РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.12.2025Справа № 910/9386/25
Господарський суд міста Києва у складі: головуючого судді Блажівської О.Є. за участю секретаря судового засідання Глиняної А.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №910/9386/25

за позовом Державного агентства України з питань кіно (02156, місто Київ, вул. Кіото, 27; )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕРТ КАРНОВСЬКИЙ» (01004, місто Київ, вул. Рогнідинська, буд. 4А, оф. 15; )

про зобов`язання надати документи та розірвання договору,

за участю представників:

від позивача Сам-Далірі А. С., Селезньова Ю. М.,

від відповідача не з`явився,

ІСТОРІЯ СПРАВИ:

Стислий виклад позовних вимог.

До Господарського суду міста Києва звернулося Державне агентство України з питань кіно з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕРТ КАРНОВСЬКИЙ» про:

- зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕРТ КАРНОВСЬКИЙ» надати Держкіно звіти про побіг виконання реалізації національного фільму «Мир Вашому дому!» за 2021, 2022, 2023, 2024 роки та 1 квартал 2025 року та аудиторські звіти за 2021, 2022, 2023 та 2024 роки;

- розірвати Ліцензійний договір від 30.06.2017 №30/06/17 укладений між Державним агентством України з питань кіно та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛЕРТ КАРНОВСЬКИЙ».

Позовні вимоги обґрунтовано наступним. 30.06.2017 між Державним агентством України з питань кіно та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛЕРТ КАРНОВСЬКИЙ» укладено Ліцензійний договір № 30/06/2017, згідно з яким Держкіно передало ТОВ «ЛЕРТ КАРНОВСЬКИЙ» дозвіл на використання своєї частки виключних майнових прав на національний фільм «Мир Вашому Дому!». Термін дії Договору до 31.12.2027 року, але у будь-якому разі до повного виконання ТОВ «ЛЕРТ КАРНОВСЬКИЙ» своїх зобов`язань. Будь-яких додаткових угод до Договору не укладалося. Пунктом 5.2.3. Договору визначено право Держкіно вимагати від Дистриб`ютора письмовий звіт про хід виконання Договору. Пунктом 5.3.3 Договору визначено обов`язок ТОВ «ЛЕРТ КАРНОВСЬКИЙ» своєчасно здійснювати розрахунки із Держкіно та надавати до 15-го числа першого місяця кожного кварталу звіти про перебіг виконання реалізації Фільму. Починаючи з дати укладання Договору та станом на сьогодні, всупереч пункту 5.3.3 Договору, ТОВ «ЛЕРТ КАРНОВСЬКИЙ» не надано жодного звігу про перебіг виконання реалізації Фільму за 2022, 2023, 2024 роки та 1 квартал 2025 року та аудиторські звіти за 2022, 2023 та 2024 роки. Держкіно повідомляло ТОВ «ЛЕРТ КАРНОВСЬКИЙ» про невиконання умов Договору листами від 07.11.2023р. № 1811/7/11-23 та від 21.03.2025р. № 625/7/11-25, але офіційної відповіді Держкіно так і не отримало. Листи, які направлялись на поштову адресу ТОВ «ЛЕРТ КАРНОВСЬКИЙ» повертались за зворотною адресою. 21.03.2025 року Держкіно листом № 625/7/11-25 повідомило ТОВ «ЛЕРТ КАРНОВСЬКИЙ» про намір розірвати Договір відповідно до пунктів 10.3 та 10.4 Договору у разі невиконання ТОВ «ЛЕРТ КАРНОВСЬКИЙ» умов будь-якого з пунктів 3.2, 5.3.3, 5.3.4. та статті 4 Договору, а також у випадку відсутності реалізації прав на Фільм протягом 1 (одного) року Держкіно залишає за собою право розірвати Договір в односторонньому порядку. При цьому Держкіно письмово проінформувало ТОВ «ЛЕРТ КАРНОВСЬКИЙ» про свої претензії та наміри і, якщо ТОВ «ЛЕРТ КАРНОВСЬКИЙ» у двомісячний термін не усуне розбіжностей, Договір припиняє свою дію. Однак, станом на сьогодні Держкіно не отримало жодної офіційної відповіді, а лист від 21.03.2025 № 625/7/11-25, який відправлено на поштову адресу ТОВ «ЛЕРТ КАРНОВСЬКИЙ» також повернувся за зворотною адресою. Невизначеність щодо використання фільму, знятого за державної підтримки (профінансованого за рахунок коштів Державного бюджету України) та ухилення ТОВ «ЛЕРТ КАРНОВСЬКИЙ» від виконання зобов`язань по дотриманню укладеного Договору становить загрозу заподіяння майнових збитків державі Україна.

Стислий виклад заперечень відповідача.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву у відповідності до приписів ст. 178 ГПК України не скористався та не подав.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва 04.08.2025 залишено без руху позовну заяву Державного агентства України з питань кіно. Надано позивачу строк для усунення недоліків, який становить п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом надання до суду: - зазначення попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи; - доказів надсилання копії заяви про усунення недоліків позовної заяви з доданими документами відповідачам.

07.08.2025 через систему «Електронний суд» від Державного агентства України з питань кіно надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначити на 17.09.2025.

17.09.2025 у підготовче засідання з`явились представники позивача.

Представник відповідача 17.09.2025 у засідання не з`явився. Ухвала суду від 12.08.2025 була направлена відповідачу рекомендованим листом, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали, на адресу місцезнаходження, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, - 01004, місто Київ, вул. Рогнідинська, буд. 4А, оф. 15. Згідно трекінгу відправлення 827) станом на 17.09.2025 конверт з ухвалою суду від 12.08.2025 повернено відправнику за закінченням терміну зберігання. Від відповідача (представника) клопотань, заяв про відкладення розгляду судового засідання та/або про неможливість прибути у судове засідання, та/або про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням сервісу «Система захищеного відеоконференцзв`язку з судом» (посилання в мережі інтернет - https://vkz.court.gov.ua/) згідно ст. 197 ГПК України, призначене на 17.09.2025, до канцелярії суду та через систему «Електронний Суд» не подано, клопотань/заяв від відповідача (представника) не було подано до канцелярії суду та через систему «Електронний Суд», а також не направлено до суду через відділення поштового зв`язку.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.09.2025 підготовче засідання у справі № 910/9386/25 призначено на 22.10.2025.

22.10.2025 у засідання з`явилась представник позивача.

Представник відповідача 22.10.2025 у засідання не з`явився. Ухвала суду від 17.09.2025 була направлена відповідачу рекомендованим листом, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали, на адресу місцезнаходження, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, - 01004, місто Київ, вул. Рогнідинська, буд. 4А, оф. 15. Згідно трекінгу відправлення 354) станом на 22.10.2025 конверт з ухвалою суду від 17.09.2025 повернено відправнику за закінченням терміну зберігання. Від відповідача (представника) клопотань, заяв про відкладення розгляду судового засідання та/або про неможливість прибути у судове засідання, та/або про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням сервісу «Система захищеного відеоконференцзв`язку з судом» (посилання в мережі інтернет - https://vkz.court.gov.ua/) згідно ст. 197 ГПК України, призначене на 22.10.2025, до канцелярії суду та через систему «Електронний Суд» не подано, клопотань/заяв від відповідача (представника) не було подано до канцелярії суду та через систему «Електронний Суд», а також не направлено до суду через відділення поштового зв`язку.

22.10.2025 у підготовчому засіданні представник позивача щодо продовження строку підготовчого провадження не заперечувала.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.10.2025 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання у даній справі на 12.11.2025.

12.11.2025 у засідання з`явились представники позивача.

Представник відповідача 12.11.2025 не з`явився у засідання. Ухвала суду від 22.10.2025 була направлена відповідачу рекомендованим листом, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали, на адресу місцезнаходження, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, - 01004, місто Київ, вул. Рогнідинська, буд. 4А, оф. 15. Згідно трекінгу відправлення (R60) станом на 12.11.2025 конверт з ухвалою суду від 22.10.2025 повернено відправнику за закінченням терміну зберігання. Від відповідача (представника) клопотань, заяв про відкладення розгляду судового засідання та/або про неможливість прибути у судове засідання, та/або про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням сервісу «Система захищеного відеоконференцзв`язку з судом» (посилання в мережі інтернет - https://vkz.court.gov.ua/) згідно ст. 197 ГПК України, призначене на 12.11.2025, до канцелярії суду та через систему «Електронний Суд» не подано, клопотань/заяв від відповідача (представника) не було подано до канцелярії суду та через систему «Електронний Суд», а також не направлено до суду через відділення поштового зв`язку.

12.11.2025 у засіданні судом поставлено на обговорення питання щодо закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

У підготовчому засіданні 12.11.2025 представники позивача не заперечували щодо закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.11.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10.12.2025.

У судове засідання 10.12.2025 з`явилися представники позивача.

10.12.2025 у судове засідання не з`явився відповідач (представник). Ухвала суду від 12.11.2025 була направлена відповідачу рекомендованим листом, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали, на адресу місцезнаходження, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, - 01004, місто Київ, вул. Рогнідинська, буд. 4А, оф. 15. Конверт з ухвалою від 12.11.2025 повернено відправнику за закінченням терміну зберігання. Від відповідача (представника) клопотань, заяв про відкладення розгляду судового засідання та/або про неможливість прибути у судове засідання, та/або про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням сервісу «Система захищеного відеоконференцзв`язку з судом» (посилання в мережі інтернет - https://vkz.court.gov.ua/) згідно ст. 197 ГПК України, призначене на 10.12.2025, до канцелярії суду та через систему «Електронний Суд» не подано, клопотань/заяв від відповідача (представника) не було подано до канцелярії суду та через систему «Електронний Суд», а також не направлено до суду через відділення поштового зв`язку.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

У судове засідання 10.12.2025 з`явилися представники позивача.

10.12.2025 у судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити у повному обсязі.

10.12.2025 у судове засідання представники відповідача не з`явився.

10.12.2025 у судовому засіданні на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду.

ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

30.06.2017 між Державним агентством України з питань кіно (Держкіно) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛЕРТ КАРНОВСЬКИЙ» (Дистриб`ютор) укладено Ліцензійний договір № 30/06/2017 (далі Договір), за умовами якого Держкіно передає Дистриб`ютору дозвіл (ліцензію) на використання своєї частки виключних майнових авторських прав на Фільм, а саме право використовувати Фільм та/або дозволяти використання Фільму третім особам способами (видавати субліцензії), зазначеними у статті 3 цього Договору (Права на Фільм), на Строк і Територію, зазначені у цьому Договорі.

Відповідно до п.1.1.Договору Фільм- національний фільм «Мир Вашому дому!», ігровий, художній, повнометражний, кольоровий, звук Digital 5.1, тривалість 117 хв.

Відповідно до п. 2.2 Дистриб`ютор зобов`язується виплатити Держкіно дохід від комерційного використання прав на Фільм у розмірі та на умовах, зазначених у цьому Договорі.

Пунктом 2.3 Договору встановлено, що Дистриб`ютор мас право залучати кошти та інші активи для реалізації своїх зобов`язань за нм Договором будь-яким способом не забороненим чинним законодавством та від будь-яких осіб.

Згідно п. 3.1. Договору Держкіно передає Дистриб`ютору дозвіл (ліцензію) на використання своїх відповідних часток виключних майнових авторських прав на Фільм, а саме право використовувати Фільм або дозволяти використання Фільму третім особам способами, зазначеними нижче:

3.1.1. Право розповсюдження, яке включає право на тиражування, продаж, передання в прокат, оренду Фільму. Це право складається з:

- кінотеатрального права (тиражування фільмокопій на кіноплівці та/або на цифрових носіях, передання їх у прокат, оренду).

- права домашнього відео (тиражування фільмокопій на відеоносіях, їх продаж, передання в прокат).

- права публічного комерційного відео (тиражування фільмокопій на відеоносіях. їх продаж, передання в прокат, оренду для публічного показу через відеопроекцію);

- телевізійного права (тиражування фільмокопій на відеоносіях, їх продаж, передання в прокат для публічного показу каналами мовлення телебачення (усіма способами телевізійного мовлення: по кабелю, в ефірі, по супутнику, цифрове мовлення, тощо).

3.1 2 Право демонстрування Фільму - право на демонстрування (публічний показ) Фільму. Це право складається з:

- кінотеатрального права (демонстрування фільмокопій на кіноплівці га/або на цифрових носіях у призначених для цього приміщеннях: кінотеатрах, кіноустановках).

- права публічного комерційного відео (демонстрування фільмокопій на відеоносії у призначених для цього об спеціальною відеопроекційною апаратурою приміщеннях або у приміщеннях, безпосередньо не пов`язаних з демонструванням фільмів, обладнаних відеопроекційною апаратурою).

- телевізійного права (демонстрування фільмокопій на відеоносії або кіноплівці каналами мовлення ефірного, супутникового. кабельного, цифровою телебачення, платного чи безплатного);

- переклад фільму на будь-яку мову, включаючи створення дубльованих та субтитрованих версій Фільму;

- права дозволяти телеканалам накладати їх логотип на відеоряд Фільму під час публічного повідомлення Фільму.

- право переривати або супроводжувати публічне повідомлення Фільму випусками новин і/або рекламою.

- право на подання Фільму до загального відома публіки таким чином, то її представники можу п, здійснити доступ до Фільму з будь-якого місця в будь-який час за їх власним вибором, включаючи, але не обмежуючись, з використанням телекомунікаційних мереж та/або мережі Інтернет.

- право на комерційне використання Фільму шляхом надання необмеженому колу осіб інформаційно-розважальних послуг з використанням технологій мобільного зв`язку і телекомунікаційних мереж (включаючи глобальну мережу Інтернет) з використанням усіх і будь-яких елементів Фільму (тигрів, логотипів, назв, персонажів, декорацій, костюмів, аксесуарів і музичних творів і/або їх виконань, і т.п.).

3.1.3 Право на відтворення та реалізацію усього музичного супроводу Фільму, а також будь-якого його частини на будь-яких матеріальних носіях з текстом або без тексту.

3.1.4 Право на використання та реалізацію усіх і будь-яких елементів Фільму, а також будь-яких його частин і/або елементів (титрів, логотипів, назв, персонажів, декорацій, костюмів, аксесуарів і музичних творів і/або їх виконань) у складі Фільму з метою реклами Фільму.

3.1.5 Право на переклад, тобто право здійснювати та/або дозволяти переклад, дублювання і/або субтитрування Фільму будь-якою мовою.

3.1.6 Право на відтворення усього візуального ряду Фільму і/або фотографій з сценами з Фільму з метою його реклами і анонсування.

3.1.7 Право на використання Фільму з некомерційною метою в тому об`ємі, як це зазначено в п.1.6 даного Договору. -

3.2 Майнові права, зазначені у п. 3.1. цього Договору, передаються Дистриб`ютору на Строк, зазначений у и. 1.2. цього Договору та на Територію, зазначену у п. 1.3 цього Договору.

При цьому, відповідно до п. 4.1 Договору згідно Договору виробництва фільму від 20 грудня 2012 року (нова редакція 04 вересня 2015 року) № 11 розподіл доходу від комерційного використання всіх прав па Фільм відбувається відповідно до фактичних внесків Сторін у виробництво Фільму наступним чином: Дистриб`ютор сплачує Держкіно частку доходу під комерційного використання всіх прав на Фільм у розмірі частки Держкіно в майнових правах на Фільм визначеної в акті розподілу майнових прав на Фільм.

Згідно п. 4.4 Договору Сплата частки доходу Держкіно від комерційного використання всіх прав на Фільм здійснюється Дистриб`ютором щоквартально, не пізніше 15 числа місяця, наступного після закінчення кварталу. Дистриб`ютор складає звіти з реалізації прав та перераховує кошти на розрахунковий рахунок Держкіно після відшкодування витрат на тиражування копій Фільму та на просування Фільму протягом 15 календарних днів після закінчення кожного кварталу. У разі відсутності Доходу від використання Прав за розрахунковий період Дистриб`ютор інформує про такий факт Держкіно.

Сплата доходу від комерційного використання всіх прав на Фільм здійснюється Дистриб`ютором шляхом безготівкового перерахування коштів на рахунок Держкіно, зазначений у цьому Договорі (п.4.5 Договору).

Права та обов`язки сторін визначено п. 5 Договору.

Згідно п. 5.2.3, п.5.2.4. Договору Держкіно має право вимагати від Дистриб`ютора письмовий звіт про хід виконання нього Договору, але не частіше ніж один раз протягом кварталу; отримувати дохід від комерційного використання всіх прав на Фільм за передачу виключних майнових ангорських нрав (ліцензію) на умовах та в розмірі, зазначених в статті 3 та 4 цього Договору.

Відповідно до п. 5.3. Договору Дистриб`ютор зобов`язується:

- Використовувати передані за ним Договором права виключно на умовах, передбачених цим Договором (п.5.3.1)

- Забезпечити показ Фільму, у межах своєї компетенції, у повному обсязі без будь-яких скорочень (п. 5.3.2)

- Своєчасно здійснювати розрахунки із Держкіно та надавати до 15-го числа першого місяця кожного кварталу звіт и про перебіг виконання реалізації Фільму (п. 5.3.3).

- На вимогу Держкіно надавати для перевірки первинні документи, які свідчать про отриманні доходи чи понесені збитки щодо Фільму (п.5.3.4).

- На вимогу Держкіно у триденний термін надавати відомості про Фільм у паперовому та електронному вигляді, щодо загальних касових зборів (бокс-офіс) дистриб`ютора Фільму та його відсотка з прибутку, максимальної (загальної) кількості кінотеатрів та залів прокату, загальної кількості глядачів, середньої вартості квитка, а також відомості щодо закордонної дистриб`юції фестивальних та комерційних показів фільму(п.5.3.5).

Відповідно до п.10.1 Договору Договір набуває чинності від дати підписання його Сторонами і діє до 31.12.2027 року, але в будь-якому разі до повного виконання Дистриб`ютором своїх зобов`язань. Термін дії цього Договору може бути подовжений за згодою Сторін.

Згідно п. 10.2 Договору одностороння відмова від виконання цього Договору не допускається.

Цей Договір може бути розірваний достроково, за ініціативою Держкіно в разі невиконання Дистриб`ютором умов будь-якого з пунктів 3.2. 5.3.3. 5.3.4 та статті 4 цього Договору (п. 10.3)

Відповідно до п. 11.5 Договору будь-яке повідомлення, що направляється Сторонами одна одній відносно Договору, вважатиметься дійсним, якщо воно буде оформлене в письмовому вигляді та скріплене підписом Сторони.

У позовній заяві Позивач зазначає, що починаючи з дати укладання Договору та станом на дату подачі позову (29.07.2025), всупереч пункту 5.3.3 Договору, ТОВ «ЛЕРТ КАРНОВСЬКИЙ» не надано жодного звіту про перебіг виконання реалізації Фільму за 2022, 2023, 2024 роки та 1 квартал 2025 року та аудиторські звіти за 2022, 2023 та 2024 роки.

07.11.2023 Держкіно на адресу ТОВ «ЛЕРТ КАРНОВСЬКИЙ» направлено лист № 1811/7/11-23 «Щодо надання інформації» наступного змісту: Відповідно до пункту 5.3.3 Договору, Дистриб`ютор зобов`язаний своєчасно здійснювати розрахунки з Держкіно та надавати до 15-го числа першого місяця кожного кварталу звіти про перебіг виконання реалізації Фільму. Станом на 06 листопада 2023 року, всупереч пункту 5.3.3 Договору, Дистриб`ютором не надано жодного звіту про перебіг виконання реалізації Фільму за 2022 рік та за 1 -3 квартали 2023 року. Відповідно до пункту 10.3 Договору, у разі невиконання Дистриб`ютором умов будь-якого з пунктів 5.3.3, 5.3.4 та статті 4, Договір може бути розірваний достроково за ініціативи Держкіно. Враховуючи викладене, Держкіно звертається з проханням надати звіти про перебіг виконання реалізації Фільму за 2022 рік та за 1-3 квартали 2023 року у паперовому вигляді на адресу Держкіно: 02156, м. Київ, вул. Кіото, буд. 27 з одночасним направленням вказаних документів на електронні пошти та international@ usfa.gov.ua протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту отримання цього листа.

Даний лист було повернуто на адресу Держкіно з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання».

21.03.2025 Держкіно на адресу ТОВ «ЛЕРТ КАРНОВСЬКИЙ» направлено лист № 625/7/11-25 «Щодо наміру розірвати Договір» наступного змісту: Відповідно до пункту 5.3.3. Договору, Дистриб`ютор зобов`язаний своєчасно здійснювати розрахунки з Держкіно та надавати до 15-го числа першого місяця кожного кварталу звіти про перебіг виконання реалізації Фільму. Станом на 20 березня 2025 року, всупереч пункту 5.3.3. Договору, Дистриб`ютором не надано жодного звіту про перебіг виконання реалізації Фільму за 2022. 2023 та 2024 роки. Водночас зазначаємо, що Держкіно вже повідомляло Дистриб`ютора про невиконання умов Договору листом від 07 листопада 2023 року №1811/7/11-23, але відповідь на лист Держкіно не отримало. Відповідно до пунктів 10.3. та 10.4. Договору, у разі невиконання Дистриб`ютори: умов будь-якого з пунктів 3.2, 5.3.3, 5.3.4 та статті 4, а також відсутності реалізації прав на Фільм протягом 1 (одного) року Держкіно залишає за собою право розірвати Договір в односторонньому порядку. Враховуючи вищезазначене, Держкіно інформує про свій намір розірвати Договір в односторонньому порядку. Таким чином у разі, якщо Дистриб`ютор не усуне розбіжностей, Договір припиняє свою дію 21 травня 2025 року.

Даний лист було повернуто на адресу Держкіно з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання».

У позовній заяві Позивач зазначає, що Держкіно письмово проінформувало ТОВ «ЛЕРТ КАРНОВСЬКИЙ» про свої претензії та наміри і, якщо ТОВ «ЛЕРТ КАРНОВСЬКИЙ» у двомісячний термін не усуне розбіжностей, Договір припиняє свою дію. Однак, станом на сьогодні Держкіно не отримало жодної офіційної відповіді. Невизначеність щодо використання фільму, знятого за державної підтримки (профінансованого за рахунок коштів Державного бюджету України) та ухилення ТОВ «ЛЕРТ КАРНОВСЬКИЙ» від виконання зобов`язань по дотриманню укладеного Договору становить загрозу заподіяння майнових збитків державі Україна.

Враховуючи, що вимоги Держкіно залишені ТОВ «ЛЕРТ КАРНОВСЬКИЙ» без відповіді та задоволення, Держкіно вимушено звернутись за захистом порушених прав.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Судом під час розгляду справи по суті було досліджено наступні докази, якими позивач обґрунтовував свої доводи, а саме копії: Ліцензійного Договору від 30.06.2017 № 30/06/17; листа від 07.11.023 № 1811/7/11-23 «Щодо надання інформації»; листа від 21.03.2025 № 625/7/11-25 «Щодо наміру розірвати Договір», судом надано оцінку доказам, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У розумінні положень цивільного законодавства договір спрямований на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, тобто виникнення цивільного правовідношення, яке, у свою чергу, може включати певні права та обов`язки, виконання яких призводить до бажаного для сторін результату. Однак усі вони (права та обов`язки) не можуть охоплюватися предметом договору, оскільки можуть стосуватися як різноманітних умов договору, так і бути наслідком укладення договору, який є підставою їх виникнення. При цьому значення предмета договору може набувати основна дія (дії), що вчинятиметься сторонами і забезпечить досягнення мети договору.

Правова природа договору визначається з огляду на його зміст (а не назву договору). З`ясовуючи зміст правовідносин сторін договору, суди мають виходити з умов договору, його буквального та логічного змісту, з намірів сторін саме того договору, з приводу якого виник спір, а також із того, що сторони правовідносин мають діяти добросовісно. Близька за змістом правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 17.01.2019 у справі №923/241/18, від 21.05.2019 у справі №925/550/18, від 19.06.2019 у справі №923/496/18, від 12.08.2021 у справі №910/7914/20, від 21.10.2021 у справі №908/3027/20.

Згідно зі статями 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений законом строк.

У постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23.01.2019 у справі №355/385/17 зазначено, що тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто, з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати.

Отже, розглядаючи спір, господарський суд перш за все має встановити правову природу договору з урахуванням якої визначити зміст спірних правовідносин, їх нормативне регулювання з наступним встановленням обсягу прав та обов`язків, моменту виникнення зобов`язання.

Матеріалами справи встановлено, що 30.06.2017 між Державним агентством України з питань кіно (далі Держкіно) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛЕРТ КАРНОВСЬКИЙ» (далі ТОВ «ЛЕРТ КАРНОВСЬКИЙ») укладено Ліцензійний договір № 30/06/2017 (далі Договір), згідно з яким Держкіно передало ТОВ «ЛЕРТ КАРНОВСЬКИЙ» дозвіл на використання своєї частки виключних майнових прав на національний фільм «Мир Вашому Дому!» (далі Фільм).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1107 ЦК України розпоряджання майновими правами інтелектуальної власності здійснюється, зокрема, на підставі ліцензійного договору.

Згідно з частиною першою статті 1109 ЦК України за ліцензійним договором одна сторона (ліцензіар) надає другій стороні (ліцензіату) дозвіл на використання об`єкта права інтелектуальної власності (ліцензію) на умовах, визначених за взаємною згодою сторін з урахуванням вимог цього Кодексу та іншого закону.

Особа, яка має виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності, може використовувати цей об`єкт на власний розсуд, з додержанням при цьому прав інших осіб.

Використання об`єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом.

Відповідно до ст. 1110 ЦК України ліцензійний договір укладається на строк, встановлений договором, який повинен спливати не пізніше спливу строку чинності виключного майнового права на визначений у договорі об`єкт права інтелектуальної власності.

Ліцензіар може відмовитися від ліцензійного договору у разі порушення ліцензіатом встановленого договором терміну початку використання об`єкта права інтелектуальної власності. Ліцензіар або ліцензіат можуть відмовитися від ліцензійного договору у разі порушення другою стороною інших умов договору.

У разі відсутності у ліцензійному договорі умови про строк договору він вважається укладеним на строк, що залишився до спливу строку чинності виключного майнового права на визначений у договорі об`єкт права інтелектуальної власності, але не більше ніж на п`ять років. Якщо за шість місяців до спливу зазначеного п`ятирічного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на невизначений час. У цьому випадку кожна із сторін може в будь-який час відмовитися від договору, письмово повідомивши про це другу сторону за шість місяців до розірвання договору, якщо більший строк для повідомлення не встановлений за домовленістю сторін.

У відповідності до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В силу статей 525, 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

У постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23.01.2019 у справі №355/385/17 зазначено, що тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто, з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до п. 3.2 Договору Майнові права, зазначені у п. 3.1. цього Договору, передаються Дистриб`ютору на Строк, зазначений у и. 1.2. цього Договору та на Територію, зазначену у п. 1.3 цього Договору.

В свою чергу відповідно до п.п. 5.3.3. та 5.3.4. Договору Дистриб`ютор зобов`язується: Своєчасно здійснювати розрахунки із Держкіно та надавати до 15-го числа першого місяця кожного кварталу звіт и про перебіг виконання реалізації Фільму (п. 5.3.3); На вимогу Держкіно надавати для перевірки первинні документи, які свідчать про отриманні доходи чи понесені збитки щодо Фільму (п.5.3.4).

Також сторони відповідно до п. 4.1 Договору погодили, що згідно Договору виробництва фільму від 20 грудня 2012 року (нова редакція 04 вересня 2015 року) № 11 розподіл доходу від комерційного використання всіх прав па Фільм відбувається відповідно до фактичних внесків Сторін у виробництво Фільму наступним чином: Дистриб`ютор сплачує Держкіно частку доходу під комерційного використання всіх прав на Фільм у розмірі частки Держкіно в майнових правах на Фільм визначеної в акті розподілу майнових прав на Фільм.

В свою чергу п. 4.4 Договору погодили, що сплата частки доходу Держкіно від комерційного використання всіх прав на Фільм здійснюється Дистриб`ютором щоквартально, не пізніше 15 числа місяця, наступного після закінчення кварталу. Дистриб`ютор складає звіти з реалізації прав та перераховує кошти на розрахунковий рахунок Держкіно після відшкодування витрат на тиражування копій Фільму та на просування Фільму протягом 15 календарних днів після закінчення кожного кварталу. У разі відсутності Доходу від використання Прав за розрахунковий період Дистриб`ютор інформує про такий факт Держкіно.

Сплата доходу від комерційного використання всіх прав на Фільм здійснюється Дистриб`ютором шляхом безготівкового перерахування коштів на рахунок Держкіно, зазначений у цьому Договорі (п.4.5 Договору).

Так, відповідно до п. 10.2 Договору одностороння відмова від виконання цього Договору не допускається. При цьому, п. та 10.3 Договору встановлено, що цей Договір може бути розірваний достроково, за ініціативою Держкіно в разі невиконання Дистриб`ютором умов будь-якого з пунктів 3.2. 5.3.3. 5.3.4 та статті 4 цього Договору.

У позовній заяві позивач зазначає, що починаючи з дати укладання Договору та станом на дату звернення до суду (29.07.2025), всупереч пункту 5.3.3 Договору, ТОВ «ЛЕРТ КАРНОВСЬКИЙ» не надано жодного звіту про перебіг виконання реалізації Фільму за 2022, 2023, 2024 роки та 1 квартал 2025 року та аудиторські звіти за 2022, 2023 та 2024 роки.

Матеріалами справи встановлено, що Держкіно повідомляло ТОВ «ЛЕРТ КАРНОВСЬКИЙ» про невиконання умов Договору листами від 07.11.2023р. № 1811/7/11-23 та від 21.03.2025р. № 625/7/11-25, але офіційної відповіді Держкіно так і не отримало. Листи, які направлялись на поштову адресу ТОВ «ЛЕРТ КАРНОВСЬКИЙ» повертались за зворотною адресою.

Зокрема, 21.03.2025 року Держкіно листом № 625/7/11-25 повідомило ТОВ «ЛЕРТ КАРНОВСЬКИЙ» про намір розірвати Договір відповідно до пунктів 10.3 та 10.4 Договору у разі невиконання ТОВ «ЛЕРТ КАРНОВСЬКИЙ» умов будь-якого з пунктів 3.2, 5.3.3, 5.3.4. та статті 4 Договору, а також у випадку відсутності реалізації прав на Фільм протягом 1 (одного) року Держкіно залишає за собою право розірвати Договір в односторонньому порядку. При цьому Держкіно письмово проінформувало ТОВ «ЛЕРТ КАРНОВСЬКИЙ» про свої претензії та наміри і, якщо ТОВ «ЛЕРТ КАРНОВСЬКИЙ» у двомісячний термін не усуне розбіжностей, Договір припиняє свою дію. Однак, станом на сьогодні Держкіно не отримало жодної офіційної відповіді, а лист від 21.03.2025 № 625/7/11-25, який відправлено на поштову адресу ТОВ «ЛЕРТ КАРНОВСЬКИЙ» також повернувся за зворотною адресою.

Отже, Позивачем був дотриманий порядок розірвання договору в частині направлення ТОВ «ЛЕРТ КАРНОВСЬКИЙ» листа повідомлення про розірвання Договору в письмовій формі, тобто у відповідності до п. 11.5 Договору (будь-яке повідомлення, що направляється Сторонами одна одній відносно Договору, вважатиметься дійсним, якщо воно буде оформлене в письмовому вигляді та скріплене підписом Сторони).

Таким чином, Позивачем було здійснено всіх необхідних заходів для звернення до Відповідача з листом про розірвання договору, втім, як вбачається із матеріалів справи, Відповідачем відповіді не надано, а отже, сторонами не досягнуто згоди щодо розірвання договору у зв`язку з неналежним виконанням умов Договору.

При цьому, суд зазначає, що положеннями статті 651 Цивільного кодексу України встановлено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. У такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України. Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. Водночас, йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07 серпня 2018 року у справі №910/22259/17, від 14 серпня 2018 року у справі №910/22454/17, від 28 серпня 2018 року у справі №910/20932/17, від 02 жовтня 2018 року у справі №910/21033/17, від 16 жовтня 2018 року у справі №910/3568/18, від 17 квітня 2019 року у справі №910/6381/18.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.02.2019 року в справі № 914/2649/17 зазначила, що те, що сторона спору не скористалася процедурою його позасудового врегулювання, не позбавляє її права реалізувати своє суб`єктивне право на зміну чи припинення договору та вирішити існуючий конфлікт у суді в силу прямої вказівки, що міститься у частині другій статті 651 Цивільного кодексу України. Підставами для виникнення юридичного спору про внесення змін у договір чи про його розірвання, який підлягає вирішенню судом є обставини, наведені у частині другій статті 651 Цивільного кодексу України, і ці обставини виникають в силу прямо наведених у цій нормі фактів та подій, що зумовлюють правову невизначеність у суб`єктивних правах чи інтересах. Такі підстави та умови виникнення юридичного спору у правовідносинах є однаковими незалежно від їх суб`єктного складу (за участі фізичних чи юридичних осіб) та змісту правовідносин (цивільні чи господарські). Право особи на звернення до суду для внесення змін у договір (чи його розірвання) у передбаченому законом випадку відповідає статті 16 Цивільного кодексу України, способам, передбаченим нею (зміна чи припинення правовідношення) та не може ставитися в залежність від поінформованості про позицію іншої сторони чи волевиявлення іншої сторони.

Відповідно до частин другої та третьої статті 653 Цивільного кодексу України, у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

У відповідності до ст.78 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Згідно з положеннями ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

У відповідності до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінка доказів - це віднайдення відповіді на питання, чи може певна інформація слугувати доказом у справі, а також чи переконують докази кожен окремо та у своїй сукупності у наявності чи відсутності певної обставини у справі.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: "баланс імовірностей" (balance of probabilities) або "перевага доказів" (preponderance of the evidence); "наявність чітких та переконливих доказів" (clear and convincing evidence); "поза розумним сумнівом" (beyond reasonable doubt).

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", зокрема, змінено назву ст. 79 ГПК з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Brualla Gomez de La Torre v. Spain" від 19.12.1997 наголошено про загальновизнаний принцип негайного впливу процесуальних змін на позови, що розглядаються.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Слід зауважити, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Враховуючи наведені обставини справи, зазначені норми чинного законодавства та беручи до уваги те, що відповідач не надав суду жодних належних та допустимих доказів в спростування позовних вимог та підтвердження своїх заперечень щодо відсутності порушень умов договору, допущене відповідачем порушення є істотними, а відтак суд дійшов висновку, що вимога позивача про розірвання Ліцензійного договору від 30.06.2017 №30/06/17 укладений між Державним агентством України з питань кіно та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛЕРТ КАРНОВСЬКИЙ», підлягає до задоволення.

Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 16.09.2022 у справі № 913/703/20 зазначив, що одним із наслідків розірвання договору є припинення зобов`язань сторін, що виникли у сторін такого договору відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 та ст. 509 ЦК України.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13 червня 2018 року у справі № 548/981/15-ц (провадження № 14-182цс18) зазначила, що у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються (частина друга статті 653 ЦК України). Якщо договір розривається у судовому порядку, зобов`язання припиняється з моменту набрання рішенням суду про розірвання договору законної сили (частина третя цієї статті).

Отже, розірвання Ліцензійного договору від 30.06.2017 №30/06/17 припиняє його дію на майбутнє, але не впливає на факти укладення та дії цього договору включно до моменту його розірвання.

Як встановлено вище, відповідно до п.п. 5.3.3. Договору Дистриб`ютор зобов`язується: своєчасно здійснювати розрахунки із Держкіно та надавати до 15-го числа першого місяця кожного кварталу звіт и про перебіг виконання реалізації Фільму.

Отже, до розірвання Ліцензійного договору від 30.06.2017 №30/06/17 у Дистриб`ютора існував обов`язок своєчасно здійснювати розрахунки із Держкіно та надавати до 15-го числа першого місяця кожного кварталу звіти про перебіг виконання реалізації Фільму.

Позивач зазначає у позовній заяві, що починаючи з дати укладання Договору та станом дату подання позовної заяви (29.07.2025), всупереч пункту 5.3.3 Договору, ТОВ «ЛЕРТ КАРНОВСЬКИЙ» не надано жодного звіту про перебіг виконання реалізації Фільму за 2022, 2023, 2024 роки та 1 квартал 2025 року та аудиторські звіти за 2022, 2023 та 2024 роки.

Матеріалами справи встановлено, що 07.11.2023 Держкіно на адресу ТОВ «ЛЕРТ КАРНОВСЬКИЙ» направлено лист № 1811/7/11-23 «Щодо надання інформації» наступного змісту: Відповідно до пункту 5.3.3 Договору, Дистриб`ютор зобов`язаний своєчасно здійснювати розрахунки з Держкіно та надавати до 15-го числа першого місяця кожного кварталу звіти про перебіг виконання реалізації Фільму. Станом на 06 листопада 2023 року, всупереч пункту 5.3.3 Договору, Дистриб`ютором не надано жодного звіту про перебіг виконання реалізації Фільму за 2022 рік та за 1 -3 квартали 2023 року. Відповідно до пункту 10.3 Договору, у разі невиконання Дистриб`ютором умов будь-якого з пунктів 5.3.3, 5.3.4 та статті 4, Договір може бути розірваний достроково за ініціативи Держкіно. Враховуючи викладене, Держкіно звертається з проханням надати звіти про перебіг виконання реалізації Фільму за 2022 рік та за 1-3 квартали 2023 року у паперовому вигляді на адресу Держкіно: 02156, м. Київ, вул. Кіото, буд. 27 з одночасним направленням вказаних документів на електронні пошти та international@ usfa.gov.ua протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту отримання цього листа.

Даний лист було повернуто на адресу Держкіно з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання».

У постановах Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц викладено правову позицію, відповідно до якої застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

У постанові від 29.06.2021 у справі № 910/2842/20 Верховний Суд зазначив, що згідно з пунктом 5 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України та абзацом 6 частини 2 статті 20 Господарського кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі. Отже, суд вправі задовольнити позов про спонукання виконати умови договору лише в разі, якщо встановить, що у особи такий обов`язок наявний, але вона ухилилася від його виконання. При цьому у справі має бути доведено наявність відповідного правовідношення, а саме прямого законодавчого обов`язку відповідача щодо виконання договору.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що обраний позивачем у спірних зобов`язально-правових відносинах, що склалися у цій справі, спосіб захисту (зобов`язання надати документи) відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення, є тим належним та ефективним (у розумінні положень статті 13 Конвенції) способом захисту порушеного права позивача, який забезпечує реальне поновлення його порушених прав, оскільки обов`язок відповідача виконувати умови Ліцензійного договору від 30.06.2017 №30/06/17 був передбачений вказаним Договором і відповідач не має правових підстав для ухилення від виконання цього обов`язку, а спонукання відповідача до виконання цього передбаченого договором обов`язку, на що направлені позовні вимоги у цій справі, є належним способом захисту у разі порушення відповідачем цього зобов`язання.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06 квітня 2023 року у cправі № 908/507/22.

За вказаних вище обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕРТ КАРНОВСЬКИЙ» надати Держкіно звіти про побіг виконання реалізації національного фільму «Мир Вашому дому!» за 2021, 2022, 2023, 2024 роки та 1 квартал 2025 року та аудиторські звіти за 2021, 2022, 2023 та 2024 роки.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Всупереч вказаним вимогам відповідач письмового відзиву, пояснень на позов, жодних доказів на підтвердження обставин чи відсутності підстав для задоволення позову не надав, стверджувань позивача не спростував.

Згідно зі ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 240-242, 254, 255, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Державного агентства України з питань кіно (02156, місто Київ, вул. Кіото, 27; ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕРТ КАРНОВСЬКИЙ» - задовольнити повністю.

2. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛЕРТ КАРНОВСЬКИЙ» надати Держкіно звіти про перебіг виконання реалізації національного фільму «Мир Вашому дому!» за 2021, 2022, 2023, 2024 роки та 1 квартал 2025 року та аудиторські звіти за 2021, 2022, 2023 та 2024 роки.

3. Розірвати Ліцензійний договір від 30.06.2017 №30/06/17 укладений між Державним агентством України з питань кіно та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛЕРТ КАРНОВСЬКИЙ».

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕРТ КАРНОВСЬКИЙ» (01004, місто Київ, вул. Рогнідинська, буд. 4А, оф. 15; ) на користь Державного агентства України з питань кіно (02156, місто Київ, вул. Кіото, 27; ) судовий збір у розмірі 6 056 (шість тисяч п`ятдесят шість) гривень 00 коп.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні оголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено та підписано 19.12.2025.

Суддя Оксана БЛАЖІВСЬКА