн.

Основне рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/1719/22 від 07.03.2024 оскаржено ДП «Сантрейд» в апеляційному порядку. З огляду на те, що додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення у справі, у разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу. Отже, у випадку задоволення апеляційної скарги на основне рішення, скасуванню підлягає і додаткове судове рішення.

Від ПП "Лендфорт Дніпро" до ЦАГС надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить: відмовити скаржнику в задоволенні апеляційної скарги, а додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.03.2024 року у справі №904/1719/22 - залишити без змін.

Відзив обґрунтований наступним.

Відповідач заперечує проти задоволення апеляційної скарги, оскільки додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.03.2024 року в повній мірі відповідає вимогам визначеним ст. 236 ГПК України, а доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими та суто направлені на переоцінку обставин справи, які встановлені судом першої інстанції.

Судом першої інстанції було частково прийнято наведені заперечення скаржника щодо зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу та клопотання відповідача було задоволено частково на суму 30 000,00 грн.

В апеляційній скарзі скаржник не наводить визначених ст. 277 ГПК України підстав для скасування оскаржуваного судового рішення, а лише зазначає, що не погоджується з розміром стягнутих з нього витрат на професійну правничу допомогу з тих же підстав, оцінку яким вже було надано судом першої інстанції.

Відповідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 20.04.2024 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Верхогляд Т.А., судді: Іванов О.Г., Парусніков Ю.Б.

24.05.2024 судді: Верхогляд Т.А., Іванов О.Г., Парусніков Ю.Б. подали заяву про самовідвід у справі №904/1719/22.

Ухвалою суду від 24.05.2024 заяву суддів Верхогляд Т.А., Іванова О.Г., Паруснікова Ю.Б. про самовідвід у справі №904/1719/22 - задоволено. Справу №904/1719/22 передано для визначення складу суду, в порядку встановленому ст. 32 ГПК України.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 27.05.2024 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Коваль Л.А, судді: Мороз В.Ф., Чередко А.Є.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 06.06.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "САНТРЕЙД" на додаткове рішення господарського суду Дніпропетровської області від 21.03.2024 у справі №904/1719/22 та розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 03.10.2024 о 15:10 год.

На підставі розпорядження керівника апарату суду №942/24 від 08.10.2024, протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 08.10.2024 у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Чус О.В, судді: Дармін М.О., Кощеєв І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 28.10.2024 прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "САНТРЕЙД" на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.03.2024 у справі №904/1719/22; розгляд апеляційної скарги Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "САНТРЕЙД" на додаткове рішення господарського суду Дніпропетровської області від 21.03.2024 року у справі №904/1719/22 призначено у судовому засіданні на 12.03.2025 об 11:50 год.

У судовому засіданні 12.03.2025 колегією суддів оголошено перерву на 23.07.2025 року о 09:30 год.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.07.2025 розгляд апеляційної скарги Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "САНТРЕЙД" на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.03.2024 у справі № 904/1719/22 відкладено на 03.12.2025 о 09:30 год.

У судове засідання 03.12.2025 представники сторін не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

У судовому засіданні 03.12.2025 колегією суддів підписано скорочене судове рішення (вступна та резолютивна частина постанови) по справі.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 07.03.2024 у справі №904/1719/22 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Від відповідача до господарського суду надійшла заява від 11.03.2024 про ухвалення додаткового рішення, у якій останній просить ухвалити додаткове рішення у справі №904/1719/22 та покласти на позивача ДП "САНТРЕЙД" судові витрати відповідача у зв`язку з розглядом даної справи у суді першої інстанції на загальну суму 40.000,00 грн.

Додатковим рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 21.03.2024 у справі №904/1719/22 клопотання відповідача про відшкодування витрат на надання професійної правничої допомоги задоволено частково. Стягнуто з Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "Сантрейд" на користь Приватного підприємства "Лендфорт Дніпро" 30.000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. В решті вимог відмовлено.

Оскаржуване додаткове рішення від 21.03.2024 мотивовано наступним:

- з огляду на те, що справа розглядається вдруге, на специфіку справи, результат її вирішення, обсяг, вид та зміст наданих послуг, суд, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини та Верховного Суду, дійшов висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу у справі №904/1719/22 є завищеним, а, отже, не вбачається розумна необхідність понесення судових витрат у заявленому до відшкодування розмірі на суму 40.000,00 грн у суді першої інстанції у даній справі. З урахуванням викладеного витрати відповідача на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 10.000,00 грн. суд вирішив не розподіляти та покласти на відповідача. Таким чином, на позивача суд покладає витрати відповідача на професійну правову допомогу у розмірі 30.000,00 грн з урахуванням того, що у задоволенні позовних вимог позивача було відмовлено.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 21.05.2025 апеляційну скаргу Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "САНТРЕЙД" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.03.2024 у справі №904/1719/22 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.03.2024 у справі №904/1719/22 залишено без змін.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Апеляційний господарський суд, переглядаючи в апеляційному порядку оскаржуване додаткове рішення від 21.03.2024, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до статті 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (надання послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

У постанові від 12.01.2023 Верховний Суд у справі № 908/2702/21 вказав, що здійснивши правовий аналіз норм статей 126, 129 ГПК України, суд дійшов висновку, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони; 2) з власної ініціативи, не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України (а саме пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно із попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

Тобто, критерії, визначені ч. 4 ст. 126 ГПК України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами ч. 4 ст. 129 цього Кодексу. Водночас, критерії, визначені ч. 5 ст. 129 ГПК України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем у відзиві на позов (т. 5, а.с. 164) під час нового розгляду справи в суді першої інстанції було зазначено орієнтовний розрахунок судових витрат в розмірі 40 000 грн.

Під час судових дебатів відповідачем на виконання ч. 8 ст. 129 ГПК України зроблено заяву про надання доказів понесених витрат на правничу допомогу, у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Апеляційний господарський суд зауважує, що процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми заяви про подання доказів на підтвердження розміру судових витрат, а лише визначає, що вона повинна бути зроблена до закінчення судових дебатів.

Після ухвалення судом першої інстанції 07.03.2024 рішення по суті спору відповідач 11.03.2024 звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з заявою про ухвалення додаткового рішення по справі №904/1719/22 (сформована в системі «Електронний суд», т. 6, а.с. 1-2).

Колегія суддів констатує, що відповідачем було дотримано вимоги ч. 8 ст. 129 ГПК України.

До вказаної заяви від 11.03.2024, на підтвердження понесених витрат на надання професійної правничої допомоги, відповідач надав: Договір про надання правової допомоги №20-07/1 від 20.07.2022, Додаткову угоду №4 від 28.11.2023, Акт прийому-передачі виконаних робіт №3 від 07.03.2024.

20.07.2022 між Приватним підприємством "Лендфорт Дніпро" та адвокатом Буйним Андрієм Александровичем був укладений договір про надання правової допомоги №20-07/1 (далі - договір).

Згідно з п. 1.1 договору клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надавати правову (правничу) допомогу з питань захисту прав та інтересів клієнта у судах всіх ланок та інстанцій, у всіх державних органах, перед юридичними та фізичними особами, перед приватними виконавцями будь-яких виконавчих округів, зокрема з питань захисту прав та інтересів клієнта які визначені клієнтом.

За правову допомогу, передбачену в п. 1.2. договору клієнт сплачує адвокату винагороду в розмірі визначеною за додатковою домовленістю сторін (3.1. договору).

Умови та порядок розрахунків, визначаються сторонами окремо у додатках до цього договору (п. 3.2. договору).

Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 2.1. договору).

Доказів розірвання договору матеріали справи не містять.

Додатковою угодою №4 від 28.11.2023 сторони конкретизували перелік робіт, який надається адвокатом, а саме:

Пунктом 1 додаткової угоди передбачено, що адвокат зобов`язується надати клієнту наступну правничу допомогу: 1.1 Повний супровід нового розгляду господарської справи №904/1719/22 у суді першої інстанції, провадження у якій відкрито на підставі ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 27.11.2023 року за позовною заявою Дочірнього підприємства «САНТРЕЙД» до клієнта про стягнення штрафних санкцій у розмірі 6.014.860,62 грн.

Пунктом 1.2 додаткової угоди сторони передбачили, що повний супровід розгляду господарської справи передбачає надання КЛІЄНТУ наступних послуг: надання консультацій, пошук судової практики, складання та подання заяв по суті справи з урахуванням постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07.11.2023 у цій справі, інших процесуальних документів до суду, участь у судових засіданнях та виконання інших доручень клієнта, що пов`язані з розглядом господарської справи вказаної в п 1.1 цієї угоди.

Винагорода адвоката за пунктом 1 цієї угоди є фіксованою та складає 40.000,00 грн (п. 2 додаткової угоди).

07.03.2024 сторонами було укладено акт прийому-передачі виконаних робіт №3 про таке:

- адвокат на момент підписання цього акта надав, а клієнт отримав юридичні послуги, а саме:

1.1 Повний супровід нового розгляду господарської справи №904/1719/22 у суді першої інстанції, провадження у якій відкрито на підставі ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 27.11.2023 року за позовною заявою Дочірнього підприємства «САНТРЕЙД» до КЛІЄНТА про стягнення штрафних санкцій у розмірі 6 014 860,62 грн.

1.2 Повний супровід розгляду господарської справи складався із надання КЛІЄНТУ наступних послуг: надання консультацій, пошук судової практики, складання та подання заяв по суті справи з урахуванням Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07.11.2023 у цій справі, інших процесуальних документів до суду (участі в засідання у режимі ВКЗ), участь у судових засіданнях.

2. Винагорода адвоката за пунктом 1 цієї угоди складає 40 000,00 грн.

3. Послуги надані повністю і задовольняють вимогам клієнта. Претензій та суперечок по наданим послугам між сторонами на момент підписання цього акту немає.

Стосовно доводів апеляційної скарги про неспівмірність заявлених відповідачем до стягнення витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VI ) адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Так, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 Закону №5076-VI).

Закон № 5076-VI формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.

Частинами першою та другою ст. 30 Закону № 5076-VI встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

У розгляді даного спору судова колегія враховує правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19. У наведеній постанові Верховний Суд звернув увагу на те, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої ст. 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам.

Судова колегія враховує, що за текстом апеляційної скарги позивач не доводить, що вирішуючи питання про відшкодування витрат на правничу допомогу, господарський суд не врахував критерію співмірності, а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

З огляду на врахування господарським судом заперечень позивача, а також факту того, що справа розглядається вдруге, специфіку справи, результат її вирішення, обсяг, вид та зміст наданих адвокатом послуг, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, апеляційний господарський суд вважає законними та обґрунтованими висновки суду першої інстанції про часткове задоволення заяви відповідача про відшкодування витрат на надання професійної правничої допомоги, понесених в Господарському суді Дніпропетровської області, в розмірі 30 000 грн.

З огляду на результати апеляційного перегляду справи, підстав як для зменшення розміру витрат відповідача на правничу допомогу в сумі 30 000 грн., так і для відмови в їх стягненні скаржник не довів.

Апеляційний господарський суд при апеляційному перегляді додаткового рішення суду першої інстанції, не виявив у діях господарського суду порушень приписів статей 126, 129 ГПК України, неправильного застосування норм матеріального права або інших порушень норм матеріального та процесуального права, які б призвели до ухвалення судом незаконного рішення.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване додаткове рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276, 282-284, 287 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "САНТРЕЙД" на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.03.2024 у справі №904/1719/22 залишити без задоволення.

Додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.03.2024 у справі №904/1719/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 16.12.2025

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя М.О. Дармін

Суддя І.М. Кощеєв