РІШЕННЯ

Іменем України

04 грудня 2025 року м. Чернігів справа № 927/531/18

Господарський суд Чернігівської області у складі судді А.С. Сидоренка, за участю секретаря судового засідання Авраменко А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження матеріали заяви ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛКАР» арбітражного керуючого Жмакіної Надії Вікторівни (Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІТ КОНТРОЛ» (код 44279639)) про покладення субсидіарної відповідальності на учасників боржника та його керівні органи, поданої в межах справи за заявою

КРЕДИТОРА: Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІТ КОНТРОЛ» (код 44279639)

42574, с. Лучка Липоводолинського району Сумської області, вул. Молодіжна, 18

БОРЖНИК: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОЛКАР» (код 39934033)

14000, м. Чернігів, проспект Перемоги, 139, офіс 323

про відкриття справи про банкрутство

за участі представників учасників справи:

від позивача: Жмакіна Н.В. ліквідатор

від відповідачів: Єлманова В.А. адвокат, предст. Попова С.В. (ордер серії АХ № 1116907 від 05.08.2025)

від третьої особи: не з`явився

В судовому засіданні 04.12.2025, на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено скорочене рішення.

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНКРІС АГРО» (надалі Кредитор) подана заява про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛКАР» (надалі Боржник) на підставі ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (надалі Закон про банкрутство), яка ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 18.07.2018 була прийнята до розгляду.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 30.07.2018 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛКАР» та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Постановою Господарського суду Чернігівської області від 20.11.2018 припинено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛКАР», боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 26.03.2019 ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Косякевича С.О.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 01.03.2023 відсторонено арбітражного керуючого Косякевича С.О. від виконання повноважень ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛКАР» з покладенням обов`язків останнього на арбітражного керуючого Жмакіну Н.В.

12.05.2025 до Господарського суду Чернігівської області надійшла заява від 09.05.2025 № 02-01/358 ліквідатора Жмакіної Н.В. про покладення субсидіарної відповідальності на учасників боржника та його керівні органи (надалі Заява), якою вона просить покласти субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями банкрута на учасників та керівника останнього шляхом стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 в сумі 11 847 950,02 грн, ОСОБА_2 в сумі 11 847 950,02 грн та ОСОБА_3 в сумі 8 878 640,84 грн.

Нормативно-правовим обґрунтуванням Заяви є положення ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 19.05.2025 постановлено:

заяву від 09.05.2025 № 02-01/358 ліквідатора Жмакіної Н.В. про покладення субсидіарної відповідальності на учасників боржника та його керівні органи залишити без руху;

зобов`язати арбітражного керуючого Жмакіну Н.В. протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху подати до господарського суду разом із заявою про усунення недоліків докази направлення копії Заяви і доданих до неї документів на адресу відповідача ОСОБА_1 згідно з Єдиним державним демографічним реєстром;

роз`яснити арбітражному керуючому Жмакіній Н.В., що в разі неусунення всіх недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із заявою.

Ухвала суду від 19.05.2025 була направлена арбітражному керуючому Жмакіній Н.В. до її електронного кабінету в підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» та згідно довідки про доставку електронного листа, роздрукованої з комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», доставлена до електронного кабінету 19.05.2025 20:19.

Статтею 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є, зокрема день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Враховуючи вищенаведені положення ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду від 19.05.2025 є такою, що отримана адресатом 20.05.2025.

22.05.2025, у встановлений судом процесуальний строк, через систему «Електронний суд» до Господарського суду Чернігівської області арбітражним керуючим Жмакіною Н.В. подані запитувані докази.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 27.05.2025, зокрема постановлено:

заяву від 09.05.2025 № 02-01/358 ліквідатора Жмакіної Н.В. про покладення субсидіарної відповідальності на учасників боржника та його керівні органи прийняти та приєднати до матеріалів справи;

розгляд заяви здійснювати в межах справи № 927/531/18 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛКАР» за правилами загального позовного провадження;

визнати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 учасниками у справі про банкрутство під час розгляду судом заяви про покладення субсидіарної відповідальності на учасників боржника та його керівні органи;

залучити Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІТ КОНТРОЛ» до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача;

призначити розгляд заяви в підготовчому засіданні на 26 червня 2025 року;

встановити процесуальний строк для подання відповідачами відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали;

встановити процесуальний строк для подання третьою особою (Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІТ КОНТРОЛ») письмових пояснень щодо заяви протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали, а для подання письмових пояснень щодо відзиву протягом семи днів з дня отримання відзиву;

встановити процесуальний строк для подання сторонами відповіді на письмові пояснення третьої особи щодо заяви та відзиву протягом семи днів з дня отримання відповідних заяв по суті справи;

викликати для участі в судовому засіданні ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (або їх повноважних представників) в якості відповідачів. Повідомити відповідачів, що їх неявка не перешкоджає проведенню судового засідання та розгляду справи;

викликати для участі в судовому засіданні представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІТ КОНТРОЛ» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача. Повідомити третю особу, що її неявка не перешкоджає проведенню судового засідання та розгляду заяви.

Ухвала суду від 27.05.2025 була направлена ОСОБА_2 та ТОВ «ВІТ КОНТРОЛ» до їх електронних кабінетів в підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» та згідно довідок про доставку електронного листа, роздрукованих з комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», доставлена до електронних кабінетів 27.05.2025 15:44.

Враховуючи вищенаведені положення ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду від 27.05.2025 є такою, що отримана адресатами 27.05.2025.

За правилами ч. 8 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Згідно Відповіді № 1390430 від 19.05.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру у відповідному реєстрі відсутня інформація щодо адреси реєстрації ОСОБА_3 (параметри запиту: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ); як наслідок примірник ухвали від 27.05.2025 був направлений на адресу, вказану арбітражним керуючим Жмакіною Н.В. у Заяві ( АДРЕСА_1 ), однак був повернутий «за закінченням терміну зберігання».

При цьому, ОСОБА_3 також була повідомлена про призначення до розгляду в підготовчому засіданні Заяви у справі № 927/531/18 шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Згідно засвідченого судом витягу з офіційного сайту Акціонерного товариства «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень ухвала суду від 27.05.2025, що направлялась ОСОБА_1 на адресу, наявну в Єдиному державному демографічному реєстрі, отримана відповідачем 02.06.2025.

З огляду на вищенаведене відповідачі та третя особа належним чином були повідомлені про дату, час та місце проведення даного підготовчого засідання, однак процесуальним правом на участь у ньому не скористалися (як і процесуальним правом на подання відповідних заяв по суті справи).

За заявою арбітражного керуючого Жмакіної Н.В., задоволеною ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 17.06.2025, призначене на 26.06.2025 підготовче засідання проведено в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 26.06.2025, зокрема постановлено:

призначити підготовче засідання на 17 липня 2025 року;

повідомити відповідачів про призначення судового засідання, а також про те, що його неявка не перешкоджає проведенню судового засідання та розгляду позовної заяви;

повідомити третю особу про призначення судового засідання, а також про те, що її неявка не перешкоджає проведенню судового засідання та розгляду позовної заяви;

клопотання арбітражного керуючого Жмакіної Н.В. про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задовольнити;

проведення судового засідання здійснити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи відеоконференцзв`язку «EаsyCon» (https://easycon.com.ua/) відповідно до Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого Рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21.

Ухвала суду від 26.06.2025 була направлена ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ТОВ «ВІТ КОНТРОЛ» до їх електронних кабінетів в підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» та згідно довідок про доставку електронного листа, роздрукованих з комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», доставлена до електронних кабінетів 26.06.2025 17:50.

Враховуючи вищенаведені положення ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду від 26.06.2025 є такою, що отримана адресатами 27.06.2025.

Крім того, ОСОБА_3 також була повідомлена про призначення підготовчого засідання шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Примірник ухвали суду від 26.06.2025, що направлявся ОСОБА_1 на адресу, наявну в Єдиному державному демографічному реєстрі, був повернутий до суду з відміткою відділення поштового зв`язку про те, що «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи вищенаведені положення ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду від 26.06.2025 є такою, що отримана ОСОБА_1 04.07.2025.

Процесуальним правом на участь в призначеному на 17.07.2025 учасники справи не скористалися.

16.07.2025 через систему «Електронний суд» до Господарського суду Чернігівської області надійшло клопотання від 16.07.2025 № 02-01/564 арбітражного керуючого Жмакіної Н.В. про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням 17.07.2025 у відрядженні у м. Києві.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 17.07.2025 постановлено:

продовжити строк підготовчого провадження на тридцять днів;

призначити підготовче засідання на 05 серпня 2025 року;

повідомити позивача про призначення судового засідання, а також про те, що у разі його неявки в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійде заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору;

повідомити відповідачів про призначення судового засідання, а також про те, що їх неявка не перешкоджає проведенню судового засідання та розгляду позовної заяви;

повідомити третю особу про призначення судового засідання, а також про те, що її неявка не перешкоджає проведенню судового засідання та розгляду позовної заяви;

проведення судового засідання здійснити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи відеоконференцзв`язку «EаsyCon» (https://easycon.com.ua/) відповідно до Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого Рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21.

Ухвала суду від 17.07.2025 була направлена арбітражному керуючому Жмакіній Н.В., ОСОБА_2 , Шитіковій К.М. та ТОВ «ВІТ КОНТРОЛ» до їх електронних кабінетів в підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» та згідно довідок про доставку електронного листа, роздрукованих з комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», доставлена до електронних кабінетів 17.07.2025 19:30.

Враховуючи вищенаведені положення ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду від 17.07.2025 є такою, що отримана адресатами 18.07.2025.

Крім того, ОСОБА_3 також була повідомлена про призначення підготовчого засідання шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Примірник ухвали суду від 17.07.2025, що направлявся ОСОБА_1 на адресу, наявну в Єдиному державному демографічному реєстрі, був повернутий до суду з відміткою відділення поштового зв`язку про те, що «адресат відсутній за вказаною адресою».

Враховуючи вищенаведені положення п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду від 17.07.2025 є такою, що отримана ОСОБА_1 25.07.2025.

Процесуальним правом на участь в призначеному на 05.08.2025 учасники справи не скористалися.

До початку підготовчого засідання 05.08.2025 через систему «Електронний суд» до Господарського суду Чернігівської області надійшло клопотання від 05.08.2025 № 02-01/649 арбітражного керуючого Жмакіної Н.В. про відкладення розгляду справи у зв`язку з прийняттям нею участі у судовому засіданні Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 920/10/21 (908/2157/23), призначеного на 05.08.2025 на 11:45; на підтвердження даної обставини арбітражний керуючий Жмакіна Н.В. надала примірник ухвали Верховного Суду від 17.07.2025.

Розглянувши дане клопотання арбітражного керуючого Жмакіної Н.В. суд постановив протокольну ухвалу про залишення його без задоволення, оскільки за правилами п. 2 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 05.08.2025, зокрема, постановлено:

закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 16 вересня 2025 року;

викликати для участі в судовому засіданні ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (або їх повноважних представників) в якості відповідачів. Повідомити відповідачів, що їх неявка не перешкоджає проведенню судового засідання та розгляду справи;

викликати для участі в судовому засіданні представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІТ КОНТРОЛ» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача. Повідомити третю особу, що її неявка не перешкоджає проведенню судового засідання та розгляду заяви;

проведення судового засідання здійснити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи відеоконференцзв`язку «EаsyCon» (https://easycon.com.ua/) відповідно до Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого Рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21.

Ухвала суду від 05.08.2025 була направлена ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ТОВ «ВІТ КОНТРОЛ» до їх електронних кабінетів в підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» та згідно довідок про доставку електронного листа, роздрукованих з комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», доставлена до електронних кабінетів 06.08.2025 14:33.

Враховуючи вищенаведені положення ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду від 05.08.2025 є такою, що отримана адресатами 06.08.2025.

Процесуальним правом на участь в призначеному на 16.09.2025 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ТОВ «ВІТ КОНТРОЛ» не скористалися.

06.08.2025 через систему «Електронний суд» до Господарського суду Чернігівської області надійшло клопотання від 05.08.2025 № 050825 з процесуальних питань у справі № 927/531/18, яким повноважний представник ОСОБА_1 адвокат Єлманова В.А. просить, зокрема встановити відповідачу додатковий строк для подання ним відзиву на заяву, який рахувати від відкриття матеріалів справи в електронному суді його представнику.

Звертаючись з даним клопотанням відповідач вказує, що жодних процесуальних документів по даній справі в паперовій формі він не отримував, оскільки за інформацією працівника відділення поштового зв`язку відповідна кореспонденція через обмежений термін зберігання (дві доби) повертається до суду.

Перевіривши стан призначених справ за участю ОСОБА_1 на сайті «Судова влада» відповідачу стало відомо про подання ліквідатором Жмакіною Н.В. повторно заяви про покладення субсидіарної відповідальності на учасників боржника та його керівні органи.

Оскільки відповідну заяву від ліквідатора ОСОБА_4 відповідач не отримував він був позбавлений можливості своєчасного ознайомлення зі змістом вимог арбітражного керуючого і як наслідок можливості своєчасного подання до суду відповідної заяви по суті справи.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 07.08.2025 постановлено клопотання від 05.08.2025 № 050825 з процесуальних питань ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постановляючи ухвалу від 07.08.2025, суд виходив з того, що нормами Господарського процесуального кодексу України не передбачено встановлення додаткового строку для вчинення тієї чи іншої процесуальної дії, зокрема для подання відзиву на заяву.

При цьому, суд звернув увагу ОСОБА_1 на те, що з огляду на правила ст. 119 Господарського процесуального кодексу України він не позбавлений права подати до Господарського суду Чернігівської області клопотання про поновлення процесуального строку на подання відзиву на заяву з одночасним вчиненням процесуальної дії (подання відповідної заяви по суті справи).

03.09.2025 через систему «Електронний суд» до Господарського суду Чернігівської області надійшли письмові пояснення від 02.09.2025 № 02092025 ОСОБА_1 , які містять клопотання останнього про закриття провадження у справі в частині розгляду заяви від 09.05.2025 № 02-01/358 ліквідатора Жмакіної Н.В. про покладення субсидіарної відповідальності на учасників боржника та його керівні органи.

Дане клопотання обґрунтоване тим, що, на думку відповідача, вже існує судове рішення, ухвалене за результатами вирішення аналогічного спору між тими ж сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав.

Присутня в судовому засіданні арбітражний керуючий Жмакіна Н.В. заперечила проти даного клопотання ОСОБА_1 .

Розглянувши клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі в частині розгляду заяви від 09.05.2025 № 02-01/358 ліквідатора Жмакіної Н.В. про покладення субсидіарної відповідальності на учасників боржника та його керівні органи, суд постановив протокольну ухвалу про залишення його без задоволення.

Постановляючи відповідну ухвалу суд виходив з того, що за правилами ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо, зокрема, суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу.

Стаття 175 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо, зокрема є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

04.12.2019 Господарський суд Чернігівської області ухвалив рішення за результатами розгляду заяви ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛКАР» - арбітражного керуючого Косякевича С.О. до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про покладення субсидіарної відповідальності на учасників боржника та його керівні органи.

Відповідна заява була обгрунтована тим, що арбітражним керуючим Косякевичем С.О. був проведений аналіз фінансової, господарської, інвестиційної та іншої діяльності товариства, зокрема на предмет виявлення ознак фіктивного банкрутства, доведення чи приховування банкрутства, за результатами якого, з урахуванням підрахованих коефіцієнтів, зроблений висновок про наявність в діях керівництва товариства ознак нераціонального ведення господарської діяльності, які призвели до збитковості товариства та ознак навмисного погіршення його фінансово господарського стану, тобто доведення до банкрутства.

Натомість звертаючись із Заявою арбітражний керуючий Жмакіна Н.В. окрім результатів проведеного аналізу фінансової, господарської, інвестиційної та іншої діяльності товариства посилається на вчинення у 2017-2018 роках учасниками боржника та його керівними органами правочинів, що спричинили втрату юридичною особою права оренди земельними ділянками для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та ведення особистого селянського господарства, внаслідок чого боржник залишився без всього масиву земельних ділянок для ведення господарської діяльності (арк. 4 Заяви).

Наведене вище свідчить про відмінність Заяви від вже розглянутої заяви арбітражного керуючого Косякевича С.О. про покладення субсидіарної відповідальності на учасників боржника та його керівні органи, зокрема, їх підставами.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 08.09.2025 постановлено:

заяву представника ОСОБА_1 адвоката Єлманової В.А. про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задовольнити;

проведення судового засідання у справі № 927/531/18, призначеного на 16 вересня 2025 року о 09:00 год., здійснити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи відеоконференцзв`язку «EаsyCon» (https://easycon.com.ua/) відповідно до Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого Рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21 (зал судового засідання № 20).

Присутня в судовому засіданні 16.09.2025 повноважна представниця ОСОБА_1 заперечила проти Заяви.

В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилається на рішення Господарського суду Чернігівської області від 04.12.2019 у справі № 927/531/18, яким встановлений факт відсутності вини з боку учасників банкрута у доведенні останнього до банкрутства.

Крім того, ОСОБА_1 вказує, що ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 01.12.2022 постановлено відмовити ліквідатору Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛКАР» - арбітражному керуючому Косякевичу С.О. у прийнятті заяви від 18.11.2022 № 34-1118/1154 про покладення субсидіарної відповідальності на учасників боржника та його керівні органи; мотивація відмови у прийнятті другої заяви суду зводилась до того факту, що відповідна заява подібного змісту вже розглядалась судом.

Також ОСОБА_1 вказує, що звертаючись із Заявою ліквідатор знов посилався на той самий проведений аналіз фінансової, господарської, інвестиційної та іншої діяльності товариства, зокрема на предмет виявлення ознак фіктивного банкрутства, доведення чи приховування банкрутства, за результатами якого, з урахуванням підрахованих коефіцієнтів, зроблений висновок про наявність в діях органів управління і керівництва товариства ознак нераціонального ведення господарської діяльності, які призвели до збитковості товариства та ознак навмисного погіршення його фінансово господарського стану, тобто доведення до банкрутства; також серед підстав в обґрунтування заяви позиція нової судової практики, яка зводиться до того, що дана категорія заяв подається вже після закінчення реалізації усіх активів ліквідаційної маси, а тому наявне рішення Господарського суду Чернігівської області від 04.12.2019 у даній справі, яким відмовлено у першій заяві ліквідатора, передчасне; при цьому жодних нових доказів наявності складу правопорушення (доведення до банкрутства) з боку учасників банкрута ліквідатором не надано.

Відповідач зазначає, що ліквідатор у Заяві в частині опису складу правопорушення навела загальні фрази щодо об`єктивних ознак, визначені судовою практикою, однак конкретних дій або фактів бездіяльності учасника ОСОБА_1 не визначила; при цьому, як встановлено вже судом матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували факт банкрутства боржника з вини його засновників, зокрема, внаслідок прийняття ними обов`язкових для боржника вказівок, Товариство обмеженою відповідальністю «Олкар» діяло на підставі модельного статуту і керівник не мала обмежень повноважень на представництво товариства перед третіми особами.

Посилання ліквідатора на п. 22, 23 Модельного Статуту відповідач вважає абсолютно не конкретизованим - які саме правочини ліквідатор вважає значними, якими доказами це підтверджено, в матеріалах справи відсутні рішення учасників, оформлені протоколами з приводу волевиявлення щодо укладення правочинів, докази ініціювання таких зборів учасників, тощо, а тому факт навмисних дій, вказівок, рішень з боку учасників, які б призвели до банкрутства взагалі не підтверджений; усі наведені у заяві правочини 2017-2018 років були вже предметом розгляду суду, відповідна оцінка надана, нових доказів щодо участі засновників банкрута в даних правочинах ліквідатором не надано.

Отже, в матеріалах даної справи вже міститься судова оцінка про відсутність складу правопорушення (доведення до банкрутства) з боку учасників банкрута, яка не спростована, відповідне рішення не скасоване, не переглянуто за новими обставинами, тощо.

Заяву ОСОБА_1 вважає черговою спробою перегляду не у процесуальний спосіб рішення суду, яке набуло законної сили, тому що воно між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, зокрема, в частині учасників банкрута.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 16.09.2025 постановлено:

призначити судове засідання на 02 жовтня 2025 року;

повідомити відповідачів ( ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ) про призначення судового засідання, а також про те, що його неявка не перешкоджає проведенню судового засідання та розгляду позовної заяви;

повідомити третю особу про призначення судового засідання, а також про те, що її неявка не перешкоджає проведенню судового засідання та розгляду позовної заяви;

клопотання арбітражного керуючого Жмакіної Н.В. та ОСОБА_1 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задовольнити;

проведення судового засідання здійснити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи відеоконференцзв`язку «EаsyCon» (https://easycon.com.ua/) відповідно до Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого Рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21.

Учасники справи належним чином були повідомлені про дату, час та місце проведення призначеного на 02.10.2025 судового засідання, що підтверджується наявними в матеріалах справи роздрукованими з комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» довідками про доставку електронного листа до електронних кабінетів в підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд».

22.09.2025 через систему «Електронний суд» до Господарського суду Чернігівської області надійшло повідомлення від 20.09.2025 ОСОБА_3 про зміну прізвища на ОСОБА_5 (Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 від 20.01.2024).

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 24.09.2025 постановлено:

заяву ОСОБА_6 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задовольнити;

проведення судового засідання у справі № 927/531/18, призначеного на 02 жовтня 2025 року о 10:00 год., здійснити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи відеоконференцзв`язку «EаsyCon» (https://easycon.com.ua/) відповідно до Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого Рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21 (зал судового засідання № 20).

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 07.10.2025 постановлено:

призначити судове засідання на 21 жовтня 2025 року;

повідомити відповідачів про призначення судового засідання, а також про те, що його неявка не перешкоджає проведенню судового засідання та розгляду позовної заяви;

повідомити третю особу про призначення судового засідання, а також про те, що її неявка не перешкоджає проведенню судового засідання та розгляду позовної заяви;

проведення судового засідання здійснити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи відеоконференцзв`язку «EаsyCon» (https://easycon.com.ua/) відповідно до Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого Рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21.

Постановляючи ухвалу від 07.10.2025, суд враховує те, що у зв`язку із відключенням електропостачання в м. Чернігові та відсутністю електроенергії у приміщенні Господарського суду Чернігівської області, розгляд справи № 927/531/18, призначений на 02.10.2025 на 10:00 год., не відбувся (Акт від 03.10.2025 № 261-25 щодо знеструмлення електромережі суду, вихід з ладу сервера автоматизованої системи та інші умови, що впливають на безперебійність та функціонування автоматизованої системи).

Учасники справи належним чином були повідомлені про дату, час та місце проведення призначеного на 21.10.2025 судового засідання, що підтверджується наявними в матеріалах справи роздрукованими з комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» довідками про доставку електронного листа до електронних кабінетів в підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд».

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 21.10.2025 постановлено:

призначити судове засідання на 06 листопада 2025 року на 11:30;

повідомити позивача про призначення судового засідання, а також про те, що у разі його неявки в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійде заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору;

повідомити відповідачів про призначення судового засідання, а також про те, що їх неявка не перешкоджає проведенню судового засідання та розгляду позовної заяви;

повідомити третю особу про призначення судового засідання, а також про те, що її неявка не перешкоджає проведенню судового засідання та розгляду позовної заяви;

проведення судового засідання здійснити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи відеоконференцзв`язку «EаsyCon» (https://easycon.com.ua/) відповідно до Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого Рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21.

Постановляючи ухвалу від 21.10.2025, суд враховує те, що у зв`язку із відключенням електропостачання в м. Чернігові та відсутністю електроенергії у приміщенні Господарського суду Чернігівської області, розгляд справи № 927/531/18, призначений на 21.10.2025 на 10:00 год., не відбувся (Акт від 22.10.2025 № 311-25 щодо знеструмлення електромережі суду, вихід з ладу сервера автоматизованої системи та інші умови, що впливають на безперебійність та функціонування автоматизованої системи).

Учасники справи належним чином були повідомлені про дату, час та місце проведення призначеного на 06.11.2025 судового засідання, що підтверджується наявними в матеріалах справи роздрукованими з комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» довідками про доставку електронного листа до електронних кабінетів в підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд», однак процесуальним правом на участь у ньому не скористалися (окрім позивача та відповідача ОСОБА_1 ).

В телефонному режимі відповідачка ОСОБА_6 повідомила секретаря судового засідання про відсутність у неї наміру приймати участь у даному судовому засіданні.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 06.11.2025 постановлено:

призначити судове засідання на 20 листопада 2025 року;

повідомити позивача про призначення судового засідання, а також про те, що у разі його неявки в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійде заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору;

повідомити відповідачів про призначення судового засідання, а також про те, що їх неявка не перешкоджає проведенню судового засідання та розгляду позовної заяви;

повідомити третю особу про призначення судового засідання, а також про те, що її неявка не перешкоджає проведенню судового засідання та розгляду позовної заяви;

проведення судового засідання здійснити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи відеоконференцзв`язку «EаsyCon» (https://easycon.com.ua/) відповідно до Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого Рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21.

Постановляючи ухвалу від 06.11.2025, суд враховує те, що при розгляді 06 листопада 2025 року о 11:30 справи № 927/531/18 було виявлено несправність системи відеоконференцзв`язку: у зв`язку з технічними проблемами на сервісі Easycon, було неможливо підключитися до системи відеоконференцзв`язку Easycon (Акт від 06.11.2025 № 335-25 про несправність (неналежне функціонування) системи відеоконференцзв`язку).

Учасники справи належним чином були повідомлені про дату, час та місце проведення призначеного на 20.11.2025 судового засідання, що підтверджується наявними в матеріалах справи роздрукованими з комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» довідками про доставку електронного листа до електронних кабінетів в підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд», однак процесуальним правом на участь у ньому не скористалися (окрім позивача та відповідача ОСОБА_1 ).

В телефонному режимі відповідачка ОСОБА_6 повідомила секретаря судового засідання про відсутність у неї наміру приймати участь у даному судовому засіданні.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 20.11.2025 постановлено:

призначити судове засідання на 04 грудня 2025 року;

повідомити відповідачів ( ОСОБА_2 та ОСОБА_6 ) про призначення судового засідання, а також про те, що їх неявка не перешкоджає проведенню судового засідання та розгляду позовної заяви;

повідомити третю особу про призначення судового засідання, а також про те, що її неявка не перешкоджає проведенню судового засідання та розгляду позовної заяви;

клопотання арбітражного керуючого Жмакіної Н.В. та ОСОБА_1 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задовольнити;

проведення судового засідання здійснити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи відеоконференцзв`язку «EаsyCon» (https://easycon.com.ua/) відповідно до Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого Рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21.

Відповідачі ( ОСОБА_2 та ОСОБА_6 ) та третя особа належним чином були повідомлені про дату, час та місце проведення призначеного на 04.12.2025 судового засідання, що підтверджується наявними в матеріалах справи роздрукованими з комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» довідками про доставку електронного листа до електронних кабінетів в підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд», однак процесуальним правом на участь у ньому не скористалися.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважних представників позивача та відповідача ОСОБА_1 , з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд ВСТАНОВИВ:

за правилами ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), у межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника, у тому числі спори про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Звертаючись із Заявою ліквідатор зазначає, що п. 32, 33 Модельного статуту товариства з обмеженою відповідальністю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.11.2011 № 1182 (що діяла у період вчинення спірних дій), загальні збори мають право приймати рішення з будь-якого питання діяльності Товариства, внесеного до порядку денного зборів, згідно із цим Статутом та законодавством.

До компетенції загальних зборів належить, зокрема, прийняття рішення про вчинення значного правочину, якщо ринкова вартість майна, робіт або послуг, що є предметом такого правочину, перевищує 25 відсотків вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності Товариства.

З наявної в матеріалах справи Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна що суб`єкта, сформованої 10.05.2025, вбачається, що до грудня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОЛКАР» мало у користуванні земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та ведення особистого селянського господарства.

Натомість 29.12.2017, 23.03.2018, 16.05.2018 та 23.07.2018 банкрутом, від імені якого діяла директор ОСОБА_3 , з орендодавцями відповідних земельних ділянок були укладені додаткові угоди про розірвання договорів оренди землі або про заміну сторони правочину; наслідком таких дій керівника товариства є втрата останнім права оренди всім масивом земельних ділянок, які були орендовані для ведення господарської діяльності.

Крім того, арбітражний керуючий Жмакіна Н.В. вказує, що у листопаді 2017 року та у 2018 році банкрутом, від імені якого діяла керівник Шитікова К.М., на підставі фраудаторних правочинів відчужено більшість ліквідних основних засобів, задіяних у господарській діяльності товариства; ліквідатор вважає, що відповідна ситуація є наслідком неправомірних дій учасників та керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛКАР».

Так, зокрема, ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 25.09.2020 постановлено, зокрема, визнати недійсним договір купівлі-продажу від 09.11.2017р. № 09/11, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОЛКАР» та Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРІЛАЙН».

Під час вирішення відповідного спору суд, серед іншого, встановив, що «… ліквідатору Косякевичу С.О. було передано від колишнього ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛКАР» - арбітражного керуючого Жураковської Л.В. серед іншого Акт контрольної перевірки інвентаризації цінностей (інвентаризація проводилась станом на 28 жовтня 2017р.) та Інвентаризаційний опис на 28 жовтня 2017р., згідно яких в наявності у банкрута значились 36 найменувань цінностей на суму 19 472 526,99 грн. (дев`ятнадцять мільйонів чотириста сімдесят дві тисячі п`ятсот двадцять шість грн. 99 коп.), у т.ч.:

бункер приймальний № 25 в кількості 1 од. вартістю 125 000,00 грн.;

дозатор ваговий № 29 в кількості 1 од. вартістю 391 666,66 грн.;

конвеєр перевантажувальний КПП-600 № 28 в кількості 1 од. вартістю 85 833,33 грн.;

машина авт. д/пакування в сітку в кількості 1 од. вартістю 479 166,67 грн.;

машина д/сухої очистки картоплі в кількості 1 од. вартістю 200 000,00 грн.;

пункт приймально сортувальний в кількості 1 од. вартістю 1 641 666,67 грн.;

скутер-підбирач № 31 в кількості 1 од. вартістю 326 666,67 грн.;

картоплекопальна машина причіпна в кількості 1 од. вартістю 1 274 391,00 грн.;

картоплесажалка Гримме № 12 в кількості 1 од. вартістю 653 750,00 грн.;

комбайн картоплезбиральний Grimme SE 150-60 23 в кількості 1 од. вартістю 1 350 000,00 грн.;

навантажувач TOYOTA 8FG25 № 18 в кількості 1 од. вартістю 350 000,00 грн.;

оприскувач ОПК-200 № 13 в кількості 1 од. вартістю 327 500,00 грн.;

стабілізатор напруги № 19 в кількості 1 од. вартістю 43 045,83 грн.;

цистерна для води № 14 в кількості 1 од. вартістю 105 833,33 грн.

09 листопада 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОЛКАР» (Продавець) в особі директора Шитікової Каріни Миколаївни та Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРІЛАЙН» (Покупець) в особі директора Гуслякової Наталії Олександрівни був укладений договір № 09/11 купівлі-продажу, за умовами якого Продавець продав, а Покупець купив рухоме майно (Обладнання), вид, кількість, комплектація, ціна та асортимент якого вказані в додатку № 1 до договору.

Загальна вартість Обладнання та загальна сума договору складає 2 865 230,43 грн. (два мільйони вісімсот шістдесят п`ять тисяч двісті тридцять грн. 43 коп.).

Оплата за договором проводиться шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Продавця в строк 15 днів з моменту підписання договору.

Право власності на Обладнання переходить до Покупця з моменту підписання договору та акту прийому-передачі.

Обладнання має бути передано комплектно (у повній комплектації) Продавцем Покупцю за адресою: Чернігівська область, Новгород-Сіверський район, село Лоска, вулиця Зарічна, 26, виробничі приміщення Продавця, в наступні терміни: до 05 робочих днів з дати підписання договору.

Додатком до договору № 09/11 купівлі-продажу від 09.11.2017р. є Перелік майна, до якого включено майно, вартість якого встановлена згідно експертної оцінки станом на 30.10.2017р. (грн. (в т.ч. ПДВ)):

переробний комплекс, що складається з:

бункеру приймального; інвентарний номер 25; вартість 49 992,56 грн.;

дозатору вагового; інвентарний номер 29; вартість 145 923,56 грн.;

конвеєру перевантажувального КПП-600; інвентарний номер 28; вартість 32 875,88 грн.;

машини авт. д/пакування в сітку; інвентарний номер 30; вартість 187 711,88 грн.;

машини д/сухої очистки картоплі; інвентарний номер 27; вартість 77 647,31 грн.;

пункту приймально-сортувального; інвентарний номер 26; вартість 643 556,25 грн.;

скутеру-підбирача; інвентарний номер 31; вартість 120 870,00 грн.;

картоплекопальна машина причіпна; інвентарний номер 15; вартість 505 665,00 грн.;

картоплесажалка Гримме; інвентарний номер 12; вартість 249 772,50 грн.;

комбайн картоплезбиральний Grimme SE 150-60; інвентарний номер 23; вартість 531 675,00 грн.;

навантажувач TOYOTA 8FG25; інвентарний номер 18; вартість 134 448,75 грн.;

оприскувач ОПК-200; інвентарний номер 13; вартість 124 216,88 грн.;

стабілізатор напруги; інвентарний номер 19; вартість 17 862,75 грн.;

цистерна для води; інвентарний номер 14; вартість 43 012,13 грн., загальна вартість майна становить 2 865 230,43 грн. (два мільйони вісімсот шістдесят п`ять тисяч двісті тридцять грн. 43 коп.).

За актом прийому-передачі Обладнання від 09.11.2017р. банкрут передав відповідачеві майно, що перелічене у вказаному вище додатку до спірного договору.

Як було вказано вище, ціна 14 одиниць майна, яке є предметом договору купівлі продажу від 09.11.2017р. № 09/11, укладеного між ТОВ «ОЛКАР» та ТОВ «АГРІЛАЙН», становить 2 865 230,43 грн.

В той же час, залишкова вартість цього майна станом на 28.10.2017р., згідно акту контрольної перевірки інвентаризації цінностей та інвентаризаційного опису, становила 7 354 520,16 грн.

При цьому, залишкова вартість 7 одиниць техніки наданої ТОВ «Олкар» у строкове платне володіння та користування на умовах лізингу, згідно договору фінансового лізингу від 23.11.2016р. № 40/11Л, становила 3 250 000,00 грн.; залишкова вартість інших 7 одиниць техніки та обладнання 4 104 520,16 грн.

Залишкова вартість 7 одиниць техніки наданої ТОВ «Олкар» у лізинг становила 83,33% від договірної вартості об`єкту лізингу (3 900 000,00 грн.).

По договору купівлі продажу від 09.11.2017р. № 09/11 ТОВ «ОЛКАР» продало ТОВ «АГРІЛАЙН» 7 одиниць техніки наданої ТОВ «Олкар» у лізинг за ціною 1 258 577,44 грн., що становить 32,27% від договірної вартості об`єкту лізингу (3 900 000,00 грн.).

Зважаючи на те, що вся техніка надана ТОВ «Олкар» у лізинг була виробництва 2016 року, суд вважає, що її продаж в 2017 році за ціною 1 258 577,44 грн. свідчить, що вона була продана за цінами нижчими від ринкових.

Інші 7 одиниць техніки та обладнання були продані ТОВ «ОЛКАР» по договору купівлі продажу від 09.11.2017р. № 09/11 за ціною 1 606 652,99 грн., що становить 39,14% від її залишкової вартості (4 104 520,16 грн.), що також свідчить, що вона була продана за цінами нижчими від ринкових.

Доказів того, що ціна 14 одиниць майна, яке є предметом договору купівлі продажу від 09.11.2017р. № 09/11, була дійсно визначена згідно експертної оцінки станом на 30.10.2017р. відповідачем надано не було.

При цьому суд враховує, що інвентаризація майна боржника була проведена фактично напередодні укладення договору купівлі продажу між ТОВ «Олкар» та ТОВ «Агрілайн».

Оскільки зміст актів контрольної перевірки інвентаризації цінностей та інвентаризаційного опису щодо найменування та вартості майна боржника узгоджується з іншими доказами по справі (зокрема, договором фінансового лізингу від 23.11.2016р. № 40/11Л), суд вважає його належним доказом на підтвердження вартості такого майна, відхиливши заперечення відповідача.

Внаслідок відчуження майна за оспорюваним правочином у ТОВ «Олкар» залишилось майна на загальну суму 12 118 006,83 грн. (19 472 526,99 грн. - 7 354 520,16 грн.).

В той же час, на момент укладення цього правочину підтверджена сума заборгованості ТОВ «Олкар» перед кредиторами становила 12 157 435,36 грн., яка складається із 11 432 435,36 грн. (9 527 029,47 грн. боргу + 1 905 405,89 грн. штрафу) боргу перед ТОВ «Інкріс Агро» та 725 000,00 грн. боргу перед ТОВ «ПРОМАГРОЛІЗИНГ УКРАЇНА» (довідка від від 22.09.2020р. № 414).

Дана обставина свідчить про те, що внаслідок виконання зобов`язання по договору купівлі продажу від 09.11.2017р. № 09/11 майна боржника стало недостатньо для задоволення вимог кредиторів.

Матеріалами справи підтверджується, що ТОВ «Олкар» було відчужено за оспорюваним правочином майно, яке було власністю ТОВ «ПРОМАГРОЛІЗИНГ УКРАЇНА» (пункт приймально-сортувальний ППС-20-60, бункер приймальний БП-600, машину для сухої очистки картоплі МСОК-5 та машину автоматичну для пакування в сітку МАУС-25), що завдало ТОВ «ПРОМАГРОЛІЗИНГ УКРАЇНА» збитки у вигляді втрати його майна.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що існує вся сукупність умов для визнання договору купівлі продажу від 09.11.2017р. № 09/11 недійсним на підставі ч. 1 ст. 42 КУПБ, а подані ліквідатором на підтвердження таких обставини докази є більш вірогідними, ніж докази, надані на їх спростування.»

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 22.10.2019, зокрема, постановлено:

визнати недійсним правочин (договір), на підставі якого 25.01.2018 Товариством з обмеженою відповідальністю «ОЛКАР» відчужено на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛКАР-АГРО» належне банкруту рухоме майно, а саме:

завантажувач телескопічний ЗТ-41;

конвеєр похилий КН-651;

конвеєр телескопічний КТ-41;

стіл перебиральний СПР-10;

транспортерна стрічка 1450-072-40/11-6NZ/4;

автопілот EMD для трактора Case Puma;

крюк BIG-BAG;

ківш для сипучих матеріалів;

навантажувач фронтальний Extreme-2;

пускозарядний пристрій DECA BOOSTER;

радіонавігаційний GPS приймач для встановлення на с/г техніку EZ Guide 250 and AG15 antenna (арт. 92500-00);

транспортерна стрічка 1116-071-40/10-6WZ/3;

Товариству з обмеженою відповідальністю «ОЛКАР-АГРО» повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «ОЛКАР» предмет правочину (договору), а саме:

завантажувач телескопічний ЗТ-41;

конвеєр похилий КН-651;

конвеєр телескопічний КТ-41;

стіл перебиральний СПР-10;

транспортерна стрічка 1450-072-40/11-6NZ/4;

автопілот EMD для трактора Case Puma;

крюк BIG-BAG;

ківш для сипучих матеріалів;

навантажувач фронтальний Extreme-2;

пускозарядний пристрій DECA BOOSTER;

радіонавігаційний GPS приймач для встановлення на с/г техніку EZ Guide 250 and AG15 antenna (арт. 92500-00);

транспортерна стрічка 1116-071-40/10-6WZ/3.

Під час вирішення відповідного спору суд встановив, серед іншого, що «Головне управління ДФС у Чернігівській області листом від 11.06.2019р. № 8353/10/25-01-07-01-12 на запит ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Косякевича С.О. надало наявну інформацію з Єдиного реєстру податкових накладних по ТОВ ОЛКАР.

Із наданої контролюючим органом інформації вбачається, що 25.01.2018р. ТОВ ОЛКАР було складено дванадцять податкових накладних, які були зареєстровані 09.02.2018р. і 20.02.2018р. в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно цих податкових накладних, у ТОВ ОЛКАР виникли податкові зобов`язання по податку на додану вартість у зв`язку з поставкою на користь ТОВ ОЛКАР АГРО наступного рухомого майна:

завантажувач телескопічний ЗТ-41 за ціною 139 140,00 грн. (без ПДВ);

конвеєр похилий КН-651 за ціною 41 220,00 грн. (без ПДВ);

конвеєр телескопічний КТ-41 за ціною 81 180,00 грн. (без ПДВ);

стіл перебиральний СПР-10 за ціною 49 500,00 грн. (без ПДВ);

транспортерна стрічка 1450-072-40/11-6NZ/4 за ціною 42 247,57 грн. (без ПДВ);

автопілот EMD для трактора Case Puma за ціною 119 428,74 грн. (без ПДВ);

крюк BIG-BAG за ціною 3 231,90 грн. (без ПДВ);

ківш для сипучих матеріалів за ціною 3 708,19 грн. (без ПДВ);

навантажувач фронтальний Extreme-2 за ціною 24 154,20 грн. (без ПДВ);

пускозарядний пристрій DECA BOOSTER за ціною 3 615,84 грн. (без ПДВ);

радіонавігаційний GPS приймач для встановлення на с/г техніку EZ Guide 250 and AG15 antenna (арт. 92500-00) за ціною 11 825,14 грн. (без ПДВ);

транспортерна стрічка 1116-071-40/10-6WZ/3 за ціною 25 308,00 грн. (без ПДВ).

Всього було поставлено 12 одиниць майна на загальну суму 544 559,58 грн. (без ПДВ) 653 471,50 грн. (з ПДВ).

Ліквідатором було проведено аналіз банківських виписок, наданих АТ ПриватБанк, АТ Укргазбанк та АТ Креді Агріколь Банк (том 10, а.с. 77 116), за результатами якого встановлено, що грошові кошти від ТОВ ОЛКАР АГРО в рахунок оплати за товар на рахунки ТОВ ОЛКАР не надходили.

Під час проведення інвентаризації майна боржника в процедурі розпорядження майном арбітражним керуючим Жураковською Л.В. вищевказане майно виявлено не було (інвентаризаційний опис № 1 на 20 вересня 2018 року товарно матеріальних цінностей та акт контрольної перевірки інвентаризації цінностей на склад 20 вересня 2018 року (том 2, а.с. 164, 165).

Із наданого ліквідатором переліку відчуженого майна (том 9, а.с. 232) вбачається, що його було придбано банкрутом протягом 2016 2017 років за ціною 3 065 427,34 грн. (з ПДВ).

… відомості із податкових накладних, внесених до Єдиного реєстру податкових накладних, дають можливість встановити, що 25.01.2018р. ТОВ ОЛКАР вчинило правочин щодо відчуження на користь ТОВ ОЛКАР АГРО рухомого майна за цінами нижчими від ринкових.

При цьому, внаслідок виконання зобов`язання майна боржника стало недостатньо для задоволення вимог кредиторів, адже загальна сума грошових вимог кредиторів становить 16 377 324,50 грн., а за результатами інвентаризації майна боржника було виявлено дебіторську заборгованість в сумі 10 469 800,00 грн. та п`ять об`єктів нерухомості вартістю 4 101 635,79 грн. (три з яких вартістю 3 034 416,00 грн. були передані в іпотеку ОСОБА_7 і не могли бути використані для погашення вимог конкурсних кредиторів). Отже, даний правочин завдав збитків кредиторам, які могли б задовольнити свої вимоги за рахунок реалізації відчуженого боржником майна.

Оскільки даний правочин був вчинений боржником менше ніж за рік до відкриття провадження у справі про банкрутство, існує вся сукупність підстав для визнання його недійсним на підставі ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства із застосуванням наслідків передбачених цією нормою.»

Таким чином, під час вирішення відповідних спорів суд встановив ті факти, що внаслідок укладення та виконання спірних правочинів майна боржника стало недостатньо для задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 19.09.2019, зокрема, постановлено:

визнати недійсним односторонній правочин, вчинений ОСОБА_7 шляхом оформлення права власності на:

- ремонтну майстерню, площа - 432,4 м2, АДРЕСА_2 (рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 45838168 від 06.03.2019р. 11:58:31), реєстраційний номер 49,

- кузню, площа - 76,8 м2, Чернігівська обл., Сосницький р-он, с. Шаболтасівка, вулиця Перевертуна, 1в (рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 45838399 від 06.03.2019р. 12:04:26), реєстраційний номер 49,

- гараж тракторної бригади, площа - 512,6 м2, Чернігівська обл., Сосницький р-он, с. Шаболтасівка, вулиця Перевертуна, 1г (рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 45837847 від 06.03.2019р. 11:51:31), реєстраційний номер 49;

Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записи про право власності № 30583825 від 01.03.2019р. 15:55:19, № 30584035 від 01.03.2019р. 16:00:31, № 30583576 від 01.03.2019р. 15:40:24.

Вирішуючи відповідний спір, суд, серед іншого, встановив, що «08 грудня 2017 року між ОСОБА_7 (Іпотекодержателем) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Олкар» в особі директора ОСОБА_3 (Іпотекодавцем) був укладений Іпотечний договір згідно умов якого іпотекою забезпечується виконання зобов`язань Іпотекодавця по договору позики від 08.12.2017р., що укладений між Іпотекодавцем та Іпотекодержателем, за умовами якого Іпотекодавець зобов`язаний повернути Іпотекодержателю позику в розмірі 2 800 000,00 грн. (що є еквівалентом 100 000,00 доларів США, за середнім комерційним курсом банків міста Чернігова станом на 08.12.2017р.) до 08 грудня 2018 року.

Предметом іпотеки є:

- гараж тракторної бригади, загальною площею 512,6 м2, що розташований в АДРЕСА_2 ;

- ремонтна майстерня, загальною площею 432,4 м2, що розташована в АДРЕСА_2 ;

- кузня, загальною площею 76,8 м2, що розташована в АДРЕСА_2 .

Предмет іпотеки є власністю Іпотекодавця.

Пунктом 5.2 Іпотечного договору передбачено, що Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності Іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог Іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Даний Іпотечний договір був посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Дремлюгою Ю.О. 08 грудня 2017 року та зареєстрований в реєстрі за № 1248.

20 січня 2018 року між ОСОБА_7 (Іпотекодержателем) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Олкар» в особі директора ОСОБА_3 (Іпотекодавцем) був укладений договір про внесення змін до Іпотечного договору від 08.12.2017р.

Згідно внесених змін іпотекою забезпечується виконання зобов`язань Іпотекодавця по договору позики від 08.12.2017р., що укладений між Іпотекодавцем та Іпотекодержателем, за умовами якого Іпотекодавець зобов`язаний повернути Іпотекодержателю позику в розмірі 2 800 000,00 грн. (що є еквівалентом 100 000,00 доларів США, за середнім комерційним курсом банків міста Чернігова станом на 08.12.2017р.) до 22 січня 2018 року.

Також сторони Іпотечного договору внесли зміни до п. 5.3 договору та встановили, що у разі невиконання умов цього договору Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення зобов`язання забезпеченого іпотекою, у строк, що не перевищує 30 календарних днів, та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом зазначеного строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення або якщо Іпотекодавець у разі неможливості виконання зобов`язання та усунення порушень, зазначених у письмовій вимозі, раніше строку, вказаного в письмовій вимозі, надасть згоду на реєстрацію права власності на предмет іпотеки на Іпотекодержателя Іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання, а саме: реєстрацією права власності на предмет іпотеки.

За домовленістю сторін у разі невиконання Іпотекодавцем зобов`язання, забезпеченого іпотекою, цей договір передбачає передачу права власності на предмет іпотеки Іпотекодержателю та є правовою підставою для реєстрації права власності на предмет іпотеки.

Договір про внесення змін до Іпотечного договору був посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Дремлюгою Ю.О. 20 січня 2018 року та зареєстрований в реєстрі за № 37.

Відомості про передачу нерухомого майна в іпотеку були внесені 08.12.2017р. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, про що свідчить надана ліквідатором Інформаційна довідка від 02.09.2018р. № 136262794.

В постанові Господарського суду Чернігівської області від 20.11.2018р. по даній справі вказано, що на підставі наказу від 01.08.2018р. № 1/927/531/18/18-ін. арбітражним керуючим Жураковською Л.В. була проведена інвентаризація майна боржника.

Згідно інвентаризаційного опису № 1 на 20 вересня 2018р. товарно-матеріальних цінностей (том 2, а.с. 164) в ході інвентаризації були виявлені належні боржнику об`єкти нерухомості вартістю 4 101 635,79 грн. (знос 389 200,00 грн.), а саме:

гараж тракторної бригади вартістю 1 522 255,00 грн.;

господарське приміщення вартістю 995 650,79 грн.;

прохідна тракторної бригади вартістю 71 569,00 грн.;

ремонтна майстерня вартістю 1 284 090,00 грн.;

кузня вартістю 228 071,00 грн.

Аналогічні дані відображені в акті контрольної перевірки інвентаризації цінностей на склад 20 вересня 2018р. (том 2, а.с. 165).

Як вбачається з наданих ліквідатором Інформаційних довідок від 09.04.2019р. № 162863690, № 162865151, № 162866483, державним реєстратором Чернігівської районної державної адміністрації Ананком К.В. була проведена державна реєстрація права власності ОСОБА_7 на наступне нерухоме майно:

- ремонтну майстерню, площа - 432,4 м2, Чернігівська обл., Сосницький р-он, с. Шаболтасівка, вулиця Перевертуна, 1б (рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 45838168 від 06.03.2019р. 11:58:31), реєстраційний номер 49, запис про право власності № 30583825 від 01.03.2019р. 15:55:19;

- кузню, площа - 76,8 м2, Чернігівська обл., Сосницький р-он, с. Шаболтасівка, вулиця Перевертуна, 1в (рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 45838399 від 06.03.2019р. 12:04:26), реєстраційний номер 49, запис про право власності № 30584035 від 01.03.2019р. 16:00:31;

- гараж тракторної бригади, площа - 512,6 м2, Чернігівська обл., Сосницький р-он, с. Шаболтасівка, вулиця Перевертуна, 1г (рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 45837847 від 06.03.2019р. 11:51:31), реєстраційний номер 49, запис про право власності № 30583576 від 01.03.2019р. 15:40:24.

Підставою виникнення права власності зазначені: Іпотечний договір від 08.12.2017р. нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Дремлюгою Ю.О. та зареєстрований в реєстрі за № 1248, договір про внесення змін до Іпотечного договору від 20.01.2018р. нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Дремлюгою Ю.О. та зареєстрований в реєстрі за № 37, повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки ОСОБА_7 від 13.03.2018р.

Під час вчинення ОСОБА_7 одностороннього правочину з переходу права власності від ТОВ «Олкар» на ремонтну майстерню, кузню та гараж тракторної бригади, ОСОБА_7 порушено приписи ст. 38, 42, 49 Закону про банкрутство, що є підставою для визнання його недійсним у відповідності до ст. 203, 215 Цивільного кодексу України.

Відповідні дії ОСОБА_7 призвели до порушення законних інтересів кредиторів і як наслідок продаж відповідного майна в порядку, передбаченому Законом про банкрутство, з можливістю включення відповідних коштів, що є різницею між ціною продажу на аукціоні та вимогами іпотекодержателя, до ліквідаційної маси з метою погашення вимог кредиторів, став неможливим.»

Задовольняючи заяву ліквідатора про визнання недійсним одностороннього правочину, вчиненого ОСОБА_7 шляхом оформлення права власності на нерухоме майно, суд дійшов висновку, що під час його вчинення ОСОБА_7 було порушено приписи ст. 38, 42, 49 Закону про банкрутство, що є підставою для визнання правочину недійсним у відповідності до ст. 203, 215 Цивільного кодексу України.

Відповідні дії ОСОБА_7 призвели до порушення законних інтересів кредиторів і як наслідок продаж відповідного майна в порядку, передбаченому Законом про банкрутство, з можливістю включення відповідних коштів, що є різницею між ціною продажу на аукціоні та вимогами іпотекодержателя, до ліквідаційної маси з метою погашення вимог кредиторів, став неможливим.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 05.05.2020, серед іншого, ухвалено:

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Олкар» до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОАЛЬЯНС 2009» про витребування нерухомого майна та визнання права власності на нього задовольнити;

витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОАЛЬЯНС-2009» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Олкар» нерухоме майно, а саме:

- ремонтну майстерню, площа - 432,4 м2, АДРЕСА_2 , реєстраційний номер 49,

- гараж тракторної бригади, площа - 512,6 м2, АДРЕСА_2 , реєстраційний номер 49,

- кузню, площа - 76,8 м2, АДРЕСА_2 , реєстраційний номер 49;

визнати право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Олкар» на нерухоме майно, а саме:

- ремонтну майстерню, площа - 432,4 м2, АДРЕСА_2 , реєстраційний номер 49,

- гараж тракторної бригади, площа - 512,6 м2, АДРЕСА_2 , реєстраційний номер 49,

- кузню, площа - 76,8 м2, АДРЕСА_2 , реєстраційний номер 49.

Під час вирішення відповідного спору суд, зокрема, встановив, що «… загальними зборами учасників ТОВ «АГРОАЛЬЯНС 2009» 28.08.2019р. було прийнято рішення (протокол № 2-2019):

збільшити статутний капітал товариства на 591 299,00 грн., з яких 561 734,00 грн. за рахунок додаткового майнового внеску учасника товариства ОСОБА_7 , а решта в розмірі 29 565,00 грн. за рахунок додаткового грошового внеску учасника товариства ОСОБА_8 ;

встановити статутний капітал товариства в розмірі 592 299,00 грн. за рахунок майна: гаражу тракторної бригади, загальною площею 512,6 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; кузні, загальною площею 76,8 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та ремонтної майстерні, загальною площею 432,4 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

затвердити наступні розміри часток учасників товариства: ОСОБА_8 29 615,00 грн,, що еквівалентно 5% статутного капіталу товариства; ОСОБА_7 562 684,00 грн,, що еквівалентно 95% статутного капіталу товариства.

В цей же день, 28.08.2019р., на виконання вищевказаного рішення загальних зборів учасників ТОВ «АГРОАЛЬЯНС 2009», ОСОБА_7 передав у власність ТОВ «АГРОАЛЬЯНС 2009» спірне нерухоме майно, що підтверджується нотаріально посвідченим актом прийому передачі негрошового внеску у статутний капітал від 28.08.2019р. № 1-2019.

06 вересня 2019 року право власності ТОВ «АГРОАЛЬЯНС 2009» було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується відповідними витягами. …

Під час розгляду даної справи було встановлено, що: до 01.03.2019р. власником спірного майна був позивач (банкрут); 01.03.2019р. право власності на спірне майно було зареєстровано за ОСОБА_7 внаслідок вчинення ним одностороннього правочину (звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку); у подальшому спірне майно було відчужене 28.08.2019р. ОСОБА_7 шляхом передачі у власність ТОВ «АГРОАЛЬЯНС 2009» в якості негрошового внеску у статутний капітал товариства; 06.09.2019р. право власності на спірне майно було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ТОВ «АГРОАЛЬЯНС 2009»; 19.09.2019р. односторонній правочин, вчинений ОСОБА_7 шляхом оформлення права власності на спірне майно, був визнаний недійсним в судовому порядку.

Оскільки … фактична передача у власність відповідача спірного нерухомого майна відбулась під час розгляду Господарським судом Чернігівської області заяви ліквідатора банкрута Косякевича С.О. від 22.04.2019р. № 02-36/152 до ОСОБА_7 про визнання недійсним правочину з переходу права власності на предмет іпотеки за іпотечним договором і до ухвалення судового рішення за результатами вирішення спору, суд дійшов висновку, що відповідач являється недобросовісним набувачем, оскільки він (в особі вищого органу товариства) міг знати, що ОСОБА_7 не має права відчужувати майно.»

Таким чином, під час вирішення відповідного спору був встановлений факт незаконного набуття Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОАЛЬЯНС-2009» відповідних об`єктів нерухомості; надалі вказане майно було повернуто у власність банкрута та реалізоване.

За змістом ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 11.11.2025 у справі № 914/1196/20, відповідно до частини першої статті 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною першою статті 2 КУзПБ визначено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.

Відповідно до преамбули КУзПБ цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Одним з основних завдань провадження у справі про банкрутство є задоволення сукупності вимог кредиторів неплатоспроможного боржника.

Тому створення для кредиторів в межах справи про банкрутство додаткових гарантій захисту їх прав та законних інтересів забезпечує недопущення використання юридичної особи як інструменту безпідставного збагачення за чужий рахунок.

Одним із юридичних механізмів досягнення таких гарантій захисту прав кредиторів та унеможливлення застосовування процедури банкрутства як інструменту виключно списання боргів є, зокрема, застосування доктрини "пронизування корпоративної вуалі" (piercing the veil of incorporation) згідно якої суд може покласти відповідальність за зобов`язаннями юридичної особи на органи управління юридичної особи.

Загальні умови та підстави для притягнення до субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у справі про банкрутство визначені Господарським кодексом України (далі - ГК України), Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), Кодексом України з процедур банкрутства.

Згідно з частиною першою статті 215 ГК України (втратив чинність 28.08.2025) у випадках, передбачених законом, суб`єкт підприємництва-боржник, його засновники (учасники), власник майна, а також інші особи несуть юридичну відповідальність за порушення вимог законодавства про банкрутство, зокрема фіктивне банкрутство, приховування банкрутства або умисне доведення до банкрутства.

Водночас, умисним банкрутством визнається стійка неплатоспроможність суб`єкта підприємництва, викликана цілеспрямованими діями власника майна або посадової особи суб`єкта підприємництва, якщо це завдало істотної матеріальної шкоди інтересам держави, суспільства або інтересам кредиторів, що охороняються законом (частина третя статті 215 ГК України).

Частиною першою статті 619 ЦК України визначено, що договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи.

У чинному КУзПБ доктрина "пронизування корпоративної вуалі" знайшла своє втілення в інститутах солідарної відповідальності керівника боржника (частина шоста статті 34 КУзПБ) та субсидіарної відповідальності керівників, засновників (учасників, акціонерів) боржника, інших осіб (частина друга статті 61 КУзПБ), які можливо реалізувати в межах справ про банкрутство юридичних осіб.

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 61 КУзПБ під час здійснення своїх повноважень ліквідатор (а згідно зі змінами, внесеними Законом від 20.03.2023 №2971-ІХ, також і кредитор) має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства. Розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.

У разі банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника - юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна відповідальність за його зобов`язаннями. Стягнені суми включаються до складу ліквідаційної маси і можуть бути використані лише для задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, встановленому цим Кодексом (абзаци другий, третій частини другої статті 61 КУзПБ).

Отже, субсидіарна відповідальність у справах про банкрутство є самостійним цивільно-правовим видом відповідальності, який за заявою ліквідатора (кредитора) покладається на засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника при наявності підтвердження вини вказаних осіб у доведенні юридичної особи (боржника у справі про банкрутство) до стану неплатоспроможності.

Метою субсидіарної відповідальності як інституту є створення для кредиторів в межах справи про банкрутство додаткових гарантій захисту їх прав та законних інтересів та недопущення використання юридичної особи як інструменту безпідставного збагачення за чужий рахунок, відтак забезпечення стабільності функціонування ринку та фінансової дисципліни.

Юридичним механізмом досягнення такої мети та недопущення використання юридичної особи як інструменту безпідставного збагачення за чужий рахунок є притягнення винних осіб у доведенні боржника до банкрутства, які використовували таку особу як прикриття ("вуаль") для досягнення своїх цілей (отримання доходів, матеріальної вигоди, зокрема через зловживання правом тощо), до додаткової (субсидіарної) відповідальності і стягнення на користь кредиторів непогашених у ліквідаційній процедурі кредиторських вимог.

Також суд звертається до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 19.06.2024 у постанові № 906/1155/20 (906/1113/21), стосовно того, що за загальним правилом, визначеним частинами першою - третьою статті 96 ЦК України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями; юридична особа відповідає за своїми зобов`язаннями усім належним їй майном; учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов`язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов`язаннями її учасника (засновника), крім випадків, установлених установчими документами та законом.

До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом (частина друга статті 191 ЦК України).

Водночас відкриття провадження у справі про банкрутство є початком особливого правового регулювання відносин (між боржником та його кредиторами, між боржником та третіми особами), системою загальних та спеціальних охоронних норм законодавства, взаємодія та мета яких визначається принципами та нормами, що становлять зміст КУзПБ.

Так, у судовій процедурі ліквідації боржника питання єдиного майнового комплексу боржника регулюється нормами КУзПБ про ліквідаційну масу, до складу якої входять усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання, включаються до складу ліквідаційної маси (частина перша статті 62 КУзПБ).

Порядок формування і використання ліквідаційної маси встановлено статтями 61- 65 КУзПБ та спрямовано на задоволення вимог кредиторів.

У справі про банкрутство субсидіарна відповідальність має деліктну природу та узгоджується із частиною першою статті 1166 ЦК України, якою встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Тобто недостатність майна юридичної особи, яка перебуває в судовій процедурі ліквідації, за умови доведення боржника до банкрутства, поповнюється за рахунок задоволення права вимоги про відшкодування шкоди до осіб, дії / бездіяльність яких кваліфікуються судом як доведення до банкрутства.

Потерпілою особою в такому випадку є банкрут, щодо якого відкрито ліквідаційну процедуру.

Саме банкрут, від імені якого діє ліквідатор (арбітражний керуючий), у порядку, визначеному статтею 61 КУзПБ, звертається з вимогою до третіх осіб, з вини яких настало банкрутство боржника.

При цьому визначена в абзаці першому статті 61 КУзПБ дискреція ліквідатора у питанні покладення субсидіарної відповідальності має застосовуватися з урахуванням принципу безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі, невід`ємним критерієм дотримання якого з огляду на положення частини другої статті 61 КУзПБ є вирішення питання про покладення на винних осіб субсидіарної відповідальності за доведення боржника до банкрутства (такий висновок узгоджується зі сталою правовою позицією, викладеною в постановах Верховного Суду від 17.06.2020 у справі № 924/669/17, від 07.10.2021 у справі № 914/3812/15, від 14.09.2023 у справі № 908/2414/21, від 15.02.2024 у справі № 908/2538/22, від 14.03.2024 у справі № 34/5005/4591/2012 тощо).

Визначене нормами частини другої статті 61 КУзПБ правопорушення, за вчинення якого покладається такий вид цивільної відповідальності як субсидіарна, має співвідноситися із наявністю відповідно до закону необхідних умов (елементів), які є підставою для застосування цього виду відповідальності.

Такими елементами є об`єкт та суб`єкт правопорушення, а також об`єктивна та суб`єктивна сторони правопорушення.

Щодо об`єкта правопорушення, то суд зазначає, що ним є ті майнові права боржника та кредиторів, вимоги яких визнані у справі про банкрутство, що порушені у зв`язку з доведенням боржника до банкрутства, та відновлення яких відбувається відшкодуванням шкоди у межах покладення субсидіарної відповідальності за правилами частини другої статті 61 КУзПБ.

Наведені висновки щодо об`єкта правопорушення зумовлюють необхідність сформулювати висновки щодо суб`єктів права вимоги та характеру звернення (позову) про покладення субсидіарної відповідальності боржника у справі про банкрутство.

Кредитори боржника можуть мати похідний інтерес у стягненні коштів з третіх осіб, винних боржнику, в тому числі у стягненні неповернутих боржнику позик, кредитів, збитків, завданих боржнику третіми особами, тощо, якщо несплата цих коштів спричиняє несплату коштів боржником кредитору. Цей інтерес полягає у переведенні майна боржника у вигляді його прав вимоги у більш ліквідну форму - грошову. При цьому кредитори боржника не набувають власних прав вимоги до третіх осіб, винних боржнику; похідний інтерес кредиторів полягає у стягненні коштів на користь боржника - юридичної особи, а не на користь кредиторів, учасників (акціонерів) юридичної особи - боржника.

Зазначений похідний інтерес задовольняється через різні правові інститути, зокрема у справі про банкрутство через інститут субсидіарної відповідальності. Так, ліквідатор (а згідно із змінами, внесеними Законом від 20.03.2023№ 2971-IX, також і кредитор) має право вчинити дії щодо переведення вимог банкрута у ліквідну (грошову) форму.

Для цього ліквідатор і кредитор можуть звернутися до третьої особи, яка має заборгованість перед банкрутом (зокрема щодо відшкодування завданих банкруту збитків) з вимогою про сплату коштів, а ліквідатор також має альтернативу наведеному та може продати право вимоги на аукціоні з особливостями, встановленими статтею 82 КУзПБ. В обох цих випадках майно банкрута у вигляді права вимоги замінюється ліквідним майном -коштами, за рахунок яких задовольняються вимоги кредиторів у черговості, встановленій статтею 64 зазначеного Кодексу.

У цих висновках суд звертається до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, сформульованої в постанові від 28.09.2021 у справі № 761/45721/16-ц (провадження № 14-122цс20) (пункти 72, 73, 78).

Суб`єкт (суб`єкти) правопорушення визначені законом, зокрема ними є засновники (учасники, акціонери) або інші особи, у тому числі керівник боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, за умови існування вини цих осіб у банкрутстві боржника.

Об`єктивну сторону правопорушення становлять дії / бездіяльність відповідних суб`єктів, прийняття ними рішень, надання вказівок на вчинення дій або на утримання від них, що призвели до відсутності у боржника майнових активів для задоволення вимог кредиторів або до відсутності інформації про такі активи, що виключає можливість дослідження активу та його оцінки, тобто які окремо або у своїй сукупності спричинили неплатоспроможність боржника та, відповідно, вказують (свідчать) про доведення конкретними особами боржника до банкрутства.

Щодо змісту правопорушення з доведення до банкрутства, то окрім вже визначеного слід виходити зі змісту, визначеного частиною третьою статті 215 ГК України.

Водночас такий зміст не обмежується вичерпним переліком дій / бездіяльності суб`єктів правопорушення, а їх характер саме як протиправний оцінюється за відповідними правовими та економічними показниками.

Зокрема, доведення до банкрутства можуть спричинити дії з відчуження майна за заниженими цінами, придбання майна за завищеними цінами, надання послуг за цінами, нижчими за ринкові, здійснення невиправдано ризикових чи невигідних операцій тощо. Неправомірні дії чи бездіяльність, завдання ними шкоди боржнику та виявлення її розміру можуть не збігатися у часі. Наприклад, окремі неправомірні дії чи бездіяльність або сукупність таких дій чи бездіяльності можуть мати наслідком втрату ліквідності юридичною особою в майбутньому (див. також mutatis mutandis постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.09.2021 у справі № 761/45721/16-ц (провадження № 14-122цс20) (пункт 66), від 25.05.2021 у справі № 910/11027/18 (провадження № 12-185гс19, пункт 7.56)).

Тобто зміст відповідного делікту становлять умисні і цілеспрямовані дії / бездіяльність, результатом яких є банкрутство юридичної особи та шкода, завдана приватним і суспільним інтересам.

За змістом частини другої статті 61 КзПБ вказані умисні дії/бездіяльність та їх результат узагальнено іменуються доведенням до банкрутства, що і дає назву цьому делікту. При цьому винні особи хоча і не є стороною боргових зобов`язань, але їх поведінка перебуває в причинно-наслідковому зв`язку зі шкодою у вигляді непогашених вимог кредиторів.

Щодо суб`єктивної сторони правопорушення, то її становить ставлення особи до вчинюваних нею дій чи бездіяльності (вини суб`єкта правопорушення).

У наведених висновках суд звертається до сталої правової позиції Верховного Суду в питанні складу правопорушення, за яке покладається субсидіарна відповідальність у справі про банкрутство, що сформульована та викладена у постановах від 30.01.2018 у справі № 923/862/15, 30.01.2018 у справі № 923/862/15, від 28.08.2018 у справі № 927/1099/13, від 18.10.2018 у справі № 923/1297/14, від 05.02.2019 у справі № 923/1432/15, від 03.09.2019 у справі № 923/1494/15, від 10.03.2020 у справі № 902/318/16, від 10.12.2020 у справі № 922/1067/17 та від 10.06.2021 у справі № 5023/2837/11, від 24.01.2023 у справі № 917/1500/18 (917/1932/20) тощо.

Однією з обов`язкових передумов субсидіарної відповідальності є її розмір, що визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.

Саме наявність цієї негативної різниці (перевищення суми кредиторських вимог над вартістю ліквідаційної маси) і обумовлює підстави для покладення субсидіарної відповідальності.

Ураховуючи, що ліквідаційна маса (її вартість) є одним із визначальних показників для обчислення розміру субсидіарної відповідальності, суд з огляду на регламентований КУзПБ порядок та етапи формування ліквідаційної маси, зміни, яких вона зазнає під час ліквідаційної процедури, зазначає, що передумови для покладення субсидіарної відповідальності встановлюються насамперед на підставі фінансово-економічних показників боржника, порядок аналізу, дослідження та оцінки яких прямо визначений КУзПБ.

Цей порядок передбачає, що:

- арбітражний керуючий зобов`язаний проводити аналіз фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника, та становища на ринках боржника і подавати результати такого аналізу до господарського суду разом з документами, що підтверджують відповідну інформацію (пункт 3 частини другої статті 12 КУзПБ);

- господарський суд в ухвалі про відкриття провадження у справі може зобов`язати боржника провести аудит; якщо боржник не має для цього коштів, господарський суд може призначити проведення аудиту за рахунок кредитора (кредиторів) за його (їхньою) згодою (частина десята статті 39 цього Кодексу);

- розпорядник майна зобов`язаний проводити аналіз фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника, становища на ринках боржника; виявляти (за наявності) ознаки фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства (частина третя статті 44 КУзПБ);

- ліквідатор з дня свого призначення проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута, аналізує фінансовий стан банкрута, формує ліквідаційну масу (а відповідно до змін, внесених Законом України від 13.07.2023 № 3249-IX, також складає висновок про наявність або відсутність ознак доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій під час провадження у справі про банкрутство за результатом його проведення).

Аналіз фінансового стану банкрута має відповідати вимогам Методичних рекомендацій щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, затверджених наказом Міністерства економіки України від 19.01.2006 № 14 (далі - Методичні рекомендації), оскільки ці рекомендації розроблено з метою визначення однозначних підходів під час аналізу фінансово-господарського стану підприємств щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства; своєчасного виявлення формування незадовільної структури балансу для вжиття заходів щодо запобігання банкрутству підприємств, а також виявлення резервів підвищення ефективності виробництва та відновлення платоспроможності підприємств шляхом їх санації.

Керуючись наведеними положеннями Кодексу щодо обов`язків арбітражного керуючого під час проведення процедури банкрутства та щодо етапів, умов та підстав для здійснення оцінки фінансово-господарського стану боржника, суд доходить висновку, що відповідні дії арбітражного керуючого (розпорядника майна, ліквідатора) є передумовами у дослідженні та виявленні підстав для порушення питання про покладення субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство.

Тобто відповідна діяльність з виявлення передумов для субсидіарної відповідальності розпочинається з введенням процедури розпорядження майном боржника у справі про банкрутство. Тому відповідний звіт / висновок арбітражного керуючого, яким зафіксоване правопорушення (з доведення до банкрутства) та який складений з урахуванням вимог Методичних рекомендацій, є доказом та підставою для вимог про покладення субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство, а отже, складовою доказової бази (джерелом) на підтвердження об`єктивної сторони відповідного правопорушення.

Отже, висновок щодо передумов для субсидіарної відповідальності формується у звіті ліквідатора за результатами здійснення ним аналізу фінансового стану банкрута, а згідно зі змінами, внесеними Законом від 13.07.2023 № 3249-IX, у складеному відповідно до Методичних рекомендацій висновку за результатами здійснення аналізу фінансового стану банкрута (про наявність чи відсутність ознак доведення до банкрутства; абзац п`ятий частини першої статті 61 КУзПБ).

За змістом частини другої статті 61 КУзПБ законодавець визначив розмір субсидіарної відповідальності як різницю між двома показниками (сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою), яка свідчить про недостатність майна боржника для задоволення вимог кредиторів у справі про банкрутство.

Щодо суми вимог кредиторів, то на стадії ліквідації цей показник, як правило, є остаточним та визначається на підставі ухвали, постановленої за результатами попереднього засідання, в якій, зокрема, зазначаються розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, що вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів (частина друга статті 47 КУзПБ).

Водночас допускається корегування зазначеного показника в процедурі ліквідації за рахунок визнаних судом вимог поточного кредитора (частини третя, п`ята статті 59 та частина четверта статті 60 КУзПБ), а також вимог кредиторів, які заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, та були розглянуті судом в процедурі ліквідації (частина четверта статті 45 цього Кодексу).

Що ж до такого показника як ліквідаційна маса, то суд зазначає, що законодавець визначив у положеннях КУзПБ об`єктивні обставини та процеси, за яких ліквідаційна маса боржника змінюється з початку її формування і до отримання коштів від продажу відповідних активів у її складі.

Так, розмір (вартість) ліквідаційної маси в ході процедури ліквідації боржника зазнає змін, враховуючи, що:

- балансова вартість ліквідаційної маси, що визначається за результатами інвентаризації (пункт 5 частини другої статті 12, частина перша статті 61 КУзПБ), оціночна вартість (частина перша статті 63 КУзПБ) та вартість її реалізації / продажу (розділ V КУзПБ) можуть (як правило) відрізняються;

- склад ліквідаційної маси (відповідно, і її розмір) під час здійснення ліквідатором відповідних повноважень і обов`язків у ліквідаційній процедурі може змінюватись за рахунок включення до нього: грошових сум (майна), повернених третіми особами на вимогу ліквідатора щодо сум дебіторської заборгованості, за наслідками визнання недійсними правочинів (договорів) боржника та вжиття заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що перебуває у третіх осіб (частина друга статті 42, частина перша статті 61 КУзПБ); сум, стягнених ліквідатором із суб`єктів субсидіарної відповідальності (абзац третій частини другої статті 61 КУзПБ).

Що ж до вартості ліквідаційної маси з метою визначення розміру субсидіарної відповідальності, то, враховуючи правову природу цієї відповідальності, її розмір має визначатися за правилами встановлення розміру шкоди, заподіяної майну потерпілого незаконними діями, у деліктних правовідносинах: як різниця між сумою вимог до боржника згідно з реєстром вимог кредиторів та сумою коштів, отриманою за фактом продажу майна в процедурі ліквідації.

У цьому висновку суд звертається до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, сформульованої в постанові від 28.09.2021 у справі № 761/45721/16-ц (провадження № 14-122цс20), відповідно до якої за правовою природою відповідальність третіх осіб, передбачена частиною другою статті 61 КУзПБ, є відповідальністю порушника за збитки, завдані банкруту (стаття 22 ЦК України, пункт 80).

Отже, буквальне прочитання абзаців першого та другого частини другої статті 61 КУзПБ ("розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою", "у разі недостатності майна боржника") є підставою для висновку, що розмір субсидіарної відповідальності, який дає право ініціювати спір про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у справі про банкрутство та підлягає стягненню із суб`єктів такої відповідальності, визначається в той момент, коли ліквідатор за результатами здійснення судових проваджень у процедурі банкрутства боржника остаточно визначив вартість ліквідаційної маси в грошовому еквіваленті за фактом продажу в процедурі ліквідації включених до її складу активів та здійснив за рахунок отриманих від продажу коштів розрахунок із визнаними у справі кредиторами.

Тож сума вимог кредиторів, яка підлягає погашенню за правилами статті 64 КУзПБ, однак залишилась непогашеною в процедурі банкрутства за правилами цієї статті через недостатність майна банкрута, і є розміром субсидіарної відповідальності.

Таким чином, право ліквідатора подати заяву про покладення субсидіарної відповідальності виникає не раніше ніж після завершення реалізації об`єктів, включених до ліквідаційної маси банкрута, та розрахунків з кредиторами на підставі проведення такої реалізації у ліквідаційній процедурі.

Аналогічний порядок покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника втілено в актуальній правовій позиції, сформульованій Верховним Судом у постановах від 10.06.2020 у справі № 911/3513/16, від 17.06.2020 у справі № 923/590/18, від 14.07.2020 у справі № 904/6379/16, від 24.02.2021 у справі № 902/1129/15 (902/579/20) та від 07.11.2023 у cправі № 908/3468/13.

Такий підхід у покладенні субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у справі про банкрутство узгоджується як з повноваженнями ліквідатора, порядком проведення відповідних дій у ліквідаційній процедурі, так і з правами суб`єктів субсидіарної відповідальності відповідати за зобов`язаннями боржника у межах об`єктивного розміру цієї відповідальності, що відповідає правовій природі субсидіарної відповідальності саме як додаткової.

Наведений підхід у покладенні субсидіарної відповідальності та у визначенні ліквідаційної маси для обчислення розміру такої відповідальності є правильним та зумовлює висновок, згідно з яким передчасне звернення з вимогами про покладення субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство - до здійснення задоволення вимог кредиторів за рахунок коштів, отриманих за наслідками реалізації всіх виявлених у боржника активів, з встановленням факту недостатності майна, виключає розгляд, дослідження, оцінку та встановлення осіб, винних у правопорушенні з доведення боржника до банкрутства, тобто виключає визначення суб`єктів та суб`єктивної сторони відповідного правопорушення.

Отже, до завершення погашення визнаних у справі вимог кредиторів за рахунок коштів, отриманих від продажу включених до складу ліквідаційної маси активів боржника, зі встановленням за результатами погашення недостатності майна боржника для задоволення таких вимог заява ліквідатора / кредитора з вимогами про покладення субсидіарної відповідальності та стягнення з винних осіб суми субсидіарної відповідальності не може бути подана, а в разі її подання відповідні вимоги не підлягають задоволенню судом.

Згідно наявного в матеріалах справи Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю «ОЛКАР» зареєстроване в якості суб`єкта господарювання 05.08.2015, про що у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань внесені відомості за № 0012081; засновниками (учасниками) товариства є: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; керівником товариства з 05.08.2015, тобто з дня державної реєстрації юридичної особи, значиться ОСОБА_3 .

З матеріалів справи № 927/531/18 вбачається, що рішенням Господарського суду Чернігівської області від 04.12.2019 ухвалено:

заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛКАР» - арбітражного керуючого Косякевича С.О. до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про покладення субсидіарної відповідальності на учасників боржника та його керівні органи задовольнити частково;

стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛКАР» 2 969 309 грн 18 коп;

у задоволенні вимог про стягнення з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛКАР» 13 423 568 грн 19 коп. відмовити;

у задоволенні вимог про стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛКАР» 16 392 877 грн 37 коп. відмовити;

у задоволенні вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛКАР» 16 392 877 грн 37 коп. відмовити.

Вирішуючи відповідний спір, суд встановив, що «… ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 30.07.2018р. відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю ОЛКАР; визнано безспірні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю ІНКРІС АГРО в розмірі 9 527 029,47 грн. заборгованості та 17 620,00 грн. судового збору.

Крім того, під час провадження у справі про банкрутство до Господарського суду Чернігівської області із заявами про визнання кредиторських вимог до боржника звернулись:

Товариство з обмеженою відповідальністю ІНКРІС АГРО в сумі 5 366 849,04 грн. та 3 524,00 грн. судового збору (том 2, а.с. 5 41);

в обґрунтування поданої заяви кредитор посилався на рішення Господарського суду Чернігівської області від 27.02.2018р. по справі № 927/1159/17, а також на договір поставки № 13-Ш на умовах товарного кредиту від 27.03.2017р., на підставі якого боржникові був поставлений товар на загальну суму 9 527 029,47 грн., проте грошові кошти товариством сплачені не були;

як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Чернігівської області від 27.02.2018р. по справі № 927/1159/17 присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю ОЛКАР на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ІНКРІС АГРО 9 527 029,47 грн. заборгованості, 1 905 405,89 грн. штрафу, 926 073,47 грн. 28 % річних, 319 783,96 грн. нарахованого на суму боргу індексу інфляції, 78 571,65 грн. відсотків за користування кредитом, 516 240,27 грн. втрат курсових коливань та 199 096,57 грн. судового збору;

Головне управління ДФС у Чернігівській області в сумі 38 588,82 грн. та 3 524,00 грн. судового збору та в сумі 13 326,16 грн. та 3 842,00 грн. судового збору (том 2, а.с. 52 80; том 5, а.с. 54 78);

в обґрунтування заявлених кредиторських вимог заявник посилався на невиконання банкрутом зобов`язань по сплаті податків та зборів;

підставами виникнення податкового боргу є: звіти за 10 12 місяці 2017р., за 1 2 місяці 2018р., податкове повідомлення-рішення від 06.02.2018р. № , прийняте на підставі акту від 23.01.2018р. № 25/25-01-12-04-39 камеральної перевірки дотримання строків реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкове повідомлення-рішення від 26.02.2018р. № , прийняте на підставі акту від 12.02.2018р. № 36/25-01-12-04-24 камеральної перевірки податкової звітності з податку на прибуток та податкове повідомлення-рішення від 28.03.2018р. № , прийняте на підставі акту від 13.03.2018р. № 456/25-01-12-04-39 камеральної перевірки дотримання строків реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

Товариство з обмеженою відповідальністю ПРОМАГРОЛІЗИНГ УКРАЇНА в сумі 1 416 665,36 грн. та 3 524,00 грн. судового збору (том 2, а.с. 83 134);

в обґрунтування поданої заяви кредитор посилався на рішення Господарського суду Чернігівської області від 28.02.2018р. по справі № 927/37/18, а також на договір фінансового лізингу № 40/11л від 23.11.2016р.;

як вбачається з матеріалів справи, за умовами вказаного вище договору фінансового лізингу боржнику (Лізингоодержувачу) на умовах лізингу у строкове платне користування та користування з правом викупу було передано майно, а саме:

пункт приймально-сортувальний ППС-20-60 вартістю 1 970 000,00 грн., у т.ч. 328 333,33 грн. ПДВ;

бункер приймальний БП-600 вартістю 150 000,00 грн., у т.ч. 25 000,00 грн. ПДВ;

машина для сухої очистки картоплі МСОК-5 вартістю 240 000,00 грн., у т.ч. 40 000,00 грн. ПДВ;

конвеєр перевантажувальний пересувний КПП-600 вартістю 103 000,00 грн., у т.ч. 17 166,67 грн. ПДВ;

дозатор ваговий ВСП-50 вартістю 470 000,00 грн., у т.ч. 39 166,67 грн. ПДВ;

машина автоматична для пакування в сітку МАУС-25 вартістю 575 000,00 грн., у т.ч. 95 833,33 грн. ПДВ;

скутер-підбирач СКП-40 вартістю 392 000,00 грн., у т.ч. 65 333,33 грн. ПДВ.

Договірна вартість об`єкту лізингу складає 3 900 000,00 грн. з ПДВ.

Від товариства вказане вище майно було отримано його директором Шитіковою К.М. (акт від 30.12.2016р. приймання-передачі об`єкта фінансового лізингу) (том 2, а.с. 113).

Враховуючи порушення боржником взятих на себе договірних зобов`язань щодо своєчасного внесення лізингових платежів, Товариство з обмеженою відповідальністю ПРОМАГРОЛІЗИНГ УКРАЇНА звернулось до Господарського суду Чернігівської області з відповідним позовом. Рішенням суду від 28.02.2018р. (справа № 927/37/18) присуджено до стягнення з боржника 1 416 665,36 грн., у т.ч. 1 190 500,00 грн. заборгованості зі сплати лізингових платежів, 141 448,78 грн. пені, 16 110,25 грн. трьох процентів річних з простроченої суми, 47 670,38 грн. нарахованого на суму боргу індексу інфляції та 20 935,95 грн. судового збору.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 17.10.2018р. затверджено реєстр вимог кредиторів з включенням до нього вимог наступних кредиторів:

Товариства з обмеженою відповідальністю ІНКРІС АГРО в сумі 14 915 022,32 грн. (21 144,00 грн. витрат на сплату судового збору І черга задоволення вимог кредиторів; 12 995 401,78 грн. заборгованості ІV черга задоволення вимог кредиторів; 1 898 476,54 грн. штрафу VІ черга задоволення вимог кредиторів);

Головного управління ДФС у Чернігівській області в сумі 42 112,82 грн. (3 524,00 грн. витрат на оплату судового збору I черга задоволення, 28 996,71 грн. заборгованості II черга задоволення, 9 592,11 грн. штрафних (фінансових) санкцій VI черга задоволення);

Товариства з обмеженою відповідальністю ПРОМАГРОЛІЗИНГ УКРАЇНА в сумі 1 420 189,36 грн. (3 524,00 грн. витрат на оплату судового збору I черга задоволення, 1 275 216,58 грн. заборгованості IV черга задоволення, 141 448,78 грн. пені VI черга задоволення).

Загальна сума грошових вимог кредиторів становить 16 377 324,50 грн.»

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 11.04.2019 постановлено визнати грошові вимоги Головного управління ДФС у Чернігівській області в розмірі 11 710,87 грн та 3 842,00 грн судового збору.

Таким чином, загальний розмір кредиторської заборгованості становить 16 392 877,37 грн.

Також, ухвалюючи рішення від 04.12.2019, суд встановив, що «… на підставі наказу від 01.08.2018р. № 1/927/531/18/18-ін. арбітражним керуючим Жураковською Л.В. була проведена інвентаризація майна боржника.

Згідно інвентаризаційного опису № 1 на 20 вересня 2018 року товарно-матеріальних цінностей (том 2, а.с. 164), в ході інвентаризації були виявлені належні боржнику об`єкти нерухомості вартістю 4 101 635,79 грн. (знос 389 200,00 грн.), а саме:

гараж тракторної бригади вартістю 1 522 255,00 грн.;

господарське приміщення вартістю 995 650,79 грн.;

прохідна тракторної бригади вартістю 71 569,00 грн.;

ремонтна майстерня вартістю 1 284 090,00 грн.;

кузня вартістю 228 071,00 грн.

Аналогічні дані відображені в акті контрольної перевірки інвентаризації цінностей на склад 20 вересня 2018р. (том 2, а.с. 165).

Крім того, згідно довідки від 05.10.2018р. № 17, виданої за підписом директора Товариства з обмеженою відповідальністю ОЛКАР, боржник має дебіторську заборгованість в сумі 10 469 800,00 грн.

Відповідно до поданого до Господарського суду Чернігівської області ліквідатором Косякевичем С.О. звіту від 27.06.2019р. про проведення аналізу фінансово господарської діяльності неплатоспроможного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю ОЛКАР (том 9, а.с. 61 87), відповідно до Методичних рекомендацій щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, затверджених Наказом Міністерства економіки України від 19.01.2006р. № 14 (у редакції наказу Міністерства економіки України від 26.10.2010р. № 1361), незалежним аудитором Приватним аудитором Рябовою Н.В. (сертифікат аудитора № 000277, серія А, виданий рішенням АПУ № 12 від 17.02.1994р., номер реєстрації в Реєстрі аудиторів 100244, номер реєстрації в Реєстрі суб`єктів аудиторської діяльності 4790), проведений аналіз Товариства з обмеженою відповідальністю ОЛКАР станом на 31.12.2017р. показав:

фінансово господарська діяльність підприємства в 2016 2017 роках це діяльність за основним кодом діяльності Код КВЕД 46.11 Діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами (основний); код КВЕД 01.13 Вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів;

коефіцієнти, що характеризують структуру балансу, а саме показники ліквідності: маневреність власних оборотних коштів, коефіцієнт покриття, коефіцієнт поточної, швидкої та абсолютної ліквідності та показники фінансової стійкості: коефіцієнт фінансової автономії, коефіцієнт концентрації власного капіталу, коефіцієнт концентрації позикового капіталу, коефіцієнт забезпечення власними засобами та поточна платоспроможність значно нижче нормативних;

структура балансу Підприємства станом на 31.12.2017р. є незадовільною;

показники, що характеризують рентабельність діяльності Підприємства станом на 31.12.2017р. вказують на нерентабельність діяльності;

в результаті опрацювання виписок банків було встановлено, що Підприємство в 2017 році виплачувало аванси постачальникам, за якими не відбувалось постачання товарів, робіт, послуг;

дані Звіту про фінансові результати за 2017 рік показали наявність продажу товарів нижче ціни придбання; загальна сума збитку становить 4 201,6 тис. грн.;

на кінець періоду, що аналізується, розмір дебіторської та кредиторської заборгованості збільшився; Підприємство направляло отримані кошти від реалізації товарів на надання авансів і не розраховувалось зі своїми постачальниками. Це і призвело до збільшення іншої поточної дебіторської заборгованості (аванси надані) та кредиторської заборгованості за товари, роботи, послуги штучне збільшення розміру кредиторської та дебіторської заборгованості; зростання кредиторської заборгованості за товари, роботи, послуги вказує на те, що отримані кошти від покупців не використовувались для погашення заборгованості постачальників.

Після проведеної оцінки фінансово-господарського стану Підприємства на предмет наявності ознак приховуваного, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства можна дійти висновку, що в діях керівництва Підприємства відсутні ознаки дій з фіктивного банкрутства та приховуваного банкрутства.

В діях керівництва Підприємства наявні ознаки нераціонального ведення господарської діяльності, які призвели до збитковості Підприємства та ознаки навмисного погіршення фінансово господарського стану Підприємства, тобто доведення до банкрутства.

Здійснюючи даний аналіз, аудитор звернув увагу на факт продажу боржником в 2017 році майна, яке є власністю Товариства з обмеженою відповідальністю ПРОМАГРОЛІЗИНГ УКРАЇНА, зокрема: бункер приймальний БП-600; машина автоматична для пакування в сітку МАУС-25; машина для сухої очистки картоплі МСОК-5 та пункт приймально-сортувальний ППС-20-60. Крім того, протягом 2017-2018 років банкрутом було реалізовано практично всі основні засоби, задіяні в господарській діяльності.

Також, при аналізі даних щодо майна, яке перебуває в заставі, аудитором було встановлено, що згідно інформаційної довідки від 02.09.2018р. № 136262794 боржником було передано в іпотеку розташоване в с. Шаболтасівка Сосницького району Чернігівської області по вул. Перевертуна, 1-г, 1-б, 1-в майно: гараж тракторної бригади, ремонтна майстерня, кузня. Підставою таких дій є договір позики від 08.12.2017р. на суму 2 800 000,00 грн., строк основного зобов`язання 22.01.2018р., іпотекодержатель ОСОБА_7 . При цьому, під час опрацювання виписок банків (Чернігівське РУ АТ КБ ПРИВАТБАНК м. Чернігів (період з 01.01.2015р. по 27.05.2019р.), АТ КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК (період з 21.12.2016р. по 15.05.2019р.), АТ УКРГАЗБАНК (період з 21.12.2016р. по 15.05.2019р.)) було встановлено, що кошти від ОСОБА_7 за договором позики не надходили, але майно в 2018 році було передано іпотекодержателю (згідно інформаційної довідки від 28.03.2019р. № 161397592 права власності на об`єкти нерухомого майна відсутні).

Під час поглибленого аналізу дебіторської заборгованості, аудитором були досліджені виписки по банківському рахунку № НОМЕР_3 (Чернігівське РУ АТ КБ ПРИВАТБАНК м. Чернігів), внаслідок чого встановлений факт перерахування банкрутом авансових коштів в загальній сумі 9 321 932,40 грн. постачальникам: Товариству з обмеженою відповідальністю ЮНІГЛОБАЛ, Приватному підприємству НОВІ ДОЛИНЯНИ та Товариству з обмеженою відповідальністю ТЕКС ХАУЗ (в реєстрі отриманих податкових накладних відсутні податкові накладні по оплаті і по відвантаженню продукції від контрагентів). При цьому, Товариству з обмеженою відповідальністю ЮНІГЛОБАЛ анульовано свідоцтво платника податку на додану вартість.

Наведені вище факти, на думку аудитора, можуть свідчити про переведення безготівкових коштів у готівкові.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 19.09.2019р.:

задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю ІНКРІС АГРО про зобов`язання державного органу з питань банкрутства підготувати висновок;

зобов`язано Міністерство юстиції України підготувати висновок про наявність ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства щодо Товариства з обмеженою відповідальністю ОЛКАР;

зобов`язано ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю ОЛКАР - арбітражного керуючого Косякевича С.О. негайно на вимогу Міністерства юстиції України надати останньому документи, необхідні для підготовки висновку про наявність ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства щодо банкрута.

18 листопада 2019 року від Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області до Господарського суду Чернігівської області надійшли висновки від 15.11.2019р. про наявність ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства Товариства з обмеженою відповідальністю ОЛКАР (код 39934033) (том 11, а.с. 271 276), з яких вбачається, що:

- за результатами розрахунків показник забезпечення зобов`язань боржника всіма його активами не перевищує одиницю при нульовій рентабельності, що свідчить про відсутність ознак фіктивного банкрутства на підприємстві;

- за результатами розрахунку показників можна зробити висновок про наявність ряду неправомірних дій відповідальних осіб підприємства, що призвели до стійкої неплатоспроможності, у зв`язку з чим боржник був не в змозі задовольнити в повному обсязі вимоги кредиторів, що свідчить про ознаки дій з навмисного доведення до банкрутства. При цьому, підприємство за результатами діяльності на початок року (01.01.2016р.) мало позитивну тенденцію щодо головної мети створення малого підприємства отримання прибутку, на кінець періоду (30.09.2018р.) стало збитковим.

Під час проведення дослідження встановлено, що ТОВ Олкар:

оплачувались завідомо невигідні контракти на одержання консультаційних послуг ТОВ Промінь Агро на суму 750 тис. грн.;

проводилась оплата в сумі 6 151,4 тис. грн. завищених об`ємів мінеральних добрив в період (23-24.11.2017), коли підприємство мало значні збитки та не провадило свою діяльність (в 2018 році виробничі процеси на підприємстві не проводились);

проводились необґрунтовані перерахунки коштів на особисті картки директора ТОВ Олкар ОСОБА_3 (за період 15-18.08.2017 5 305,2 тис. грн.), а також третім особам, таким як ОСОБА_2 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ін.;

проводилась оплата товарів і послуг з корпоративної картки підприємства на особисті потреби ОСОБА_3 (за період з 01.01.2016 по 30.06.2016 в сумі 2 026,6 тис. грн.);

протягом 2017 року проводився продаж задіяних у виробничо-господарській діяльності основних засобів (за період з 2016 по 2018 основні засоби зменшились на 4 488,1 тис. грн. (58,4 %));

продаж продукції як власного виробництва, так і закупленого в інших за ціною, нижчою за собівартість, що призвело до збитку в сумі 21 727,7 тис. грн. в 2017 році;

різке збільшення чисельності на підприємстві з подальшим звільненням всіх найманих працівників (2016 10 осіб, 2017 17 осіб, 2018 1 особа);

таким чином, в ході проведення аналізу стану фінансово-господарської діяльності ТОВ Олкар виявлені ознаки дій з доведення до банкрутства, а саме: економічні ознаки дій з доведення до банкрутства та встановлено навмисне погіршення фінансово-господарського стану підприємства;

- при проведенні аналізу щодо виявлення ознак дій з приховування банкрутства за 2016-2018 роки, можна сказати, що у результаті перевірки не було виявлено ознак дій з приховування банкрутства.

… під час проведення ліквідатором аналізу фінансового стану ТОВ Олкар були встановлені обставини:

виплати банкрутом авансів постачальникам на загальну суму 9 321 932,40 грн. за якими не відбувалось постачання товарів, робіт, послуг;

продажу товарів нижче ціни придбання;

невикористання отриманих від покупців коштів для погашення існуючої заборгованості перед постачальниками;

відчуження протягом 2017 2018 років банкрутом практично всіх основних засобів, задіяних в господарській діяльності, в т.ч. і майна, яке було власністю ТОВ Промагролізинг Україна;

передачі в іпотеку ОСОБА_7 нерухомого майна за відсутності доказів отримання банкрутом грошових коштів на суму 2 800 000,00 грн. згідно договору позики від 08.12.2017р.

Також, висновком Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області від 15.11.2019р. про наявність ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства Товариства з обмеженою відповідальністю ОЛКАР були встановлені обставини:

оплати завідомо невигідних контрактів на одержання консультаційних послуг від ТОВ Промінь Агро на суму 750 тис. грн.;

оплата в сумі 6 151,4 тис. грн. завищених об`ємів мінеральних добрив в період, коли підприємство мало значні збитки та не провадило свою діяльність;

проведення необґрунтованих перерахунків коштів на особисті картки директора ТОВ Олкар ОСОБА_3 , а також іншим фізичним особам;

оплати товарів і послуг з корпоративної картки підприємства на особисті потреби ОСОБА_3 в сумі 2 026,6 тис. грн.;

продажу задіяних у виробничо господарській діяльності основних засобів;

продажу продукції як власного виробництва, так і закупленого в інших осіб за ціною, нижчою за собівартість.

Вищевказані обставини були встановлені, зокрема, із банківських виписок (Чернігівського РУ АТ КБ ПРИВАТБАНК м. Чернігів, АТ КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК та АТ УКРГАЗБАНК, які містяться в матеріалах справи (том 10, а.с. 77 115).

Звіт ліквідатора про аналіз фінансового стану ТОВ Олкар з додатками, висновок Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області від 15.11.2019р. з додатками, банківські виписки суд вважає належними, допустимими та достовірними доказами наявності в діях колишнього керівника ТОВ Олкар ОСОБА_3 ознак нераціонального ведення господарської діяльності, які призвели до збитковості товариства та ознак навмисного погіршення фінансово господарського стану товариства, тобто доведення до банкрутства.

При цьому, інформація, яка міститься у звіті ліквідатора і у висновку державного органу з питань банкрутства узгоджується між собою.

Відповідні дії ОСОБА_3 призвели до недостатності майна боржника для повного задоволення вимог кредиторів у справі про банкрутство.

Будь яких доказів, які спростовували б обставини викладені у звіті ліквідатора і у висновку державного органу з питань банкрутства, ОСОБА_3 подано не було.

В той же час, матеріали справи не містять доказів, які підтверджували факт банкрутства боржника з вини його засновників, зокрема внаслідок прийняття ними обов`язкових для боржника вказівок.

Як вбачається із матеріалів справи, ТОВ Олкар діяло на підставі модельного статуту і ОСОБА_3 не мала обмежень повноважень на представництво товариства перед третіми особами.»

Отже, під час вирішення спору за заявою арбітражного керуючого Косякевича С.О. про покладення субсидіарної відповідальності на учасників боржника та його керівні органи був встановлений факт вчинення ОСОБА_3 (нині ОСОБА_5 ) дій, що призвели до недостатності майна боржника для повного задоволення вимог кредиторів у справі про банкрутство, а також факт відсутності в матеріалах справи доказів, які підтверджували би факт банкрутства боржника з вини його засновників, зокрема, внаслідок прийняття ними обов`язкових для боржника вказівок (рішень).

В той же час, частково задовольняючи вимоги заяви арбітражного керуючого Косякевича С.О., суд виходив з того, що ліквідатором не було враховано, що на момент відкриття ліквідаційної процедури у власності банкрута було нерухоме майно вартістю 4 101 635,79 грн. Крім того, під час проведення аналізу фінансового стану боржника ліквідатором було встановлено факт перерахування банкрутом авансових коштів в загальній сумі 9 321 932,40 грн. постачальникам: ТОВ «ЮНІГЛОБАЛ», ПП «НОВІ ДОЛИНЯНИ» та ТОВ «ТЕКС ХАУЗ». Тому, на ОСОБА_3 була покладена субсидіарна відповідальність в розмірі 2 969 309,18 грн. (16 392 877,37 грн. 4 101 635,79 грн. 9 321 932,40 грн.).

З урахуванням приписів ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України відповідна обставина не доказується при розгляді даної справи.

При цьому, суд зазначає, що згідно зі ст. 2, 13, 73, 74, 76 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема письмовими, речовими і електронними доказами.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Звертаючись із Заявою арбітражний керуючий Жмакіна Н.В. належними засобами доказування також не довела факт банкрутства боржника з вини його засновників, зокрема, внаслідок прийняття ними обов`язкових для боржника вказівок (рішень) (відповідні докази в матеріалах справи відсутні).

Згідно вищенаведених висновків Верховного Суду зверненню ліквідатора до суду із заявою про покладення субсидіарної відповідальності передує завершення реалізації об`єктів, включених до ліквідаційної маси банкрута, та розрахунків з кредиторами на підставі проведення такої реалізації у ліквідаційній процедурі.

Наявні в матеріалах справи докази (заключна виписка за період з 01.01.2020 по 01.10.2023) свідчать про те, що під час ліквідаційної процедури на ліквідаційний рахунок надійшли грошові кошти в загальній сумі 4 972 625,32 грн, у т.ч. 4 963 910,32 грн, джерелами походження яких є:

3 140 000,00 грн сплачені Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРІЛАЙН» на виконання обов`язку щодо відшкодування вартості майна, відчуженого за недійсним правочином (вищезгадана ухвала Господарського суду Чернігівської області від 25.09.2020, а також ухвала суду від 28.10.2021),

51 712,34 грн грошові кошти, що надійшли на ліквідаційний рахунок внаслідок продажу права вимоги боргу (дебіторська заборгованість; дебітор Товариство з обмеженою відповідальністю «ОЛКАР-АГРО») згідно рішення Господарського суду Чернігівської області від 11.01.2022, яким, зокрема, ухвалено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛКАР-АГРО» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛКАР» 2 063 953 грн 40 коп. (Протокол про проведення аукціону № BRD001-UA-849 від 23.06.2022);

363 740,38 грн грошові кошти, що надійшли на ліквідаційний рахунок внаслідок продажу права вимоги до ОСОБА_3 про стягнення 2 969 309,18 грн згідно вищезгаданого рішення Господарського суду Чернігівської області від 04.12.2019 (Протокол електронного аукціону № UA-PS-2021-11-15-000081-1 від 25.11.2021; платіжні доручення від 23.11.2021 № 109 та від 07.12.2021 № 117);

1 298 457,60 грн грошові кошти, що надійшли на ліквідаційний рахунок внаслідок продажу нерухомого майна, що було повернуто банкруту згідно вищезгаданого рішення Господарського суду Чернігівської області від 05.05.2020 (аукціон від 24.05.2021);

110 000,00 грн грошові кошти, що надійшли на ліквідаційний рахунок внаслідок продажу об`єкта нерухомого майна, а саме господарських приміщень загальною площею 626,4 м2, розташованих в с. Шаболтасівка Сосницького району Чернігівської області, вул. Козацька (колишня Калініна), 1а (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 49) (аукціон від 21.05.2021).

Надалі вказані вище грошові кошти були спрямовані у т.ч. на проведення розрахунків з кредиторами (4 544 927,35 грн) та виплату арбітражному керуючому Косякевичу С.О. грошової винагороди за виконання ним повноважень ліквідатора та відшкодування понесених ним витрат (427 477,44 грн).

Як вже було вказано вище, загальний розмір кредиторської заборгованості становить 16 392 877,37 грн, а тому залишок непогашеного боргу становить 11 847 950,02 грн.

На день звернення із Заявою будь-які активи, за рахунок яких можливим був би повний розрахунок з кредиторами відсутні, що узгоджується з наданими арбітражним керуючим Жмакіною Н.В. інвентаризаційним описом основних засобів № 1 від 06.05.2024; інвентаризаційним описом нематеріальних активів № 2 від 06.05.2024; інвентаризаційним описом готової продукції, товарів № 3 від 06.05.2024; інвентаризаційним описом товарно-матеріальних цінностей, прийнятих (переданих) на відповідальне зберігання, в оренду № 4 від 06.04.2024; інвентаризаційним описом цінних паперів № 5 від 06.05.2024; інвентаризаційним описом бланків суворої звітності № 6 від 06.05.2024; інвентаризаційним описом коштів на рахунках № 7 від 06.05.2024 (залишок коштів 151,39 грн); інвентаризаційним описом дебіторської заборгованості № 8 від 06.05.2024; інвентаризаційним описом кредиторської заборгованості № 9 від 06.05.2024 (11 847 950,02 грн); Протоколом інвентаризаційної комісії від 06.05.2024; Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна що суб`єкта, сформованою 10.05.2025.

Отже, з огляду на вищенаведені факти та обставини, розмір відповідальності Шитікової К.М. (нині Петькун) становить 8 878 640,84 грн (16 392 877,37 грн - 4 544 927,35 грн - 2 969 309,18 грн).

Керуючись ст. 2, 7, 61 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Заяву від 09.05.2025 № 02-01/358 ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛКАР» - арбітражного керуючого Жмакіної Н.В. про покладення субсидіарної відповідальності на учасників боржника та його керівні органи задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛКАР» (40014, м. Суми, вул. Перекопська, 9; код 39934033) 8 878 640 грн 84 коп.

У задоволенні вимог про стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛКАР» 11 847 950 грн 02 коп. відмовити.

У задоволенні вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛКАР» 11 847 950 грн 02 коп. відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне рішення складено 15.12.2025.

Суддя А.С. Сидоренко