ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року м. Черкаси Справа № 925/1192/25

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Спаських Н.М., із секретарем судового засідання Лисенко Р.М., за участі представників сторін:

від позивача: Опанасюк П.П. - адвокат за ордером;

від відповідача: Заволокін О.О. - адвокат за ордером;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Млинпром" (с. Липовець, Вінницький район, Вінницька область) до товариства з обмеженою відповідальністю "Мус Преміум" (м. Городище, Черкаський район , Черкаська область) про стягнення 535 542.95 грн. (ціну позову визначено судом)

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача на користь позивача 452 599,92 грн. основної заборгованості, 3 947,90 грн. інфляційних втрат та 78 995,13 грн. штрафних санкцій на підставі договору № 28 купівлі - продажу товару від 28.05.2025, укладеного між сторонами.

Справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач в ході розгляду справи підтримував зменшені вимоги та просив стягнути лише 291 000,01 грн. залишку заборгованості за основним боргом, 3947,90 грн. інфляційних втрат та 78 995,13 грн. штрафних санкцій (пеня) на підставі договору № 28 купівлі - продажу товару від 28.05.2025.

Заяву про зменшення позовних вимог суд прийняв до розгляду ухвалою від 27.10.2025 та розглядає у справі решту вимог.

Відповідач проти позову заперечував, але в ході вирішення спору погасив основний борг повністю, що підтвердив позивач. Щодо решти стягнень (за прострочення сплати боргу) сторони не дійшли до згоди про примирення, позивач наполягає на стягненні інфляційних втрат та штрафної санкції.

Суд приєднав до справи всі документи з процесуальних питань, письмові пояснення та докази, які були подані обома сторонами у справу, керуючись ст. 2 ГПК України. Даною нормою передбачено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

У відповідності до ст. ст. 13, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в їх сукупності, заслухавши доводи і заперечення представників обох сторін щодо обставин спору в ході розгляду справи, суд вважає, що зменшений позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного:

Обома сторонами підтверджується та визнається, що 28.05.2025 між товариством з обмеженою відповідальністю "Млинпром" (далі - Продавець, позивач у справі) та товариством з обмеженою відповідальністю "Мус Преміум" ( далі - Покупець, відповідач у справі) укладено договір № 28 купівлі - продажу товару (а.с. 39-40), у відповідності до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця борошно пшеничне, висівка пшенична ( далі - Товар) в асортименті й у кількості, встановлених даним договором, а Покупець зобов`язався прийняти вказаний товар і сплатити за нього встановлену даним договором вартість (п. 1.1. договору).

У замовленні вказується асортимент, кількість, якість, умови поставки, місце поставки (передачі), продукції, яка повинна бути поставлена продавцем (п. 1.3. договору).

Асортимент, кількість та ціна товару, що поставляється продавцем, вказується у видаткових накладних, які підписані уповноваженою особою покупця (п. 1.4. договору).

Ціна визначається у відповідності із рахунком та/або видатковою накладною, яку виставляє Постачальник Покупцю на кожну партію товару. Будь-яка зміна ціни повинна бути погоджена Сторонами до поставки Товару (п. 2.1. договору).

Загальна сума договору складається із загальної суми всіх видаткових накладних, узгоджених та підписаних сторонами (п. 2.2. договору).

Розрахунок за поставлений товар здійснюється шляхом оплати покупцем відповідно до рахунків-фактур та видаткових накладних, шляхом перерахунку коштів на розрахунковий рахунок або в касу постачальника з відстроченням платежу до 14 (чотирнадцять) календарних днів з моменту поставки кожної партії товару на склад покупця ( п. 5.1. договору).

Продавець зобов`язаний здійснити поставку товару не пізніше 3 (трьох) банківських днів з дати оформлення замовлення на поставку наступної партії товару ( п. 6.1. договору).

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту підписання Сторонами та його скріплення печатками Сторін та діє до 31.12.2025 включно, а в частині взаєморозрахунків - до повного виконання своїх зобов`язань ( п. 10.1. договору)

Договір підписаний уповноваженими представниками сторін, їх підписи скріплені печатками підприємств, отже, з урахуванням презумпції правомірності правочину, такий договір є правомірним, укладеним та таким, що породжує у сторін права та обов`язки щодо його виконання.

Доказів визнання даного договору недійсним чи наявності підстав вважати його неукладеним (нікчемним), сторонами суду не подано.

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки та відповідає положенням ст. 712 ЦК України.

Даною нормою передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 ст. 712 ЦК України встановлено, що до відносин поставки застосовуються положення ЦК України про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідачем не було заперечено, що на виконання умов Договору, Позивачем було поставлено Відповідачу борошно пшеничне вищого ґатунку насипом, в кількості 88 тон на загальну суму 1 315 599,91 грн., що підтверджується наступними документами:

- рахунком на оплату № 133 від 02.06.2025 року на суму 332 199,91 грн. (а.с. 82);

- видатковою накладною № 180 від 02.06.2025 року на суму 83 049,98 грн. ( а.с. 23);

- товарно-транспортною накладною № 00000183 від 02.06.2025 року (а.с. 86);

- видатковою накладною № 186 від 03.06.2025 року ;

- товарно-транспортною накладною № 00000185 від 03.06.2025 року (а.с. 87);

- видатковою накладною № 188 від 04.06.2025 року на суму 83 049,98 грн. (а.с. 24);

- товарно-транспортною накладною № 00000187 від 04.06.2025 року (а.с. 88);

- Видатковою накладною № 191 від 05.06.2025 року ;

- товарно-транспортною накладною № 00000190 від 05.06.2025 року (а.с. 89);

- рахунком на оплату № 145 від 12.06.2025 року на суму 330 000 грн. (а.с. 83);

- видатковою накладною № 230 від 12.06.2025 року на суму 82 500,00 грн. ( а.с. 30);

- товарно-транспортною накладною № 00000225 від 12.06.2025 року (а.с. 94);

- видатковою накладною № 231 від 13.06.2025 року на суму 82 500,00 грн. ( а.с. 31);

- товарно-транспортною накладною № 00000226 від 13.06.2025 року (а.с. 95);

- видатковою накладною № 232 від 16.06.2025 року на суму 82 500,00 грн. (а.с. 32);

- товарно-транспортною накладною № 00000227 від 16.06.2025 року (а.с. 96);

- видатковою накладною № 233 від 17.06.2025 року на суму 82 500,00 грн. ( а.с. 33);

- товарно-транспортною накладною № 00000228 від 17.06.2025 року (а.с. 97);

- рахунком на оплату № 154 від 19.06.2025 року на суму 327 800,09 грн. (а.с. 84);

- видатковою накладною № 216 від 19.06.2025 року на суму 81 950,03 грн. ( а.с. 25);

- товарно-транспортною накладною № 00000213 від 19.06.2025 року (а.с. 90);

- видатковою накладною № 217 від 20.06.2025 року на суму 81 950,03 грн. ( а.с. 26);

- товарно-транспортною накладною № 00000214 від 20.06.2025 року ( а.с. 91);

- видатковою накладною № 222 від 23.06.2025 року на суму 81 950,03 грн. ( а.с. 27);

- товарно-транспортною накладною № 00000219 від 23.06.2025 року (а.с. 92);

- видатковою накладною № 223 від 24.06.2025 року на суму 81 950,03 грн. ( а.с. 28);

- товарно-транспортною накладною № 00000220 від 24.06.2025 року (а.с. 93);

- рахунком на оплату № 169 від 02.07.2025 року на суму 325 599,91 грн. (а.с. 85);

- видатковою накладною № 238 від 02.07.2025 року на суму 81 399,98 грн. (а.с. 34);

- товарно-транспортною накладною № 00000233 від 02.07.2025 року (а.с. 98);

- видатковою накладною № 240 від 03.07.2025 року на суму 81 399,98 грн. ( а.с. 29);

- товарно-транспортною накладною № 00000235 від 03.07.2025 року (а.с. 99);

- видатковою накладною № 241 від 04.07.2025 року на суму 81 399,98 грн. ( а.с. 35);

- товарно-транспортною накладною № 00000236 від 04.07.2025 року (а.с. 100);

- видатковою накладною № 243 від 07.07.2025 року на суму 81 399,98 грн. (а.с. 36);

- товарно-транспортною накладною № 00000239 від 07.07.2025 року (а.с. 101).

На виконання пп. «б» п. 187.1. ст. 187, п. 201.10. ст. 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань (перша подія постачання товарів), позивачем було складено та зареєстровано у Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні в адресу покупця (а.с. 48-79).

Товар за всіма видатковими накладними прийнято відповідачем без зауважень, видаткові накладні підписано представниками обох сторін та скріплено їх печатками.

За твердженням позивача, на час звернення до суду відповідачем здійснено частковий розрахунок за товар, що підтверджується платіжними інструкціями:

- № 116 від 09.09.2025 на суму 16 000,00 грн. ( а.с. 41);

- № 1497 від 16.06.2025 на суму 332 199,91 грн. ( а.с. 42);

- № 1555 від 08.08.2025 на суму 327 800,09 грн. (а.с. 43);

- № 1587 від 22.08.2025 на суму 50 000,00 грн. ( а.с. 44);

- № 1594 від 29.08.2025 на суму 50 000,00 грн. ( а.с. 45);

- № 1607 від 09.09.2025 на суму 37 000,00 грн. ( а.с. 46);

- № 1634 від 23.09.2025 на суму 50 000,00 грн. (а.с. 47).

Сторонами визнається, що в ході розгляду справи відповідачем сплачено основну заборгованість повністю, що підтверджується платіжними інструкціями:

- № 1698 від 06.11.2025 на суму 80 000,00 грн. ( а.с. 173);

- № 1708 від 13.11.2025 на суму 100 000,00 грн. ( а.с. 174);

- № 1719 від 25.11.2025 на суму 61 000,05 грн. ( а.с. 175).

31.10.2025 сплачено відповідачем 50 000,00 грн, і відсутність боргу підтверджується підписаним обома сторонами Актом звірки взаємних розрахунків (а.с. 172) із нульовим кінцевим сальдо на користь позивача.

В зв`язку із повною сплатою відповідачем основного боргу в ході розгляду справи, позивачем в судовому засіданні 08.12.2025 заявлено усне клопотання про закриття провадження в частині решти (після заяви про зменшення від 27.10.2025) стягнення основного боргу, проти чого відповідач не заперечив.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Суд зазначає, що господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про те, що провадження у даній справі в частині стягнення решти основного боргу (291000,01 грн) після прийняття судом до розгляду заяви про зменшення позовних вимог, підлягає закриттю.

Позивач також просить суд стягнути з відповідача 3 947,90 грн. інфляційних втрат та 78 995,13 грн. штрафних санкцій за порушення розрахунків за товар.

Дані вимоги підлягають лише до часткового задоволення.

Щодо стягнення інфляційних втрат:

Статтею 625 Цивільного Кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 625 ЦК України передбачено розрахунок індексу інфляції не за окремі інтервали часу, а в цілому за весь період прострочення і якщо індекс інфляції в окремі періоди є меншим за одиницю та має при цьому економічну характеристику - "дефляція", то це не змінює його правової природи та не може мати наслідком пропуску такого місяця, оскільки протилежне зруйнує послідовність математичного ланцюга розрахунків, визначену Порядком проведення індексації грошових доходів населення (постанова Верховного Суду від 26.06.2020 року у справі № 905/21/19).

Отже, враховуючи викладене, індекс інфляції повинен нараховуватися позивачем шляхом помноження індексів інфляції за всі місяці наявності боргу, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція; при цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Суд, перевіривши нарахування інфляційних витрат в програмі "Ліга Закон" за вказані періоди ( а.с. 6-11), встановив, що сума дефляції перевищує суму нарахованої Позивачем інфляції, а відтак в кінцевому підрахунку остання є від`ємною (-965,00 грн), що свідчить про відсутність підстав для стягнення інфляційних втрат на користь Позивача.

Щодо стягнення пені:

Відповідно до п. 6.4. договору за несвоєчасну оплату отриманого відповідно до даного Договору товару, Покупець сплачує Продавцю штраф в розмірі 5 % від неоплаченої чи несвоєчасно оплаченої суми за кожен день прострочення.

За способом обрахунку "за кожен день прострочення" сторони домовилися про нарахування пені.

Згідно положень ст. 546, 547 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

У відповідності до ст. 1,3 ЗУ "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" від 22.11.1996 року визначено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За правилами ч.6 ст. 232 ГК України (чинного за час виникнення прострочення) нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Позивач математично розрахував пеню у розмірі 78 995,13 грн. за подвійною обліковою ставкою НБУ за визначені ним періоди з урахуванням часткового розрахунку ( а.с. 6-11).

Судом перевіркою нарахування пені за вказаний період в програмі "Ліга Закон" встановлено, що сума пені становить лише 78 925,05 грн.

Доказів проведення розрахунку за штрафними санкціями відповідач суду не надав, а тому до примусового стягнення з відповідача на користь позивача належить лише 78 925,05 грн. пені на підставі договору № 28 купівлі - продажу товару від 28.05.2025 року.

Обгрунтованих заперечень із контрозрахунками проти доводів та розрахунків позивача відповідачем суду не подано. Проведення повного розрахунку за основним боргом після звернення позивача до суду не змінює розрахунків інфляційних втрат та пені.

Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути лише 78 925,05 грн. пені на підставі договору № 28 купівлі - продажу товару від 28.05.2025 року. В решті вимог про стягнення пені слід відмовити.

Відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України, оскільки позивач наполіг на покладенні на відповідача судових витрат, враховуючи неправильні дії відповідача у виникненні спору, з відповідача на користь позивача слід стягнути 7 914,71 грн. витрат зі сплати судового збору повністю.

В частині вимог про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн., судом встановлено наступне:

У разі разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК). Самостійно зменшувати такі витрати суд не вправі.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 дійшла висновку, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (East/West Alliance Limited v. Ukraine), заява № 19336/04).

Також у рішенні ЄСПЛ зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Витрати за надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачена стороною / третьою особою, чи тільки має бути сплачена (пункти 138, 139 постанови Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 23 вересня 2021 року у справі № 904/1907/15).

В ході розгляду справи послуги правничої допомоги позивачу надавалися з боку адвоката Опанасюк П.П. (ордер а.с. 150), який брав участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції, подавав документи і докази до суду, виконував всі вимоги суду.

Всі підтверджуючі документи про понесення судових витрат позивач подав суду до часу прийняття рішення у справі, з якими відповідач ознайомлений через електронний кабінет.

За Договором № 24/2025 про надання правничої допомоги від 25.09.2025 (а.с. 152-153) укладеного між адвокатським бюро "Опанасюк і партнери" та товариством з обмеженою відповідальністю "Млинпром", Бюро взяло на себе зобов`язання надати Клієнту правничу допомогу щодо складання позовної заяви та представництва інтересів в суді в питання стягнення з ТОВ "Мус Преміум" заборгованості за договором купівлі - продажу № 28 від 28.05.2025 шляхом:

- надання консультацій та роз`яснень з правових питань , у тому числі з вивченням документів;

- складання звернень ( заяв, скарг, пропозицій, адвокатських запитів) та інших документів правового характеру;

- складання процесуальних документів ( заперечень, клопотань, претензій , заяв, апеляційних та касаційних скарг, заяв про вжиття заходів забезпечення позову та інших документів відповідно до вимог процесуального законодавства);

- представництва та захисту інтересів Клієнта у будь-яких органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, а також прийняття участі в судових засіданнях в судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного, кримінального судочинства.....

07.10.2025 між адвокатським бюро та позивачем складено та підписано Акт приймання - передачі правничої допомоги (послуг) ( а.с. 151) з якого вбачається, що на виконання умов договору № 24/2025 від 25.09.2025 про надання професійної правничої допомоги, Бюро надало Клієнту, а Клієнт прийняв надану правничу допомогу (правничі послуги), До послуг віднесено вивчення документів Клієнта, формування правової позиції/, складання позовної заяви про стягнення заборгованості з ТОВ "МУС ПРЕМІУМ", розрахунку неустойки із застосуванням програмного забезпечення Ліга Закон, подання позовної заяви до суду через систему "Електронний суд" ЄСІЕС, представництво інтересів Клієнта у справі № 925/1192/25.

Вартість наданих послуг за цим актом становить 20 000,00 грн., що відповідає умовам п. 3.1. Договору. Оплата була проведена у повному обсязі на підставі рахунку № АБ-10 від 25.09.2025.

Якщо гонорар визначено сторонами у фіксованій сумі, то немає потреби подавати погодинний розрахунок витрат часу адвоката для надання кожного виду правничої допомоги (правовий висновок ВС/КАС у справі № 640/18402/19 від 28.12.2020).

Даний акт підписаний представниками з обох сторін та скріплений печатками без зауважень до якості та повноти адвокатських послуг.

Позивачем на користь адвокатського бюро сплачено 20 000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 248 від 25.09.2025 ( а.с. 154 ).

Вказані послуги адвокатом позивачу фактично надані, що підтверджується матеріалами справи і доказів їх неналежної якості, невідповідності послуг потребам правового захисту чи існування спору з цього приводу між позивачем та адвокатом, суду не подано.

Відповідач не подав заперечень проти не співмірності заявлених до стягнення витрат позивача на послуги адвоката та не доказував інший їх обґрунтований розмір з урахуванням 1) складності справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За правилами ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Такого клопотання відповідачем суду не подано.

Отже неспівмірність заявлених до стягнення витрат позивача на правничу допомогу не доведена відповідачем, надання правничої допомоги позивачу підтверджено зібраними у справі доказами, тому до примусового стягнення з відповідача на користь позивача належить також і 20 000,00 грн. на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. 238, 240 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мус Преміум" (код 43661062, м. Городище, Черкаський район, Черкаська область, вул. Миру, 65 Б/1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Млинпром" (код 35418478, с. Липовець, Вінницький район, Вінницька область, вул. Замкова, 5) --- 78 925,05 грн. пені на підставі договору № 28 купівлі - продажу товару від 28.05.2025 року, 7914,71 грн. на відшкодування сплаченого судового збору та 20000,00 грн. витрат на послуги професійної правничої допомоги.

В частині стягнення основного боргу провадження у справі закрити за відсутністю предмету спору.

В частині стягнення інфляційних втрат та решти пені відмовити.

Наказ видати.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом 20 днів.

Повне судове рішення складено 16 грудня 2025 року

Суддя Н.М.Спаських