ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення заяви кредитора через невиконання вимог суду

про усунення недоліків

15.12.2025м. ДніпроСправа № 904/11028/15

за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Мік" (53000, Дніпропетровська область, Криворізький район, село Надеждівка, вулиця Шевченка, будинок 36, )

про визнання грошових вимог у сумі 5 729 973, 07 грн

Суддя Первушин Ю.Ю.

Без участі (виклику) учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Дніпропетровської області перебуває справа №904/11028/15 за заявою Фізичної особи-підприємця Петренко Валерія Миколайовича про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "МіК" (53000, Дніпропетровська область, Криворізький район, село Надеждівка, вулиця Шевченка, будинок 36, ).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.01.2016 порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "МіК", с.Надеждівка, Криворізький район, Дніпропетровської області, (); введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто п`ятнадцять календарних днів, до 21.05.2016; розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Жиленко Наталію Олегівну (свідоцтво №160 від 12.02.13, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , договір добровільного страхування професійної відповідальності арбітражного керуючого №007-ОО/15зп від 18.04.15, місто Запоріжжя, вулиця Полтавська, будинок 49 "Б", адреса для листування: 69002, місто Запоріжжя абонентська скринька №3304); встановлено розмір грошової винагороди розпоряднику майна Жиленко Наталії Олегівні у розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання нею повноважень за рахунок ініціюючого кредитора - фізичної особи - підприємця Петренка Валерія Миколайовича.

Постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.05.2025 прийнято рішення припинити процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Мік" (53000, Дніпропетровська область, Криворізький район, село Надеждівка, вулиця Шевченка, будинок 36, ); припинити повноваження розпорядника майна арбітражної керуючої Носенко Тетяни Сергіївни (свідоцтво №1387 від 23.07.2013; адреса: 01024, місто Київ, Крутий узвіз, будинок 5, приміщення 2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ); визнати Товариство з обмеженою відповідальністю "Мік" (53000, Дніпропетровська область, Криворізький район, село Надеждівка, вулиця Шевченка, будинок 36, ) - банкрутом; відкрити ліквідаційну процедуру у справі строком на 12 місяців, до 05.05.2026; ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "Мік" (53000, Дніпропетровська область, Криворізький район, село Надеждівка, вулиця Шевченка, будинок 36, ) призначити арбітражну керуючу Носенко Тетяну Сергіївну (свідоцтво №1387 від 23.07.2013; адреса: 01024, місто Київ, Крутий узвіз, будинок 5, приміщення 2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ).

03.12.2025 через підсистему "Електронний суд" від ОСОБА_1 надійшла заява (вх. суду №1652/25) про визнання грошових вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мік" в загальній сумі 5 729 973, 07 грн.

Ухвалою господарського суду від 08.12.2025 заяву ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника - залишено без руху. Повідомлено кредитора про виявлені судом недоліки при подачі заяви з кредиторськими вимогами до боржника. Встановлено заявнику 5-ти денний строк з моменту отримання ним копії цієї ухвали для усунення недоліків заяви з грошовими вимогами до боржника шляхом подання до суду: - доказів сплати судового збору в розмірі 4 844, 80 грн.

10.12.2025 через підсистему "Електронний суд" від ОСОБА_1 надійшла заява (вх. суду №54414/25) про усунення недоліків. В даній заяві ОСОБА_1 просить суд зменшити розмір судового збору до 1000 грн та визнати недоліки усунутими.

Розглянувши заяви кредитора про зменшення розміру судового збору, суд не вбачає підстав для його задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною другою статті 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" унормовано, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з частиною 2 статті 8 Закону суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині 1 цієї статті.

Визначення майнового стану сторони є оціночним поняттям та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Особа, яка заявляє клопотання повинна навести доводи і надати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

З аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення (пункт 37 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2021 року у справі № 0940/2276/18, провадження № 11-336апп20).

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення ЄСПЛ у справі "Креуз проти Польщі", від 19.06.2001).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п.44 рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2005 у справі "Княт проти Польщі" ("Kniat v. Poland"), заява №71731/01; пункти 63-64 рішення Європейського суду з прав людини від 26.07.2005 у справі "Єдамскі та Єдамска проти Польщі" ("Jedamski and Jedamska v. Poland"), заява №73547/01).

З урахуванням цих рішень Європейського суду з прав людини Верховний Суд у постановах від 21.10.2022 у справі №905/1059/21 та від 30.11.2022 у справі №905/1060/21 зробив висновок, що скрутний майновий стан підтверджується відповідними доказами, які містять інформацію, у тому числі, щодо наявності/відсутності коштів (на банківських або депозитних рахунках), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів.

Крім того, Верховний Суд неодноразово вказував, що загальна сума отриманих доходів фізичною особою може бути підтверджена довідкою про доходи фізичної особи за попередній рік, виданою органом Державної податкової служби України, інформацією із Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та довідкою Пенсійного фонду України форми ОК-5 або ОК-7 (ухвали Верховного Суду від 24.01.2024 у справі №921/2/21(921/463/22), від 17.07.2023 у справі №757/14112/20-ц, від 03.05.2022 у справі №914/1147/20, від 10.11.2021 у справі №922/1429/19, від 06.06.2021 у справі №922/1775/19).

В обґрунтування заяви про зменшення розміру судового збору, заявник посилається на те, що його єдиний стабільний дохід - пенсія у розмірі 12 335 грн на місяць. Також, кредитор зазначає, що розмір судового збору 4844,80 грн становить майже 40% його щомісячного доходу, що створює надмірний фінансовий тягар, та фактично обмежує моє право на доступ до правосуддя, гарантоване ст. 55 Конституції України.

На підтвердження підстав для зменшення судового збору позивач - ОСОБА_1 надав суду скріншот з пенсійної справи станом за 2025 рік.

Надані суду докази на підтвердження майнового стану заявника відображають лише інформацію про доходи (пенсію) заявника за 2025 роки, однак не свідчать про його майновий стан, скрутне фінансове становище та не підтверджують неможливість сплати ним судового збору за подання заяви про визнання грошових вимог. Докази, які містять інформацію на підтвердження майнового стану, зокрема щодо наявності банківських рахунків із зазначенням коштів на них, тощо заявником суду не надані.

Проте, кредитором до заяви не додано доказів, які підтверджують розмір річного доходу за попередній календарний рік фізичної особи, як того вимагає стаття 8 Закону України "Про судовий збір".

Верховний Суд у постанові від 12.03.2021 у справі №912/1061/20 вказав, що відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, а також звільнення від його сплати або зменшення його розміру з підстав, передбачених ст.8 Закону "Про судовий збір", є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо). Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а право суду на власний розсуд звільнити особу від сплати судового збору (відстрочити, розстрочити його сплату або зменшити його розмір). Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 30.11.2022 у справі №905/1060/21.

З цих обставин суд відмовляє у задоволенні клопотання кредитора (вх. суду №54414/25 від 10.12.2025) про зменшення розміру судового збору.

Також, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.12.2025 зобов`язано заявника надати докази надсилання копії заяви про визнання грошових вимог на адресу ліквідатора ТОВ "Мік" - Тетяни Носенко.

З наданої заявником квитанції №5320353 про доставку документів до зареєстрованого електронного кабінету користувача від 09.12.2025 підтверджується направлення ліквідатору Носенко Т.С. лише заяви про усунення недоліків, однак доказів направлення заяви про визнання грошових вимог не надано.

Ураховуючи вищевказані обставини, суд доходить висновку, що заявником вимоги ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 08.12.2025 не виконано.

Відповідно до частини 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Згідно з частиною 6 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Враховуючи, що позивач не усунув недоліки у встановлений судом строк, позовна заява і додані до неї документи підлягають поверненню.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 (вх. суду №54414/25 від 10.12.2025) про зменшення розміру судового збору - відмовити.

Заяву ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника - повернути без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 15.12.2025.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені стаття 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Ю.Ю. Первушин