ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року

м. Київ

cправа № 917/1542/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Могил С. К. - головуючий (доповідач), Волковицька Н. О., Случ О. В.

за участю секретаря судового засідання: Амірханяна Р.К.,

та представників:

прокурора - Пономаренка А. Є.,

позивача - не з`явився,

відповідача - не з`явився,

третьої особи - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу заступника керівника Харківської обласної прокуратури

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 02.07.2025

та рішення Господарського суду Полтавської області від 08.04.2025

у справі № 917/1542/24

за позовом заступника керівника Полтавської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Полтавської міської ради,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Петрівське",

третя особа - Державний реєстратор виконавчого комітету Кобеляцької міської ради Полтавської області Рустамян Е.Т.

про скасування державної реєстрації права постійного користування, зобов`язання повернути земельні ділянки,

В С Т А Н О В И В:

Заступник керівника Полтавської окружної прокуратури Полтавської області (далі - Прокурор) в інтересах держави в особі Полтавської міської ради (далі - Полтавська міська рада; Міськрада; позивач) звернувся до Господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Петрівське" (далі - ТОВ "Агрофірма "Петрівське"; відповідач) про скасування державної реєстрації права постійного користування на земельні ділянки та зобов`язання повернути земельні ділянки, перелік яких наведених у прохальній частині позовної заяви.

Позовні вимоги Прокурором обґрунтовані тим, що: державним реєстратором виконавчого комітету Кобеляцької міської ради Полтавської області (далі - державний реєстратор) здійснено державну реєстрацію права постійного користування земельними ділянками за ТОВ "Агрофірма "Петрівське" на порушення вимог чинного законодавства; після припинення Державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство "Ювілейне" (далі - ДП "СП "Ювілейне") припинилось і його право постійного користування спірними земельними ділянками; це право не перейшло до Колективного сільськогосподарського підприємства "Ювілейне" (далі - КСП "Ювілейне"; КСП) у порядку правонаступництва, а ТОВ "Агрофірма "Петрівське" не є правонаступником КСП "Ювілейне", не є підприємством державної форми власності, а тому не набуло права постійного користування земельними ділянками з кадастровими номерами :00:007:0104, :00:006:0005, :00:010:0018, :00:001:0004.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 08.04.2025 (суддя - Кльопов І. Г.), залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 02.07.2025 (головуючий суддя - Тихий П. В., судді - Гребенюк Н. В., Плахов О. В.), у задоволенні позову відмовлено.

Господарським судами попередніх інстанцій встановлено, що на підставі розпорядження голови Полтавської районної державної адміністрації (далі - розпорядження голови Полтавської РДА) від 21.04.2011 № 356 ДП "СП "Ювілейне" видано Державні акти на право постійного користування земельними ділянками на території Бричківської сільської ради Полтавського району Полтавської області (за межами населеного пункту), зокрема, Державний акт серія ЯЯ № 228400 від 06.05.2011 на 90,1526 га, Державний акт серія ЯЯ № 228399 від 06.05.2011 на 8,1616 га, Державний акт серія ЯЯ № 228408 від 06.05.2011 на 3,6416 га, Державний акт серія ЯЯ № 228389 від 06.05.2011 на 3,5606 га.

У подальшому розпорядженням голови Полтавської РДА від 09.06.2011 № 551 надано ДП "СП "Ювілейне" дозвіл на розробку проєкта приватизації земель, які перебувають у нього в постійному користуванні та знаходяться за межами населених пунктів на території Бричківської сільської ради Полтавського району.

Згідно з пояснювальною запискою до проєкта приватизації у постійному користуванні ДП "СП "Ювілейне" станом на 04.08.2011 (згідно з випискою із земельно-облікових даних форма 6-зем, наданої відділом Держкомзему у Полтавському районі Полтавської області) за межами населених пунктів на території Бричківської сільської ради знаходяться земельні ділянки загальною площею 1 864, 3477 га. Право постійного користування земельними ділянками ДП "СП "Ювілейне" посвідчено 37 Державними актами на право постійного користування земельними ділянками.

Відповідно до поданих списків право на земельну частку (пай) мають 292 чоловіки, з них: працівники та пенсіонери ДП "СП "Ювілейне" (252 чоловіки); працівники та пенсіонери державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров`я, розташованих на території Бричківської сільської ради (40 чоловік).

У процесі складання проєкта було визначено площу земель, що передаються у приватну власність як різницю між загальною площею земель, що перебувають у постійному користуванні ДП "СП "Ювілейне" і площею земель, які залишаються у державній власності (землі лісогосподарського призначення, водного фонду, історико-культурного призначення, резервний фонд).

Згідно з проєкта площа сільськогосподарських угідь, обчислена для приватизації, становить 1 435,0317 га (рілля).

Відповідно до графічних матеріалів проєкта земельні ділянки з кадастровими номерами: :00:001:0004 площею 3,5606 га (Державний акт на право постійного користування землею серія ЯЯ № 228389, виданий 06.05.2011); :00:006:0005 площею 8,1616 га (Державний акт на право постійного користування землею серія ЯЯ № 228399, виданий 06.05.2011); :00:010:0018 площею 3,6416 га (Державний акт на право постійного користування землею серія ЯЯ № 228408, виданий 06.05.2011), відносяться до земель резервного фонду.

Окрім того, до земель резервного фонду відносилась земельна ділянка :00:007:0073 площею 90,1526 га (Державний акт на право постійного користування землею серії ЯЯ № 228400, виданий 06.05.2011), яка у подальшому була поділена, а за результатами цього поділу була сформована земельна ділянка з кадастровим номером :00:007:0104 загальною площею 56,8555 га, на яку 23.06.2021 зареєстровано право постійного користування за ТОВ "Агрофірма "Петрівське".

Розпорядженням голови Полтавської РДА від 17.10.2011 № 985 затверджено вищевказаний проєкт приватизації земель, які перебувають в постійному користуванні ДП "СП "Ювілейне" за межами населених пунктів на території Бричківської сільської ради Полтавського району Полтавської області.

Передано безоплатно у власність громадянам - працівникам ДП "СП "Ювілейне", пенсіонерам з їх числа, земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель, що перебувають в постійному користуванні ДП "СП "Ювілейне" та знаходяться за межами населених пунктів на території Бричківської сільської ради Полтавського району Полтавської області, відповідно до додатку № 1 (п. 2 розпорядження).

Передано безоплатно у власність працівникам комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров`я, розташованих на території Бричківської сільської ради, а також пенсіонерів з їх числа, які проживають у сільській місцевості або селищах міського типу земельні ділянки площею 2,00 га кожному для ведення особистого селянського господарства із земель, що перебувають в постійному користуванні ДП "СП "Ювілейне" та знаходяться за межами населених пунктів на території Бричківської сільської ради Полтавського району Полтавської області, відповідно до додатку № 2 (п. 3 розпорядження).

Наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській області (далі - РВ ФДМУ по Полтавській області) від 07.02.2014 № 91 прийнято рішення про приватизацію державного майна ДП "СП "Ювілейне", а наказом від 07.05.2014 № 282 - вирішено здійснити приватизацію державного майна ДП "СП "Ювілейне" шляхом перетворення його у колективне сільськогосподарське підприємство.

31.07.2014 в.о. начальника РВ ФДМУ по Полтавській області затверджено акт оцінки майна ДП "СП "Ювілейне" під час приватизації, згідно з рядка 1.1 якого вартість права користування майном, що належить державі, становить 4 203 000,00 грн. Відповідно до рядка 9.2 - вартість об`єктів, що не підлягають приватизації та вилучаються, становить 4 567 000, 00 грн (рядок 9.2 включає в себе, окрім іншого, право користування земельними ділянками (4 203 000,00 грн).

Наказом РВ ФДМУ по Полтавській області від 29.08.2014 № 514 затверджено план приватизації єдиного майнового комплексу ДП "СП "Ювілейне".

Згідно з п.п. 2-4 наказу вирішено перетворити ДП "СП "Ювілейне" в колективне сільськогосподарське підприємство; укласти договір зі створеним КСП про безоплатну передачу майна ДП "СП "Ювілейне"; здійснити передачу нерухомого майна (додаток № 1 до наказу) до пайового фонду КСП шляхом укладання акта приймання - передачі нерухомого майна.

Відповідно до плану приватизації єдиного майнового комплексу ДП "СП "Ювілейне", за об`єктом приватизації закріплені земельні ділянки 23-ма актами на право постійного користування земельними ділянками, виданими на підставі розпорядження голови Полтавської РДА від 21.04.2011 № 356, у тому числі земельні ділянки: площею 90,1526 га (Державний акт серія ЯЯ № 228400), площею 3,6416 га (Державний акт серія ЯЯ № 228408), площею 3,5606 га (Державний акт серія ЯЯ № 228389), площею 8,1616 га (Державний акт серія ЯЯ № 228399).

Наказом РВ ФДМУ по Полтавській області від 03.09.2014 № 521 прийнято рішення про припинення юридичної особи ДП "СП "Ювілейне" шляхом перетворення в колективне сільськогосподарське підприємство.

24.12.2014 до Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців внесено запис про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи ДП "СП "Ювілейне".

Згідно з протоколом установчих зборів членів КСП "Ювілейне" від 21.11.2014 № 1 вирішено створити КСП "Ювілейне" на базі ДП "СП "Ювілейне" шляхом перетворення. Державна реєстрація зазначеної юридичної особи здійснена 25.12.2014 ().

Наказом РВ ФДМУ по Полтавській області від 23.12.2014 № 762 затверджено передавальний акт, складений про те, що ДП "СП "Ювілейне" в особі голови комісії з припинення Державного підприємства Гнітій О. В. у зв`язку з реорганізацією шляхом перетворення передає, а КСП приймає майно цілісним на бухгалтерський облік. У передавальному акті зазначено, що КСП "Ювілейне" є правонаступником щодо всіх прав та зобов`язань ДП "СП "Ювілейне", що припиняється внаслідок перетворення.

25.12.2014 між РВ ФДМУ по Полтавській області та КСП "Ювілейне" було укладено договір безоплатної передачі майна ДП "СП "Ювілейне", згідно з п. 1.2 якого вартість майна, що безоплатно передається відповідно до ст. 6 Закону України "Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі" працівникам, становить 1 731 000,00 грн; підписано акт приймання-передачі майна ДП "СП "Ювілейне" на вказану суму.

25.12.2014 складено акт приймання-передачі державного майна на баланс КСП "Ювілейне", згідно з якого на баланс останнього передається державне майно, що не увійшло до пайового капіталу та залишилось у державній власності, а саме: державний житловий фонд, об`єкти, що не підлягають приватизації, об`єкти соціально - побутового та соціально-культурного призначення, інженерна інфраструктура та благоустрій, а також акт приймання-передачі майна ДП "СП "Ювілейне", згідно з якого орган приватизації передає, а КСП приймає у власність 127 об`єктів нерухомого майна на суму 5 476 311,59 грн.

У подальшому КСП "Ювілейне" припинило свою діяльність внаслідок реорганізації шляхом приєднання до ТОВ "Агрофірма "Петрівське".

Загальними зборами членів КСП "Ювілейне" (протокол від 05.05.2015 № 9) було затверджено передавальний акт з додатками (у тому числі з додатком № 3-1). У матеріалах справи також міститься акт приймання-передачі земельних ділянок по рахунку 112 (право користування майном), які розташовані за адресою: Полтавська область Полтавський район Бричківська сільська рада (за межами населеного пункту).

У червні 2021 року державним реєстратором зареєстровано право постійного користування на 4 земельні ділянки за ТОВ "Агрофірма "Петрівське" (). Указані земельні ділянки розташовані на території колишньої Бричківської сільської ради Полтавського району (за межами населених пунктів).

Так, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 23.06.2021 внесено записи за номерами:

- № 42700969 про реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою площею 56,8555 га, кадастровий номер :00:007:0104, за правокористувачем: ТОВ "Агрофірма "Петрівське". Для державної реєстрації подано такі документи: довідка ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 18.06.2021 № 634/123-21; Державний акт на право постійного користування землею серія ЯЯ № 228400, виданий 06.05.2011 Полтавською районної державною адміністрацією; акт приймання-передачі, серія та номер: б/н, виданий 05.05.2015, видавник: КСП "Ювілейне"; протокол загальних зборів КСП "Ювілейне" від 03.02.2015 № 4; витяг із статуту, серія та номер: б/н, виданий 20.03.2018, видавник: ТОВ "Агрофірма "Петрівське"; протокол загальних зборів КСП "Ювілейне" № 9; відомості з ДЗК, серія та номер: 47135860, виданий 23.06.2021, видавник: Державний земельний кадастр;

- № 42700710 про реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою площею 8,1616 га, кадастровий номер :00:006:0005, за правокористувачем: ТОВ "Агрофірма "Петрівське". Для державної реєстрації подано такі документи: Державний акт на право постійного користування землею серія ЯЯ № 228399, виданий 06.05.2011 Полтавською районної державною адміністрацією; акт приймання-передачі, серія та номер: б/н, виданий 05.05.2015, видавник: КСП "Ювілейне"; протокол загальних зборів КСП "Ювілейне" від 03.02.2015 № 4; витяг із статуту, серія та номер: б/н, виданий 20.03.2018, видавник: ТОВ "Агрофірма "Петрівське"; протокол загальних зборів КСП "Ювілейне" № 9; відомості з ДЗК, серія та номер: 47135285, виданий 23.06.2021, видавник: Державний земельний кадастр;

- № 42700891 про реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою площею 3,6416 га, кадастровий номер :00:010:0018, за правокористувачем: ТОВ "Агрофірма "Петрівське". Для державної реєстрації подано такі документи: Державний акт на право постійного користування землею серія ЯЯ № 228408, виданий 06.05.2011 Полтавською районної державною адміністрацією; акт приймання-передачі, серія та номер: б/н, виданий 05.05.2015, видавник: КСП "Ювілейне"; протокол загальних зборів КСП "Ювілейне" від 03.02.2015 № 4; витяг із статуту, серія та номер: б/н, виданий 20.03.2018, видавник: ТОВ "Агрофірма "Петрівське"; протокол загальних зборів КСП "Ювілейне" № 9; відомості з ДЗК, серія та номер: 47135662, виданий 23.06.2021, видавник: Державний земельний кадастр;

- № 42700647 про реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою площею 3,5606 га, кадастровий номер :00:001:0004, за правокористувачем: ТОВ "Агрофірма "Петрівське". Для державної реєстрації подано такі документи: Державний акт на право постійного користування землею серія ЯЯ №228389, виданий 06.05.2011 Полтавською районної державною адміністрацією; акт приймання-передачі, серія та номер: б/н, виданий 05.05.2015, видавник: КСП "Ювілейне"; протокол загальних зборів КСП "Ювілейне" від 03.02.2015 № 4; витяг із статуту, серія та номер: б/н, виданий 20.03.2018, видавник: ТОВ "Агрофірма "Петрівське"; протокол загальних зборів КСП "Ювілейне" № 9; відомості з ДЗК, серія та номер: 47134835, виданий 23.06.2021, видавник: Державний земельний кадастр.

До Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором внесено записи, якими за Полтавською міською радою на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин" від 28.04.2021 зареєстровано право власності на вищевказані об`єкти нерухомого майна - земельні ділянки з кадастровими номерами :00:007:0104, :00:006:0005, :00:010:0018, :00:001:0004.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний господарський суд, виходили з того, що ТОВ "Агрофірма "Петрівське" є правонаступником КСП "Ювілейне", що припинило свою діяльність внаслідок реорганізації шляхом приєднання до вказаного ТОВ (КСП "Ювілейне" створено на базі ДП "СП "Ювілейне" шляхом перетворення, а в подальшому КСП "Ювілейне" припинило свою діяльність внаслідок реорганізації шляхом приєднання до ТОВ "Агрофірма "Петрівське"). З огляду на вказане, норму ст. 92 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) відсутні обставини для задоволення цього позову.

Не погоджуючись із ухваленими у справі судовими рішеннями, Прокурор звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

У касаційній скарзі скаржник посилається на п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та на те, що:

- суди ухвалили рішення без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 03.06.2020 у справі № 906/432/19 (щодо застосування ст.ст. 25, 92 ЗК України, ст. 104 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), від 23.06.2020 у справі № 696/1693/15-ц, від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19, від 12.03.2019 у справі № 911/3594/17, від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19, від 07.04.2020 у справі № 916/2791/13, від 23.06.2020 у справі № 680/214/16-ц (п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України);

- зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування ст.ст. 25, 84, 92 ЗК України, ст. 104 ЦК України щодо можливості переходу до новоутвореної юридичної особи (КСП) - права постійного користування земельними ділянками резервного фонду, які залишаються в державній (комунальній) власності за результатами припинення (приватизації) державних (комунальних) сільськогосподарських підприємств у період дії ЗК України від 25.10.2001 (п. 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України).

Скаржник зазначає у касаційній скарзі про таке: порушення судами ст.ст. 25, 84, 92 ЗК України, ст. 104 ЦК України, ст.ст. 76-79, 86, 126, 129, 236 ГПК України; ДП "СП "Ювілейне" набуло право постійного користування земельними ділянками, у тому числі спірними 06.05.2011, на підставі Державних актів, виданих на підставі розпорядження голови Полтавської РДА від 21.04.2011 № 356, тобто вже в період дії ЗК України від 25.10.2001. Відповідно, КСП "Ювілейне" мало оформити своє право на спірні земельні ділянки згідно з вимогами ЗК України від 25.10.2001, зокрема ст. 123 ЗК України, яка передбачає порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; спірні земельні ділянки, які перебували на праві постійного користування у ДП "СП "Ювілейне", не входили в цілісний майновий комплекс, який був об`єктом приватизації, оскільки були віднесені до резервного фонду та залишились у державній власності, а тому вони були вилучені із майна, що підлягало приватизації, а отже, така їх передача у складі цілісного майнового комплексу не могла підтверджуватися і актом приймання-передачі державного майна; суди не врахували, що КСП "Ювілейне" є правонаступником Державного підприємства виключно в частині земель, майна та майнових прав, що підлягала приватизації; після припинення ДП "СП "Ювілейне" припинилось і його право постійного користування спірними земельними ділянками, відповідно указане право не перейшло в порядку правонаступництва до КСП "Ювілейне" і ТОВ "Агрофірма "Петрівське"; державним реєстратором було порушено ст.ст. 10, 18, 24, 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.08.2025 відкрито провадження за касаційною скаргою Прокурора на вказані судові рішення з підстав, передбачених п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 21.08.2025.

У відзиві відповідач просить не задовольняти касаційну скаргу та зазначає, що оскаржувані рішення ухвалені відповідно до ст. 236 ГПК України.

Ухвалою Верховного Суду від 22.09.2025 було повідомлено учасників справи, що її розгляд відбудеться 25.11.2025.

Верховним Судом розгляд справи відкладався з 25.11.2025 до 09.12.2025.

09.12.2025 від відповідача до Верховного Суду надійшла заява про відкладення розгляду цієї справи, яка мотивована неможливість представника відповідача взяти участь у судовому засіданні 09.12.2025 в режимі відеоконференції через відсутність електропостачання. Розглянувши вказану заяву колегія суддів дійшла висновку про відмову у її задоволенні, оскільки явка представників не визнавалася обов`язковою, а відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. До того ж Верховний Суд, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши наявність зазначених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження судового рішення (п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України), дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

Законодавець у ст. 14 Конституції України закріпив норму, відповідно до якої земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Особливості правового регулювання приватизації державного майна в агропромисловому комплексі визначає Закон України "Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі" (тут і далі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Приватизація майна в агропромисловому комплексі здійснюється відповідно до законодавства України з питань приватизації з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ст. 1 Закону України "Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі").

За ст.ст. 5, 6 Закон України "Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі" приватизація майна радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється шляхом перетворення їх у колективні сільськогосподарські підприємства або у відкриті акціонерні товариства за рішенням загальних зборів (зборів уповноважених). Безоплатна передача частки державного майна проводиться при перетворенні в процесі приватизації радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств у колективні сільськогосподарські підприємства або у відкриті акціонерні товариства.

Статтею 25 ЗК України (туті і далі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено процес приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій.

Згідно з ч. 10 ст. 25 ЗК України органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у процесі приватизації створюють резервний фонд земель за погодженням його місця розташування з особами, зазначеними в частині першій цієї статті у розмірі до 15 відсотків площі усіх сільськогосподарських угідь, які були у постійному користуванні відповідних підприємств, установ та організацій.

Резервний фонд земель перебуває у державній або комунальній власності і призначається для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням (ч. 11 ст. 25 ЗК України).

У п. 7 Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" від 08.08.1995 передбачено, що створений у процесі приватизації резервний фонд земель призначається для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням переважно громадянам, зайнятим у соціальній сфері на селі, а також іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання.

Колективне сільськогосподарське підприємство є добровільним об`єднанням громадян у самостійне підприємство для спільного виробництва сільськогосподарської продукції та товарів і діє на засадах підприємництва та самоврядування. Підприємство є юридичною особою, має поточні та вкладні (депозитні) рахунки в установах банку та може мати печатки (ст. 1 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" (туті і далі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" об`єктами права колективної власності підприємства є земля, інші основні та оборотні засоби виробництва, грошові та майнові внески його членів, вироблена ними продукція, одержані доходи, майно, придбане на законних підставах. Майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам. Суб`єктом права власності у підприємстві є підприємство як юридична особа, а його члени - в частині майна, яку вони одержують при виході з підприємства.

Положення ч.ч. 2, 3 ст. 8 цього Закону встановлюють, що право колективної власності здійснюють загальні збори членів підприємства, збори уповноважених або створений ними орган управління підприємства, якому передано окремі функції по господарському управлінню колективним майном. Право власності підприємства охороняється законом. Належне йому майно може бути передано державним, кооперативним та іншим підприємствам, організаціям і громадянам за рішенням загальних зборів членів підприємства або зборів уповноважених.

Статтею 10 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" унормовано, що земля може належати підприємству на праві колективної власності, а також може бути надана у постійне або тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, а право тимчасового користування землею, в тому числі на умовах оренди, оформляється договором. Право підприємства на земельну ділянку або її частину може бути припинено в порядку і на підставах, встановлених ЗК України.

Верховним Судом неодноразово було сформовано такі висновки:

- при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій у приватну власність передаються земельні ділянки (крім земель резервного фонду) працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров`я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Разом із тим, створений у процесі приватизації резервний фонд земель призначається для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням переважно громадянами, зайнятими у соціальній сфері на селі, а також іншими особами, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання. Оскаржуваними рішеннями порушено інтереси держави, оскільки з державної власності протиправно вибули земельні ділянки, які не могли бути передані у власність, оскільки відносяться до земель резервного фонду (див. постанову Верховного Суду від 30.05.2018 у справі № 673/757/15-ц);

- згідно з ст. 7 ЗК України користування землею може бути постійним або тимчасовим; постійним визнається землекористування без заздалегідь установленого строку. Частиною 1 ст. 22 ЗК України встановлено, що право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними радами народних депутатів. Форми державних актів затверджуються Верховною Радою України (ст. 23 ЗК України). Право постійного користування земельною ділянкою закріплено також і в чинному ЗК України, а саме у ст. 92 цього Кодексу, відповідно до якої правом постійного користування земельною ділянкою є право володіння та користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності без встановлення строку. Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності. Здійснюючи тлумачення норм матеріального права, якими регулюється такий інститут земельного права як право постійного користування земельною ділянкою, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.11.2019 у справі № 823/1984/16, а також Конституційний Суд України у рішенні від 22.09.2005 у справі № 5-рп/2005 зазначили, що суб`єктивне право постійного користування земельною ділянкою відрізняється від суб`єктивного права власності на землю та суб`єктивного права оренди; хоча власники землі та орендарі поряд із повноваженнями щодо володіння та користування наділяються і повноваженнями щодо розпорядження земельними ділянками (орендарі - в частині передачі земель у суборенду за згодою власника), а постійні користувачі такої можливості позбавлені, у їх праві на землю є ряд особливостей і переваг, зокрема, право постійного землекористування є безстроковим, на відміну від права оренди, і може бути припинене лише з підстав, передбачених законодавством. Правонаступництвом є перехід суб`єктивного права і обов`язку від однієї особи до іншої (правонаступника) в порядку похідного правонабуття. Перехід суб`єктивних прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого відбувається через набуття суб`єктивного права та/чи суб`єктивного обов`язку однією особою і, відповідно, їх втрату іншою. Однак при цьому спостерігається зв`язок між набутими суб`єктивними правами і обов`язками та правовідносинами, в яких перебував їх носій-попередник, з іншими особами, в силу чого і було можливе їх існування. Здійснення правонаступництва є результатом наявності визначеного юридичного складу, тобто сукупності юридичних фактів, необхідних та достатніх для того, щоб отримати відповідний ефект - наступництво в правах та обов`язках. Питання правонаступництва безумовно є питанням права в тому розумінні, що вирішується судом як наслідок застосування матеріальних норм до конкретних обставин (реорганізація юридичної особи, відступлення права тощо), тобто перетворює життєвий факт у юридичний, надаючи йому правового значення (див. постанову Верховного Суду від 07.02.2024 у справі № 925/476/22). Отже, з аналізу вказаних вище норм матеріального права вбачається, що наведені положення ЗК України потрібно застосовувати таким чином, що коли відбувається припинення особи без правонаступництва, то лише у такому випадку виникають підстави для припинення права користування земельною ділянкою (див. постанову Верховного Суду від 30.04.2024 у справі № 917/291/21);

- з врахуванням змісту актуальної практики Верховного Суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020 у справі № 907/29/19, постанови Верховного Суду від 16.01.2024 у справі № 906/662/21, від 15.01.2025 у справі № 911/2506/23), колегія суддів касаційної інстанції зазначає, що для належного підтвердження обставин правонаступництва юридичної особи мають враховуватися не лише такі ознаки, як реєстрація юридичної особи із зазначенням її статусу як правонаступника колективного сільськогосподарського підприємства, відповідні положення статуту, збереження ідентичного коду Єдиного державного реєстру підприємств, організацій та громадських формувань, чи наявність передавального акта (балансу), але й змістовні обставини, що підтверджують членство колишніх учасників колективного сільськогосподарського підприємства. До таких обставин, зокрема, належить співвідношення кількісного складу засновників такої юридичної особи та учасників колективного сільськогосподарського підприємства до реорганізації. У разі виявлення невідповідності у складі учасників, заявник має надати обґрунтоване пояснення причин такої невідповідності, що може полягати, зокрема, у добровільній відмові окремих членів колективного сільськогосподарського підприємства від участі у юридичній особі правонаступника, або в об`єктивних обставинах, таких як смерть учасника чи його вихід із підприємства з попереднім врегулюванням майнових питань (див. постанову Верховного Суду від 02.04.2025 у справі № 906/243/24);

- ст. 92 ЗК України встановлено, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають: а) підприємства, установи та організації, що належать до державної і комунальної власності; б) громадські організації осіб з інвалідністю України, їх підприємства (об`єднання), установи та організації; в) релігійні організації України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, виключно для будівництва та обслуговування культових та інших будівель, необхідних для забезпеченню діяльності; г) публічне акціонерне товариство залізничного транспорту загального користування, утворене відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування"; ґ) заклади освіти незалежно від форми власності; д) співвласники багатоквартирного будинку для обслуговування такого будинку та забезпечення задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників) та наймачів (орендарів) квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку; е) оператор газотранспортної системи та оператор системи передачі; є) господарські товариства в оборонно-промисловому комплексі, визначені ч. 1 ст. 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності". Отже, у розумінні ст. 92 ЗК України ТОВ "Агрофірма Зодіак" не відноситься до суб`єктів, які можуть набувати право постійного користування земельною ділянкою (див. постанову Верховний Суд від 31.05.2023 у справі № 910/18193/21).

Однак, вирішуючи цей спір, суди обох інстанцій вищеневеденого не врахували, не здійснили оцінки наявних у справі документів відповідно до вимог ст. 86 ГПК України, в повному обсязі не перевірили порядку приватизації ДП "СП "Ювілейне", яка, як зазначає прокурор, проходила у два етапи (щодо земель Державного підприємства і щодо його майна); на підставі наявних у справі документів не встановили, чи є КСП "Ювілейне" правонаступником усіх прав та обов`язків ДП "СП "Ювілейне", зокрема щодо спірних земельних ділянок; не встановили правової природи та статусу цих спірних земельних ділянок; не здійснили оцінки доводів Прокурора про те, що спірні земельні ділянки відносилися до земель резервного фонду, які не підлягали приватизації і залишились у державній власності, тобто що під час приватизації ДП "СП "Ювілейне" вони не могли передаватись у постійне користування КСП "Ювілейне". Отже, на підставі всіх наявних у справі документів суди не встановили, чи перейшло/не перейшло до КСП "Ювілейне" в порядку правонаступництва право постійного користування на спірні земельні ділянки і чи є ТОВ "Агрофірма "Петрівське" правонаступником КСП "Ювілейне" і чи могли йому бути передані відповідні земельні ділянки у такому разі. Без установлення таких обставин суди дійшли передчасного висновку про відсутність підстав для задоволення цього позову.

Колегія суддів зазначає, що право на отримання мотивованого судового рішення є процесуальним елементом права на справедливий суд (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Порушення права на справедливий розгляд за ст. 6 Конвенції буде мати місце у випадках: відмови суду розглядати в своєму рішенні доводи, засновані на Конвенції, які до того ж були ясно і повно викладено; відмови суду оцінювати доводи заявника, засновані на Конституції; відмови суду в задоволенні скарги заявника без оцінки доказів по суті, тобто без будь-якої мотивації, лише шляхом відтворення в судовій ухвалі тексту рішення суду нижчого рівня (див. рішення ЄСПЛ у справах "Гарсія Руїс проти Іспанії", "Іро Баланіт проти Іспанії", "Проніна проти України", "Хелле проти Фінляндії").

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Зазначені конституційні принципи закріплені і в ст. 7 (рівність перед законом і судом) та ст.13 (змагальність сторін) ГПК України.

Відхиляючи будь-які доводи чи спростовуючи подані стороною докази, господарські суди повинні у мотивувальній частині рішення навести правове обґрунтування і ті доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи або докази не взято до уваги судом. Викладення у рішенні лише доводів та доказів сторони, на користь якої приймається рішення, є порушенням вимог ст. 7 ГПК України щодо рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом (див. постанову Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 904/4051/18).

З огляду на те, що суди попередніх інстанцій допустили неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме: ст.ст. 86, 236, 237 ГПК України, що мало своїм наслідком не встановлення обставин, що є визначальними і ключовими у цій справі для вирішення цього спору, з огляду на підстави позову, предмет доказування, беручи до уваги, межі розгляду справи судом касаційної інстанції, які імперативно визначені ст. 300 ГПК України, Верховний Суд дійшов висновку, що оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню, а справа передачі на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді справи необхідно врахувати викладене вище, для правильного вирішення спору ретельно на підставі наявних у матеріалах справи документів повно та всебічно дослідити дійсні обставини справи, надати належну оцінку зібраним у справі доказам, їх належності та допустимості, доводам та запереченням сторін, Прокурора і в залежності від встановленого та вимог закону, з урахуванням зауважень викладених в цій постанові, постановити законне та обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам ст.ст. 236- 238 ГПК України.

З огляду на те, що касаційна скарга підлягають частковому задоволенню, а справа - передачі на новий розгляд до суду першої інстанції, то відповідно до вимог п. 14 ст. 129 ГПК України суд касаційної інстанції не здійснює розподіл судового збору.

Керуючись ст. ст. 300, 301, 308, 310, 314, 315, 316, 317 ГПК України, Верховний Суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу заступника керівника Харківської обласної прокуратури задовольнити частково.

Постанову Східного апеляційного господарського суду від 02.07.2025 та рішення Господарського суду Полтавської області від 08.04.2025 у справі № 917/1542/24 скасувати.

Справу № 917/1542/24 направити на новий розгляд до Господарського суду Полтавської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Могил С.К.

Судді: Волковицька Н.О.

Случ О.В.