ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"09" грудня 2025 р. Cправа № 902/1022/25

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Тварковського А.А.,

за участю секретаря судового засідання Литвиненко О.Р.,

прокурора - Декалюка Д.Е.,

представників:

позивача - Балтака Д.О.,

відповідача - Романюка І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом: Заступника Генерального прокурора Офісу Генерального прокурора (вул. Різницька, 13/15, м. Київ, 01011) в інтересах держави в особі Міністерства оборони України (просп. Повітряних Сил, 6, м. Київ, 03049)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Лайнс Рітейл" (вул. Волошкова, 51-А, м. Вінниця, 21034)

про визнання недійсними додаткових угод та стягнення штрафних санкцій на суму 23989358,84 грн,

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява Заступника Генерального прокурора Офісу Генерального прокурора в інтересах держави в особі Міністерства оборони України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Лайнс Рітейл" про визнання недійсними додаткових угод та стягнення штрафних санкцій на суму 23989358,84 грн.

Ухвалою суду від 13.05.2025 за вказаним позовом відкрито провадження у справі № 902/1022/25 в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 21.08.2025. Зазначеною ухвалою встановлено сторонам строки для вчинення процесуальних дій, зокрема на подання відповідачем відзиву на позовну заяву.

Під час підготовчого провадження у справі вчинено ряд процесуальних дій:

- учасники справи скористалися правом на подання заяв по суті спору: відповідачем подано відзив на позовну заяву (а.с. 70-250, т.4; а.с. 1-180, т.5); позивачем - відповідь на відзив (а.с.188-205, т.5);

- протокольними ухвалами від 18.09.2025 відхилено як необґрунтовані клопотання відповідача про надання позивачем відповідей на поставлені у відзиві питання в порядку ст. 90 ГПК України, а також клопотання про зупинення провадження у справі (вх. №01-34/8787/25 від 21.08.2025) та клопотання про залишення позову без розгляду (вх. №01-34/8782/25 від 21.08.2025);

- на підставі відповідних клопотань прокурору та представнику відповідача забезпечено участь у судових засіданнях у суді першої інстанції в режимі відеоконференції.

Виконавши завдання підготовчого провадження, судом закрито дану стадію судового процесу та призначено справу до розгляду по суті на 21.10.2025, про що 18.09.2025 постановлено відповідну ухвалу у протокольній формі. Поряд з цим розгляд справи по суті було відкладено, а згодом оголошено перерву до 14:00 год. 02.12.2025.

У судовому засіданні 02.12.2025 прокурор та представник позивача заявлений позов підтримали у повному обсязі з підстав та обставин, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. Представник відповідача проти позову заперечив, посилаючись на відзив на позовну заяву.

Завершивши стадію судових дебатів суд, відповідно до частини 1 статті 219 ГПК України, оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення, повідомивши, що проголошення скороченого рішення (вступної та резолютивної частин) відбудеться 09.12.2025 о 09:25 год.

У судовому засіданні 09.12.2025 за участю представника прокурора суд згідно із частиною 6 статті 233 та частиною 1 статті 240 ГПК України проголосив скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду.

В обґрунтування заявленого позову позивач вказує, що додатковими угодами від 24.11.2023 №4 та від 27.12.2023 №5 продовжено строки постачання товарів за укладеними між позивачем (Замовником) та відповідачем (Постачальником) договорами від 23.02.2023: №286/3/23/102, №286/3/23/103, №286/3/23/104, №286/3/23/105, №286/3/23/107 та №286/3/23/108. Водночас такі додаткові угоди укладено після спливу строків постачання, після фактичного постачання та після направлення Замовником претензій Постачальнику про сплату штрафних санкцій за неналежне виконання договорів, що вказує на фіктивність таких правочинів, правовим результатом укладення яких стало значне зменшення розміру штрафних санкцій за прострочення постачання товарів.

За таких обставин, Заступником Генерального прокурора Офісу Генерального прокурора заявлено позов в інтересах держави в особі Міністерства оборони України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Лайнс Рітейл" про визнання недійсними додаткових угод та стягнення штрафних санкцій на суму 23989358,84 грн (з яких: 13968834,33 грн - пеня та 10020524,51 грн - штраф), нарахованих за період прострочення до укладення спірних додаткових угод.

Суть заперечень відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, зводиться до того, що прокурором (позивачем) не доведено жодними належними та допустимими доказами умисел обох сторін спірних договорів на приховування яких-небудь інших намірів таких правочинів в момент його вчинення, ніж ті, що визначені умовами оспорюваних договорів (додаткових угод).

Відповідач, укладаючи додаткові угоди, мав намір продовжити строк виконання зобов`язань, оскільки поза його волею склались обставини, через які відповідач не зміг вчасно виконати умови договорів.

При цьому ТОВ "Трейд Лайнс Рітейл" просило перенести строк поставки до 31.12.2023. Натомість позивач переносив строки поставки лише на строки, упродовж яких діяли обставини, що унеможливлювали виконання договорів поставки, а також позивач вчинив реальні дії (підписав додаткові угоди до Договорів, звертався з претензіями про сплату штрафних санкцій з врахуванням продовжених строків поставки додатковими угодами, звертався до суду із позовами про стягнення штрафних санкцій), що водночас спростовує твердження прокурора про фіктивність додаткових угод.

Отже, відповідач, ініціювавши укладання додаткових угод щодо зміни строків поставки, мав на меті лише визначити справедливі строки поставки, які б забезпечували з урахуванням існуючих об`єктивних обставин, які унеможливили своєчасну поставку, баланс інтересів сторін та сприяв би виконанню контрактів, укладених із МОУ.

Крім того, відповідач звертає увагу, що у справі №902/487/24 суд встановив, що за умовами пункту 1.3. договору у редакції додаткової угоди №4 від 27.12.2023 до договору про закупівлю для державних потреб товарів речової служби (за кошти Державного бюджету України) № 286/3/23/105 від 23.02.2023 товар повинен бути поставлений замовнику до 23.08.2023 включно. Поставка товару відбулась 21.09.2023. За період прострочення строків поставки з 23.08.2023 по 21.09.2023. Також було подано апеляційні скарги Міністерством оборони України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Трейд Лайнс Рітейл", які були залишені без задоволення постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.01.2025, а рішення першої інстанції без змін.

У справі №902/483/24 суд встановив, що відповідно до додаткової угоди № 4 від 27.12.2023 до договору про закупівлю для державних потреб товарів речової служби (за кошти Державного бюджету України) №286/3/23/107 від 23.02.2023 сторонами погоджено внести зміни до специфікації до договору, якими, зокрема встановлено строк (термін) постачання товару - до 23.08.2023 (включно). Було подано апеляційну скаргу Міністерством оборони України та апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Лайнс Рітейл". Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.01.2025 року апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишили без задоволення, а апеляційну скаргу ТОВ "Трейд Лайнс Рітейл" задовольнили частково, а рішення першої інстанції змінено в частині стягнутих сум пені, штрафу за прострочення понад 30 днів та проведеного розподілу судового збору за подання позову.

У справі №902/476/24 суд встановив, що відповідно до додаткової угоди № 4 від 27.12.2023 до договору про закупівлю для державних потреб товарів речової служби (за кошти Державного бюджету України) № 286/3/23/108 від 23.02.2023 сторонами погоджено внести зміни до специфікації до договору, якими, зокрема встановлено строк (термін) постачання товару - до 23.08.2023 (включно). Було подано апеляційну скаргу Міністерством оборони України та апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Лайнс Рітейл". Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.01.2025 року апеляційні скарги сторін задоволено частково, а резолютивну частину рішення першої інстанції залишено без змін.

У справі №902/411/24 суд встановив, що відповідно до додаткової угоди № 4 від 27.12.2023 до договору про закупівлю для державних потреб товарів речової служби (за кошти Державного бюджету України) № 286/3/23/104 від 23.02.2023 сторонами погоджено внести зміни до специфікації до договору, якими, зокрема встановлено строк (термін) постачання товару - до 23.08.2023 (включно). Поставка товару відбулась частково 29.08.2023. Відтак прострочення з поставки товару виникло з 24.08.2023. Було подано апеляційну скаргу Міністерством оборони України та апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Лайнс Рітейл". Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.01.2025 року апеляційні скарги сторін задоволено частково, а рішення першої інстанції скасували частково в частині стягнення пені. Прийняли в цій частині нове рішення.

У справі №902/448/24 суд встановив, що відповідно до додаткової угоди № 5 від 27.12.2023 до договору про закупівлю для державних потреб товарів речової служби (за кошти Державного бюджету України) № 286/3/23/102 від 23.02.2023 сторонами погоджено внести зміни до специфікації до договору, якими, зокрема встановлено строк (термін) постачання товару - до 01.10.2023 (включно). Поставка товару відбулась 04.10.2023. Приймаючи до уваги, що остаточний строк поставки товару за специфікацією припадає на вихідний день (01.10.2023), відповідно до положень статей 252, 253, 254 ЦК України, днем закінчення строку поставки є перший за ним робочий день (02.10.2023), відтак прострочення з поставки товару виникло з 03.10.2023. Було подано апеляційну скаргу Товариством з обмеженою відповідальністю "Трейд Лайнс Рітейл", яку постановою Північнозахідного апеляційного господарського суду від 10.12.2024 залишили без задоволення, а рішення першої інстанції без змін.

У справі №902/522/24 суд встановив, що відповідно до додаткової угоди № 4 від 24.11.2023 та додаткової угоди № 5 від 27.12.2023 до договору про закупівлю для державних потреб товарів речової служби (за кошти Державного бюджету України) № 286/3/23/103 від 23.02.2023 сторонами погоджено внести зміни до специфікації до договору, якими, зокрема встановлено строк (термін) постачання товару - до 01.10.2023 (включно). Поставка товару відбулась 04.10.2023. Приймаючи до уваги, що остаточний строк поставки товару за специфікацією припадає на вихідний день (01.10.2023), відповідно до положень статей 252, 253, 254 ЦК України, днем закінчення строку поставки є перший за ним робочий день (02.10.2023), відтак прострочення з поставки товару виникло з 03.10.2023. Вищевказане свідчить про суперечливу поведінку позивача. Адже, звертаючись до суду із позовами про стягнення штрафних санкцій у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за укладеними між сторонами договорами, позивач свідомо погоджувався із умовами додаткових угод, за якими продовжено строки поставки. Більш того, сторони узгодили, що відповідно до п. 6.2.3 Договорів замовник у разі систематичного та/або грубого порушення Постачальником умов Договору в частині поставки Товару, його кількості, та/або якості, та/або комплектності, та/або термінів, які визначені у Специфікації, та/або рознарядці, та/або інших умов Договору: - відмовитися від подальшого приймання виконання зобов`язань Постачальником за Договором; - розірвати Договір в односторонньому порядку, повідомивши письмово про це Постачальника. Однак, замовник не був зацікавлений у розірванні Договору з Постачальником чи відмові від товару. Отже, з дій позивача вбачається, що замовник не вбачав грубого порушення умов договорів поставки, що були б підставою для їх розірвання, а також не здійснював пошуки інших постачальників цього товару.

У діях Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Лайнс Рітейл" відсутня недобросовісна поведінка та вина, оскільки вчасна поставка товару позивачу не залежала напряму від волі відповідача.

Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю "Трейд Лайнс Рітейл" заявляє клопотання про необхідність істотного зменшення нарахованої пені та штрафу, а також про застосування наслідків спливу позовної давності в один рік, оскільки термін дії договорів закінчився 31.12.2023.

У відповіді на відзив прокурор вказує, що первісними редакціями договорів № № 102-105, 107-108 передбачалося здійснення ТОВ "Трейд Лайнс Рітейл" постачання товарів речової служби у строк до 31.05.2023. При цьому ТОВ "Трейд Лайнс Рітейл" до укладення договорів № № 102-105, 107-108 повідомляло про можливість постачання товарів речової служби у строк до 30.04.2023 (лист Постачальника від 19.12.2022 № 19-12-22/1 і протокол робочої зустрічі від 09.01.2023 із ТОВ "Трейд Лайнс Рітейл" щодо закупівлі речового майна для потреб Збройних Сил України на 2023 рік).

За договором № 102 ТОВ "Трейд Лайнс Рітейл" здійснило постачання товарів 02.08.2023, 14.09.2023, 18.09.2023, 04.10.2023. У зв`язку з неналежним виконанням цього договору Міноборони направлено претензію від 24.10.2023 № 286/6847.

За договором № 103 Постачальник поставив товари 16.06.2023, 22.06.2023, 03.08.2023 та 04.10.2023. У зв`язку з неналежним виконанням цього договору Міноборони направлено претензію від 02.11.2023 № 286/7131.

За договором № 104 ТОВ "Трейд Лайнс Рітейл" здійснило постачання товарів 29.08.2023, 21.09.2023, 17.10.2023. Претензій щодо прострочення постачання товару за період із 01.06.2023 Замовником не направлялося.

За договором № 105 ТОВ "Трейд Лайнс Рітейл" здійснило постачання товарів 22.06.2023, 21.09.2023. У зв`язку з неналежним виконанням цього договору Міноборони направлено претензію від 20.07.2023 № 286/4693.

За договором № 107 Постачальник поставив товари 26.05.2023, 22.06.2023. У зв`язку з неналежним виконанням цього договору Міноборони направлено претензію від 20.07.2023 № 286/4691.

За договором № 108 Постачальник поставив товари 05.07.2023. Претензій щодо прострочення постачання товару за період із 01.06.2023 Замовником не направлялося.

Оскільки ТОВ "Трейд Лайнс Рітейл" не здійснило постачання товарів речової служби у строки (терміни), встановлені договорами (в первісній їх редакції), з 01.06.2023 настало прострочення Постачальника. Додатковими угодами від 27.12.2023 № 4 до договорів № № 104, 105, 107 та 108 сторони продовжили строки постачання товарів до 23.08.2023.

Додатковими угодами від 27.12.2023 № 5 до договорів № № 102 та 103 сторони продовжили строки постачання товарів до 01.10.2023.

Таким чином, додаткові угоди про продовження строків постачання товарів укладено після спливу цих строків, після фактичного постачання товарів та після направлення Замовником претензій Постачальнику про сплату штрафних санкцій за неналежне виконання згаданих договорів.

Єдиним правовим результатом укладення оспорюваних додаткових угод стало значне зменшення розміру штрафних санкцій за прострочення постачання товарів за договорами, укладеними між Міноборони та ТОВ "Трейд Лайнс Рітейл".

Укладені спірні додаткові угоди суперечать п.4 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", пп.4 п.19 Особливостей здійснення публічних закупівель, абз. 4 п. 48 Особливостей здійснення оборонних закупівель, ст. 652 ЦК України, п.6 ч.1 ст. 3 ЦК України.

Умисел сторін під час вчинення спірних правочинів (укладення додаткових угод) було створення видимості дотримання ТОВ "Трейд Лайнс Рітейл" строків постачання товарів та незначного їх прострочення, а не досягнення правового результату у вигляді пролонгування строків постачання, що вже закінчилися.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Міністерство оборони України та Товариство з обмеженою відповідальністю "Трейд Лайнс Рітейл" уклали Договори №№ 286/3/23/102, 286/3/23/103, 286/3/23/104, 286/3/23/105, 286/3/23/107, 286/3/23/108 від 23.02.2023 за результатами процедури закупівлі для державних потреб товарів речової служби та на момент підписання договорів сторонами були погоджені всі істотні умови - предмет, ціну та строк виконання зобов`язань за договорами, а саме до 31.05.2023 (відповідно до Специфікацій).

Факт укладення вказаних договорів на відповідних умовах сторонами не заперечується та встановлено у рішеннях Господарського суду Вінницької області по справах: №№902/448/24, 902/522/24, 902/411/24, 902/487/24, 902/483/24, 902/476/24.

За умовами пункту 5.2. договорів строк поставки товару визначений у специфікації до договору (п. 1.3.).

Відповідно до пункту 5.3. договорів місцем поставки товару (партій товару) є одержувачі замовника (Об`єднані центри забезпечення Міністерства оборони України), що зазначені у рознарядці та ростовці Міністерства оборони України, які є невід`ємною частиною цього договору (додаток №1 та додаток 2), згідно з розрахунком поставки та обов`язковим дотриманням передбачених нею вимог до асортименту, кількості, адреси одержувачів замовника та черговості відвантажень.

Згідно із пунктом 5.5. договорів товар постачається партіями, які формуються відповідно до рознарядки та ростовки Міністерства оборони України, які є невід`ємними частинами цього договору. При формуванні кожної партії товару, допускається не витримувати пропорційність за розмірами встановленими ростовкою Міністерства оборони України, але з гарантованим подальшим дотриманням ростовки за розмірами сумарно за усіма партіями.

За умовами пункту 5.9. договорів датою поставки товару вважається дата вказана одержувачем товару у посвідченні, що оформлене та підписане відповідно до додатку 1 до порядку здійснення контролю за якістю речового майна, що постачається для потреб Збройних Сил України (пункт 1 розділу II), що затверджений наказом Міністерства оборони України 19 липня 2017 року № 375 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2017 року за № 1461/31329.

Відповідно до пункту 7.1. договорів у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законами та цим договором.

Згідно із пунктом 7.2. договорів у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань при закупівлі товарів за бюджетні кошти постачальник сплачує замовнику штрафні санкції (штраф, пеня) у розмірах, передбачених пунктом 7.3. договору.

Пунктом 7.3.2. договорів сторонами погоджено, що за порушення строків виконання зобов`язання постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1% від вартості товару, з яких допущено прострочення виконання за кожен день прострочення. За прострочення понад 30 календарних днів з постачальника додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості невчасно постаченого товару.

Договори набирають чинності з дати їх підписання сторонами і діють до 31.12.2023 (включно), а в частині проведення розрахунків до повного їх завершення (пункт 11.1. договору).

Відповідно до пункту 12.1. договорів зміни та доповнення до цього договору здійснюються тільки у письмовій формі шляхом укладання відповідних додаткових угод, які додаються до договору та будуть його невід`ємними частинами.

Згідно із пунктом 13.1. договорів невід`ємною частиною договору є: 1. рознарядка Міністерства оборони України за специфікацією; 2. ростовка Міністерства оборони України за специфікацією; 3. калькуляція на товар ТОВ "Трейд Лайнс Рітейл".

Договори, додатки до договору підписані уповноваженими представниками сторін та скраплені печатками сторін.

Додатковими угодами від 24.11.2023 №4 до договорів №№ 286/3/23/102, 286/3/23/103 сторони погодили внести зміни до їх Специфікацій та продовжили строки постачання товарів до 02.09.2023.

Додатковими угодами від 27.12.2023 № 4 до договорів № № 286/3/23/104, 286/3/23/105, 286/3/23/107, 286/3/23/108 сторони погодили внести зміни до їх Специфікацій та продовжили строки постачання товарів до 23.08.2023.

Додатковими угодами від 27.12.2023 № 5 до договорів № № 286/3/23/102, 286/3/23/103 також сторони погодили внести зміни до їх Специфікацій, зокрема, встановили строк (термін) постачання товару до 01.10.2023 (включно).

Підставами для продовження строків постачання товарів та укладення додаткових угод слугували висновки Вінницької ТПП про виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин та зміну істотних умов, а саме: у висновках Вінницької ТПП від 31.10.2023 № 23/12/466 (є підставою для укладення додаткової угоди №4 від 24.11.2023 до договору № 286/3/23/102), від 31.10.2023 № 23/12/467 (є підставою для укладення додаткової угоди № 4 від 24.11.2023 до договору № 286/3/23/103), від 21.12.2023 №23/12/544 (є підставою для укладення додаткової угоди №5 від 27.12.2023 до договору № 286/3/23/102), від 21.12.2023 №23/12/545 (є підставою для укладення додаткової угоди №5 від 27.12.2023 до договору № 286/3/23/103), від 15.12.2023 №23/12/534 (є підставою для укладення додаткової угоди №4 від 27.12.2023 до договору №286/3/23/104), від 15.12.2023 №23/12/535 (є підставою для укладення додаткової угоди №4 від 27.12.2023 до договору №286/3/23/105), від 15.12.2023 №23/12/536 (є підставою для укладення додаткової угоди №4 від 27.12.2023 до договору № 286/3/23/107), від 15.12.2023 №23/12/537 (є підставою для укладення додаткової угоди №4 від 27.12.2023 до договору №286/3/23/108), указано, що документально підтверджені об`єктивні обставини, які призвели до істотної зміни обставин, а саме: наслідки потужних землетрусів у Турецькій Республіці, що сталися протягом лютого 2023 року; аварії виробничої лінії компанії "OZMAN DERI TEKSTIL VE INSAAT IMALAT GIDA ITHALAT IHRACAT PAZARLAMA TICARET LIMITED SIRKETI"(за договорами №№ 286/3/23/102, 286/3/23/103), аварії у постачальника компанії "DEXXON ENERJI SANAYI VE TICARET A.S.".

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що на виконання умов договору № 286/3/23/102 (у редакції, чинній до укладання оспорюваних додаткових угод) ТОВ "Трейд Лайнс Рітейл" зобов`язувалося здійснити постачання 40 000 одиниць товару загальною вартістю 58 399 200 грн у строк до 31.05.2023. При цьому товар було поставлено у наступні строки:

- 02.08.2023 поставлено 19 100 одиниць товару на суму 27 885 618 грн;

- 14.09.2023 поставлено 11 920 одиниць товару на загальну суму 17 402 961,60 грн;

- 18.09.2023 поставлено 2 100 одиниць товару на загальну суму 3 065 95 грн.

- 04.10.2023 поставлено 6 880 одиниць товару на загальну суму 10 044 662,40 грн.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що на виконання умов договору № 286/3/23/103 (у редакції, чинній до укладання оспорюваних додаткових угод) ТОВ "Трейд Лайнс Рітейл" зобов`язувалося здійснити постачання 80 000 одиниць товару загальною вартістю 39 480 000 грн у строк до 31.05.2023. Поряд з цим товар було поставлено у наступні строки:

- 16.06.2023 поставлено 9 000 одиниць товару на загальну суму 4 441 500 грн;

- 22.06.2023 поставлено 8 100 одиниць товару на загальну суму 3 997 350 грн;

- 03.08.2023 поставлено 59 200 одиниць товару на загальну суму 29 215 200 грн;

- 04.10.2023 поставлено 3 700 одиниць товару вартістю 1 825 950 грн.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що на виконання умов договору № 286/3/23/104 (у редакції, чинній до укладання оспорюваної додаткової угоди) ТОВ "Трейд Лайнс Рітейл" зобов`язувалося здійснити постачання 200 000 одиниць товару загальною вартістю 199 596 000 грн у строк до 31.05.2023. Поряд з цим товар було поставлено у наступні строки:

- 29.08.2023 поставлено 23 970 одиниць товару на суму 23 921 580,60 грн;

- 21.09.2023 поставлено 4 470 одиниць товару вартістю 4 460 970,60 грн;

- 17.10.2023 поставлено 9 480 одиниць товару на суму 9 460 850,40 грн.

Товар у кількості 162 080 одиниць вартістю 161 752 598,40 грн не поставлено, у зв`язку із чим рішенням суду у справі № 902/411/24 із Постачальника на користь Замовника стягнуто штрафні санкції.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що на виконання умов договору № 286/3/23/105 (у редакції, чинній до укладання оспорюваної додаткової угоди) ТОВ "Трейд Лайнс Рітейл" зобов`язувалося здійснити постачання 80 000 одиниць товару загальною вартістю 159 840 000 грн у строк до 31.05.2023. Поряд з цим товар було поставлено у наступні строки:

- 22.06.2023 поставлено 31 580 одиниць товару на суму 63 096 840 грн;

- 21.09.2023 поставлено 12 000 одиниць товару вартістю 23 976 000 грн.

Речове майно у кількості 36 420 одиниць товару вартістю 72 767 160 грн не поставлено, у зв`язку із чим рішенням суду у справі № 902/487/24 із Постачальника на користь Замовника стягнуто штрафні санкції.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що на виконання умов договору №286/3/23/107 (у редакції, чинній до укладання оспорюваної додаткової угоди) ТОВ "Трейд Лайнс Рітейл" повинно було здійснити постачання 100 000 одиниць товару загальною вартістю 96 000 000 грн у строк до 31.05.2023. Поряд з цим товар було поставлено у наступні строки:

- 26.05.2023 поставлено 6 005 одиниць товару вартістю 5 764 800 грн;

- 22.06.2023 поставлено 145 одиниць товару на суму 3 019 200 грн.

Товари речової служби у кількості 90 850 одиниць вартістю 87 216 000 грн не поставлено, у зв`язку із чим рішенням суду у справі № 902/483/24 із Постачальника на користь Замовника стягнуто відповідні штрафні санкції.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що на виконання умов договору 286/3/23/108 (у редакції, чинній до укладання оспорюваної додаткової угоди) ТОВ "Трейд Лайнс Рітейл" повинно було здійснити постачання 200 000 одиниць товару на суму 105 996 000 грн у строк до 31.05.2023. Поряд з цим 2 550 одиниць товару вартістю 1 351 449 грн поставлено 05.07.2023.

Решта товару у кількості 197 450 одиниць вартістю 104 644 551 грн не поставлено, у зв`язку із чим рішенням суду у справі № 902/476/24 із Постачальника на користь Замовника стягнуто відповідні штрафні санкції.

За доводами прокурора, продовження строку дії договорів та строку виконання зобов`язань унаслідок форс-мажору чи інших обставин є можливим лише якщо сторони прямо вказали про це в умовах договорів або уклали додаткові угоду про це за взаємною згодою сторін. Крім того, у правовідносинах між Міністерством оборони України та ТОВ "Трейд Лайнс Рітейл" договори № №286/3/23/102, 286/3/23/103, 286/3/23/104, 286/3/23/105, 286/3/23/107, 286/3/23/108 від 23.02.2023 не передбачають можливості внесення таких змін згідно із п.4 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", пп.4 п.19 Особливостей здійснення публічних закупівель, абз. 4 п. 48 Особливостей здійснення оборонних закупівель, а навпаки - у п. 1.5 договорів міститься застереження про неможливість зміни основних умов цих договорів, у тому числі щодо строків (термінів) постачання товарів за ними, після їх підписання до виконання зобов`язань сторонами у повному обсязі, що і стало підставою позову про визнання недійсними відповідних додаткових угод.

З огляду на встановлені обставини справи, суд враховує таке.

За загальним правилом у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися, укладаючи договір, його можна змінити чи розірвати за згодою сторін. Можливість такої зміни або розірвання може бути обмежена, коли інше передбачає договір або випливає із суті зобов`язання (абзац перший частини першої статті 652 Цивільного кодексу України).

Припис абзацу другого частини першої статті 652 Цивільного кодексу України встановлює критерій, за яким для зміни чи розірванні договору на підставі цієї статті обставини, якими, укладаючи його, керувалися сторони, мають змінитися настільки, що, якби останні могли це передбачити, то б узагалі не уклали договір чи уклали б його на інших умовах. За відсутності істотної зміни обставин, зокрема за незначної їх зміни або за виникнення труднощів у виконанні договору, які сторони могли розумно передбачити, на підставі статті 652 Цивільного кодексу України договір не можна змінити ні за згодою сторін, ні за рішенням суду.

Істотна зміна обставин, якими сторони керувалися, укладаючи договір, має бути не наслідком поведінки сторін, а бути зовнішньою щодо юридичного зв`язку між ними.

Можливість внесення змін до договору відповідно до положень статті 652 Цивільного кодексу України пов`язується не лише з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю при цьому усіх чотирьох умов, визначених частиною другою цієї норми. Водночас зміна обставин вважається істотною тільки тоді, коли вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не укладали б договору або уклали його на інших умовах.

Правові та економічні засади здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг визначені Законом України "Про публічні закупівлі", норми якого є спеціальними та визначають правові підстави внесення змін та доповнень до договорів, укладених за наслідком публічних закупівель, і їх потрібно застосовувати переважно щодо норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу, які визначають загальну процедуру внесення змін до договору (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.11.2023 у справі № 926/3421/22).

Особливості укладання договору про закупівлю та внесення змін до нього врегульовано у статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", яка містить загальне правило, що істотні умови договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю (пункт 4 частини п`ятої статті 41).

Згідно із підпунктом 4 пункту 19 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом, на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 №1178, в редакції чинній на момент укладення Договорів про закупівлі, істотні умови договору про закупівлю (крім договорів про закупівлю товарів, робіт та послуг для/з будівництва, ремонту та інших інженерно-технічних заходів із захисту об`єктів критичної інфраструктури паливно-енергетичного сектору критичної інфраструктури за основними технічними показниками, погодженими Міненерго) не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема: продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.

Закон України "Про публічні закупівлі" не передбачає випадків обов`язкового продовження строку дії договору на вимогу однієї зі сторін, в тому числі шляхом звернення до суду. Норма пункту 4 частини п`ятої статті 41 Закону "Про публічні закупівлі" не надає право одній зі сторін вимагати від іншої внесення змін до договору в судовому порядку (постанова Верховного Суду від 31.08.2022 у справі № 910/15264/21).

Продовження строку дії договору та строку виконання зобов`язань внаслідок форс-мажору чи інших обставин є можливим лише, якщо сторони це прямо вказали в умовах договору або уклали додаткову угоду про це за взаємною згодою сторін вже після виникнення таких обставин (постанова Верховного Суду від 31.08.2022 у справі № 910/15264/21).

Водночас самі по собі посилання на статтю 651 Цивільного кодексу України як на підставу для внесення змін до договору не можуть розцінюватися як підтвердження правомірності таких змін, оскільки наведена норма лише закріплює загальне правило про можливість зміни договору за згодою сторін, але не виключає обов`язку дотримання особами встановлених законом передумов для правомірності відповідних змін.

Так, положення статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" передбачають можливість внесення змін до договору про закупівлю (зміна істотних умов) щодо продовження строку дії договору та строку виконання зобов`язань у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили.

У постанові від 06.06.2023 у справі № 910/21100/21 Верховний Суд звернув увагу на те, що при дослідженні істотності зміни обставин суди мають оцінювати саме ті обставини, якими сторони керувалися під час укладення договору, та момент їх виникнення. За позицією Верховного Суду, якщо буде встановлено, що такі обставини існували вже на час укладення договору, то вони не можуть розглядатися як "істотна зміна обставин", яка надає сторонам право вимагати зміни умов договору.

Судом встановлено, що умовами Договорів №№ 286/3/23/102, 286/3/23/103, 286/3/23/104, 286/3/23/105, 286/3/23/107, 286/3/23/108 від 23.02.2023 не передбачено можливість продовження строку виконання зобов`язань щодо передачі товару у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили. Зокрема, пунктами 1.5 вказаних договорів, які є ідентичними, погоджено та визначено, що основні умови договору щодо предмету договору, ціни, строків терміни постачання не можуть змінюватись після їх підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі.

Підставою укладення додаткових угод до договорів №№ 286/3/23/102, 286/3/23/103, 286/3/23/104, 286/3/23/105, 286/3/23/107, 286/3/23/108 від 23.02.2023, якими продовжено строки постачання товарів, є висновки Вінницької торгово-промислової палати про виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин та зміну істотних умов, а саме наслідки потужних землетрусів у Турецькій Республіці, що сталися протягом лютого 2023 року; аварії виробничої лінії компанії "OZMAN DERI TEKSTIL VE INSAAT IMALAT GIDA ITHALAT IHRACAT PAZARLAMA TICARET LIMITED SIRKETI", аварії у постачальника компанії "DEXXON ENERJI SANAYI VE TICARET A.S.", з якими співпрацював відповідач для виконання основних договорів.

Прокурор звертає увагу, що землетруси на території Турецької Республіки сталися 06.02.2023, тобто до укладення основних договорів. При цьому сторони уклали спірні додаткові угоди з посиланням на таку обставину всупереч положенням їх п. п. 1.5 щодо неможливості внесення змін до істотних умов цих договорів, у тому числі в частині строків (термінів) постачання.

Обставина щодо землетрусів на території Турецької Республіки 06.02.2023 мала характер загальновідомої, а тому ТОВ "Трейд Лайнс Рітейл" мало усвідомлювати можливість настання негативних наслідків для виконання взятих на себе зобов`язань.

Укладаючи договір у таких умовах, відповідач добровільно взяв на себе ризики, пов`язані з наявністю об`єктивних перешкод для виконання поставки у визначені строки.

Отже, із доказів, які наявні у матеріалах справи слідує, що відповідні обставини існували вже на час укладення договорів №№ 286/3/23/102, 286/3/23/103, 286/3/23/104, 286/3/23/105, 286/3/23/107, 286/3/23/108 від 23.02.2023.

З огляду на вказане, такі обставини не можуть кваліфікуватися як істотна зміна обставин у розумінні законодавства, адже вони не є новими чи непередбачуваними для сторін, а тому не можуть створювати правових підстав для зміни істотних умов договору, зокрема шляхом продовження строку його дії та строків виконання зобов`язань.

Ураховуючи, що зазначена обставина мала характер загальновідомої та перебувала у відкритому доступі, ТОВ "Трейд Лайнс Рітейл" повинно було належним чином враховувати її існування та можливі негативні наслідки для виконання взятих на себе зобов`язань.

Суд звертає увагу, що обставини, які були відомі сторонам або об`єктивно могли бути передбачені на момент укладення договору, не можуть визнаватися такими, що виникли раптово чи стали наслідком непереборної сили. У такий спосіб відповідні обставини не змінюють істотно баланс прав та обов`язків сторін, а лише відображають ризики, які сторона приймає на себе під час укладення договору.

Таким чином, за встановлених судами обставин, укладаючи договори №№ 286/3/23/102, 286/3/23/103, 286/3/23/104, 286/3/23/105, 286/3/23/107, 286/3/23/108 від 23.02.2023 у зазначених умовах, ТОВ "Трейд Лайнс Рітейл" діяло на власний ризик, добровільно погодившись забезпечити виконання своїх зобов`язань у погоджені строки, попри існування об`єктивних перешкод, на які товариство посилається як на ті, що ускладнюють або виключають можливість своєчасної поставки товару.

Щодо визначення Вінницькою Торгово-промисловою палатою об`єктивною обставиною аварії виробничої лінії компанії "OZMAN DERI TEKSTIL VE INSAAT IMALAT GIDA ITHALAT IHRACAT PAZARLAMA TICARET LIMITED SIRKETI", аварії у постачальника компанії "DEXXON ENERJI SANAYI VE TICARET A.S.", з якими співпрацював відповідач для виконання основних договорів, то суд приходить до висновку, що дана обставина, відноситься до факту ризиків, які відповідач несе здійснюючи свою підприємницьку діяльність на власний розсуд у договірних правовідносинах.

Отже, наведені обставини, які за своєю природою були відомими та передбачуваними ще на момент укладення договору, не можуть визнаватися такими, що становлять істотну зміну обставин у розумінні законодавства. Відповідно, вони не створюють для сторін правових підстав для внесення змін до істотних умов договору, зокрема щодо продовження строку його дії чи строків виконання зобов`язань.

Поряд з цим спірні додаткові угоди суперечать п. 4 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", пп. 4 п. 19 Особливостей здійснення публічних закупівель, оскільки: 1) договори не передбачають можливості внесення змін до їх істотних умов у зв`язку із виникненням документально підтверджених об`єктивних обставин, що зумовлюють необхідність таких змін; 2) обставини, кваліфіковані як документально підтверджені та об`єктивні, що стали підставою для продовження строків постачання, не виникли після укладення договорів між Міноборони та ТОВ "Трейд Лайнс Рітейл", а передували їх укладанню.

Статтею 203 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частин першої, третьої статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1- 3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Враховуючи, що спірні додаткові угоди укладені без наявності належних правових підстав, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого прокурором позову в цій частині та про визнання відповідних додаткових угод недійсними (від 24.11.2023 №4 та від 27.12.2023 №5 до договору від 23.02.2023 № 286/3/23/102, від 24.11.2023 №4 та від 27.12.2023 №5 до договору від 23.02.2023 № 286/3/23/103, від 27.12.2023 №4 до договору від 23.02.2023 № 286/3/23/104, від 27.12.2023 №4 до договору від 23.02.2023 № 286/3/23/105, від 27.12.2023 №4 до договору від 23.02.2023 № 286/3/23/107 та від 27.12.2023 №4 до договору від 23.02.2023 № 286/3/23/108).

Визначаючись щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 23989358,84 грн, з яких: 13968834,33 грн - пеня та 10020524,51 грн - штраф, нараховані за прострочення постачання товарів, суд враховує таке.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Частиною першої статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 7.2. договорів сторони погодили, що у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань при закупівлі товарів за бюджетні кошти Постачальник сплачує Замовнику штрафні санкції (штраф, пеня) у розмірах, передбачених пунктом 7.3. Договору.

За порушення строків виконання зобов`язання Постачальник сплачує Замовнику пеню у розмірі 0,1 % від вартості Товару з яких допущено прострочення виконання за кожен день прострочення. За прострочення понад 30 календарних днів з Постачальника додаткового стягується штраф у розмірі 7 % вказаної вартості несвоєчасно поставленого Товару (п. 7.3.2. договору).

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України (чинного на момент виникнення спірних правовідносин та на момент звернення із відповідним позовом до суду) передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Судом встановлено:

- на виконання умов договору № 286/3/23/102 ТОВ "Трейд Лайнс Рітейл" було поставлено товар у наступні строки: 02.08.2023 поставлено 19 100 одиниць товару на суму 27 885 618 грн; 14.09.2023 поставлено 11 920 одиниць товару на загальну суму 17 402 961,60 грн; 18.09.2023 поставлено 2 100 одиниць товару на загальну суму 3 065 95 грн; 04.10.2023 поставлено 6 880 одиниць товару на загальну суму 10 044 662,40 грн;

- на виконання умов договору № 286/3/23/103 ТОВ "Трейд Лайнс Рітейл" було поставлено товар у наступні строки: 16.06.2023 поставлено 9 000 одиниць товару на загальну суму 4 441 500 грн; 22.06.2023 поставлено 8 100 одиниць товару на загальну суму 3 997 350 грн; 03.08.2023 поставлено 59 200 одиниць товару на загальну суму 29 215 200 грн; 04.10.2023 поставлено 3 700 одиниць товару вартістю 1 825 950 грн;

- на виконання умов договору № 286/3/23/104 ТОВ "Трейд Лайнс Рітейл" було поставлено товар у наступні строки: 29.08.2023 поставлено 23 970 одиниць товару на суму 23 921 580,60 грн; 21.09.2023 поставлено 4 470 одиниць товару вартістю 4 460 970,60 грн; 17.10.2023 поставлено 9 480 одиниць товару на суму 9 460 850,40 грн.

Товар у кількості 162 080 одиниць вартістю 161 752 598,40 грн не поставлено, у зв`язку із чим рішенням суду у справі № 902/411/24 із Постачальника на користь Замовника стягнуто штрафні санкції.

- на виконання умов договору № 286/3/23/105 ТОВ "Трейд Лайнс Рітейл" було поставлено товар у наступні строки: 22.06.2023 поставлено 31 580 одиниць товару на суму 63 096 840 грн; 21.09.2023 поставлено 12 000 одиниць товару вартістю 23 976 000 грн.

Речове майно у кількості 36 420 одиниць товару вартістю 72 767 160 грн не поставлено, у зв`язку із чим рішенням суду у справі № 902/487/24 із Постачальника на користь Замовника стягнуто штрафні санкції.

- на виконання умов договору №286/3/23/107 ТОВ "Трейд Лайнс Рітейл" було поставлено товар у наступні строки: 26.05.2023 поставлено 6 005 одиниць товару вартістю 5 764 800 грн; 22.06.2023 поставлено 145 одиниць товару на суму 3 019 200 грн.

Товари речової служби у кількості 90 850 одиниць вартістю 87 216 000 грн не поставлено, у зв`язку із чим рішенням суду у справі № 902/483/24 із Постачальника на користь Замовника стягнуто відповідні штрафні санкції.

- на виконання умов договору 286/3/23/108 ТОВ "Трейд Лайнс Рітейл" було поставлено 2 550 одиниць товару вартістю 1 351 449 грн 05.07.2023.

Решта товару у кількості 197 450 одиниць вартістю 104 644 551 грн не поставлено, у зв`язку із чим рішенням суду у справі № 902/476/24 із Постачальника на користь Замовника стягнуто відповідні штрафні санкції.

Отже, є обґрунтованим нарахування пені за прострочку поставки товару з огляду на задоволення судом вимоги про визнання додаткових угод недійсними, якими було продовжено строк поставки товару. Без урахування додаткових угод строк поставки за договорами визначено до 31.05.2023.

За договором від 23.02.2023 № 286/3/23/102 обґрунтованість нарахування пені підтверджується в сумі 5125902,19 грн, а штрафу в сумі 4087944 грн (прострочення мало місце з 01.06.2023 по 01.08.2023 на суму 27885618; з 01.06.2023 по 13.09.2023 на суму 17402961,6 грн; з 01.06.2023 по 17.09.2023 на суму 3065958 грн та з 01.06.2023 по 01.10.2023 на суму 10044662,4 грн), де нараховано пеню за кожен день прострочення 0,1 % та штраф в розмірі 7% за прострочення понад 30 днів.

За договором від 23.02.2023 № 286/3/23/103 обґрунтованість нарахування пені підтверджується в сумі 2215716,3 грн, а штрафу в сумі 2172880,5 грн (прострочення мало місце з 01.06.2023 по 15.06.2023 на суму 4441500 грн; з 01.06.2023 по 21.06.2023 на суму 3997350 грн; з 01.06.2023 по 02.08.2023 на суму 29215200 грн; з 01.06.2023 по 01.10.2023 на суму 1825950 грн), де нараховано пеню за кожен день прострочення 0,1 % та штраф в розмірі 7% за прострочення понад 30 днів.

За договором від 23.02.2023 №286/3/23/104 обґрунтованість нарахування пені підтверджується в сумі 3178845,73 грн, а штрафу в сумі 1986778,58 грн (прострочення мало місце з 01.06.2023 по 23.08.2023 на суму 23921580,6 грн; з 01.06.2023 по 23.08.2023 на суму 4460970,6 грн; з 01.06.2023 по 23.08.2023 на суму 9460850,4 грн; з 01.06.2023 по 21.06.2023 на суму 63096840 грн; з 01.06.2023 по 23.08.2023 на суму 23976000 грн), де нараховано пеню за кожен день прострочення 0,1 % та штраф в розмірі 7% за прострочення понад 30 днів.

За договором від 23.02.2023 №286/3/23/105 обґрунтованість нарахування пені підтверджується в сумі 3339017,64 грн, а штрафу в сумі 1678320 грн (прострочення мало місце з 01.06.2023 по 21.06.2023 на суму 63096840 грн; з 01.06.2023 по 23.08.2023 на суму 23976000 грн), де нараховано пеню за кожен день прострочення 0,1 % та штраф в розмірі 7% за прострочення понад 30 днів.

За договором від 23.02.2023 №286/3/23/107 обґрунтованість нарахування пені підтверджується в сумі 63403,2 грн, штраф не нараховується, позаяк прострочення тривало менше 30 днів (прострочення мало місце з 01.06.2023 по 21.06.2023 на суму 3019200 грн), де нараховано пеню за кожен день прострочення 0,1%.

За договором від 23.02.2023 №286/3/23/108 обґрунтованість нарахування пені підтверджується в сумі 45949,27 грн, а штрафу в сумі 94601,43 грн (прострочення мало місце з 01.06.2023 по 21.06.2023 на суму 1351449 грн), де нараховано пеню за кожен день прострочення 0,1 % та штраф в розмірі 7% за прострочення понад 30 днів.

Отже, обґрунтованість нарахування пені підтверджується в загальному розмірі 13968834,33 грн, а штрафу в розмірі 10020524,51 грн.

Разом з тим відповідно до ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Інститут зменшення неустойки судом є ефективним механізмом забезпечення балансу інтересів сторін порушеного зобов`язання.

Згідно із положеннями статті 551 ЦК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Таким чином, вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Тобто, з системного аналізу вищевказаних норм слідує, що зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин, суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Отже, якщо порушення зобов`язання учасника господарських відносин не потягло за собою значні збитки для іншого господарюючого суб`єкта, то суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Крім того, суд враховує правовий зміст інституту неустойки, основною метою якого є стимулювання боржника до виконання основного грошового зобов`язання; при цьому остання не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для боржника і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Правовий висновок, що пеня не може бути непомірним тягарем боржникові і джерелом отримання додаткових прибутків кредиторові підтримав Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду відповідно до постанови від 08.04.2020 у справі №924/570/19.

Господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань.

Отже, якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора.

Чинники, якими обґрунтовані конкретні умови про неустойку: обставини (їх сукупність), що є підставою для застосування неустойки за порушення зобов`язань, її розмір; і обставини (їх сукупність), що є підставою зменшення судом неустойки, у кожних конкретних правовідносинах (справах) мають індивідуальний характер.

А тому і розмір неустойки, до якого суд її зменшує (на 90%, 70% чи 50% тощо), у кожних конкретно взятих правовідносинах (справах) також має індивідуально-оціночний характер, оскільки цей розмір (частина або процент, на які зменшується неустойка), який обумовлюється встановленими та оціненими судом обставинами у конкретних правовідносинах, визначається судом у межах дискреційних повноважень, наданих суду відповідно до положень частини третьої статті 551 ЦК України, тобто у межах судового розсуду.

Тобто, законодавчо не врегульований розмір можливого зменшення неустойки. При цьому вирішення питання та розмір такого зменшення закон відносить на розсуд суду. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 10.08.2023 у справі №910/8725/22.

Наведене відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній в постанові від 18.03.2020 у справі №902/417/18, та об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеній в постанові від 19.01.2024 у справі №911/2269/22.

Суд, враховуючи встановлені обставини справи, з метою забезпечення балансу інтересів сторін, з огляду на вимоги розумності та справедливості, користуючись правом наданим ст. 551 ЦК України, вважає за необхідне зменшити розмір пені та штрафу.

Судом враховується, що відповідач виконав свої зобов`язання за Договорами, а також невеликий термін прострочення виконання зобов`язання. Крім того, судом встановлено, що відповідач сам невідкладно повідомив Міністерство оборони про виниклу проблему, що призвела до порушення строків, та звертався з проханням збільшити час для поставки товару, що свідчить про добросовісність дій сторони, спрямованих на якнайшвидше повідомлення контрагента про відповідні недоліки.

Суд звертає увагу, що в питаннях підстав для зменшення розміру неустойки не може бути подібних правовідносин, оскільки кожного разу суд, застосовуючи дискрецію для вирішення цього питання, виходить з конкретних обставин, якими обумовлене зменшення штрафних санкцій.

З огляду на викладені обставини в сукупності суд, користуючись правом, наданим йому ст. 551 ЦК України зменшує розмір пені та штрафу на 50%, що забезпечує баланс інтересів обох сторін.

Отже, враховуючи вищенаведене, стягненню з відповідача підлягають 6984417,17 грн - пені та 5010262,26 грн - штрафу. Відтак, у задоволенні позову в частині стягнення з ТОВ "Трейд Лайнс Рітейл" 6984417,16 грн - пені та 5010262,25 грн - штрафу слід відмовити з підстав зменшення їх розміру судом.

Щодо заявлення відповідачем про застосування наслідків спливу позовної давності, суд враховує, що для вимог щодо стягнення неустойки у вигляді штрафу та пені діє спеціальний строк позовної давності в 1 рік, передбачений ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України.

Згідно із п. 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 2102-ІХ від 24.02.2022, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Оскільки прострочення відповідача виникло під час дії воєнного стану, який діє досі, тому відсутні підстави вважати, що строк позовної давності для звернення із відповідними вимогами до суду є пропущеним.

Визначаючись щодо наявності підстав представництва прокурором інтересів держави в особі Міністерства оборони України суд враховує, що Верховний Суд у постанові від 11.02.2025 у справі №914/2243/24 розглянув питання можливості звернення до суду прокурора в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та дійшов висновку, що Міністерство як головний орган у системі центральних органів виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику з питань національної безпеки, зокрема, у сфері військового будівництва у мирний час та особливий період, забезпечує відповідно до законодавства виконання функцій головного органу у сфері здійснення оборонних закупівель та державного замовника у сфері оборони. Міністерство оборони України є суб`єктом управління об`єктами державної власності, зокрема, військовим майном та здійснює функції щодо контролю виконання державних контрактів, зокрема, на виконання робіт і надання послуг у сфері військового будівництва. На Міністерство оборони України покладено функції забезпечення ефективного і цільового використання бюджетних коштів, контролю за їх використанням та усунення недоліків і порушень, виявлених, зокрема, правоохоронними органами.

З урахуванням цього, Міністерство оборони України є уповноваженим суб`єктом в розумінні, зокрема, ст.23 Закону "Про прокуратуру" та ст. 53 ГПК України, від імені якого прокурор може звернутися до суду з позовом в інтересах держави.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.10.2019 у справі №903/129/18 зазначила, що сам факт незвернення до суду з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси жителів територіальної громади, свідчить про те, що указаний орган місцевого самоврядування неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку з цим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини.

У висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, зазначено зокрема про те, що прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

З метою здійснення представництва інтересів держави у суді Офісом Генерального прокурора у порядку ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" повідомлено Міністерство оборони України про намір звернутися із відповідним позовом до суду (лист вих. №11/3/1-15ВИХ-25 від 04.07.2025).

Такому повідомленню передував ряд запитів Офісу Генерального прокурора на отримання інформації з метою з`ясування наявності підстав для представництва інтересів держави в суді.

З наявних у матеріалах справи відповідей Міністерства оборони України не вбачаються наміри оборонного відомства на самостійне звернення до суду. Поряд з цим на момент укладання оспорюваних додаткових угод Міністерство оборони України було поінформоване про неналежне виконання договорів, укладених із ТОВ "Трейд Лайнс Рітейл", за змістом рішення Рахункової палати від 24.10.2023 №23-2, яким затверджено Звіт про результати аудиту ефективності використання коштів державного бюджету, передбачених Міністерству оборони України для придбання речового майна та забезпечення харчування військовослужбовців Збройних Сил України (рішення міститься у загальному доступі на вебсайті Рахункової палати).

Про незаконний характер додаткових угод до договорів Міністерству оборони також стало відомо зі змісту акта Державної аудиторської служби України від 03.06.2024 №000800-21/27 про перевірки закупівель Міноборони.

Суд враховує, що обставини бездіяльності компетентного органу є предметом самостійної оцінки суду в кожному випадку звернення прокурора з позовом за конкретних фактичних обставин, про що також зазначено у пункті 67 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18.

Водночас протягом розгляду даної справи Міністерство оборони України не заперечило щодо здійснення представництва інтересів держави у даному спорі прокурором та не повідомило про намір самостійно звернутися з позовом до суду.

Отже, наявні підстави вважати, що прокурором дотримано порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру".

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені (ч.5 ст. 74 ГПК України).

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи вищевикладене, факт існування заборгованості відповідача перед позивачем слідує з умов укладеного між сторонами договорів, положень чинного законодавства та підтверджується матеріалами справи. Водночас доводи відповідача жодним чином не спростовують викладених судом мотивів в обґрунтування задоволення позову.

Отже, позов підлягає задоволенню судом частково з урахуванням мотивів щодо зменшення суми пені та штрафу.

В силу приписів п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В частині зменшення розміру пені та штрафу витрати на судовий збір підлягають віднесенню на відповідача в повному обсязі відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України, так як спір виник внаслідок неправильних дій відповідача. При цьому суд враховує викладене в пункті 4.3. постанови Пленуму ВГСУ "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" № 7 від 21.02.2013 (яка хоча і стосується попередньої редакції ГПК України та наразі є чинною), у разі коли господарський суд зменшує розмір неустойки (штрафу, пені), витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

Отже, витрати на сплату судового збору покладаються на відповідача повністю в сумі 384064,38 грн.

Керуючись ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати недійсними додаткові угоди від 24.11.2023 №4 та від 27.12.2023 №5 до договору від 23.02.2023 № 286/3/23/102, укладеного між Міністерством оборони України () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Трейд Лайнс Рітейл" ().

3. Визнати недійсними додаткові угоди від 24.11.2023 №4 та від 27.12.2023 №5 до договору від 23.02.2023 № 286/3/23/103, укладеного між Міністерством оборони України () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Трейд Лайнс Рітейл" ().

4. Визнати недійсною додаткову угоду від 27.12.2023 №4 до договору від 23.02.2023 № 286/3/23/104, укладеного між Міністерством оборони України () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Трейд Лайнс Рітейл" ().

5. Визнати недійсною додаткову угоду від 27.12.2023 №4 до договору від 23.02.2023 № 286/3/23/105, укладеного між Міністерством оборони України () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Трейд Лайнс Рітейл" ().

6. Визнати недійсною додаткову угоду від 27.12.2023 №4 до договору від 23.02.2023 № 286/3/23/107, укладеного між Міністерством оборони України () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Трейд Лайнс Рітейл" ().

7. Визнати недійсною додаткову угоду від 27.12.2023 №4 до договору від 23.02.2023 № 286/3/23/108, укладеного між Міністерством оборони України () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Трейд Лайнс Рітейл" ().

8. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Лайнс Рітейл" (вул. Волошкова, 51-А, м. Вінниця, 21034, ) на користь Міністерства оборони України (просп. Повітряних Сил, 6, м. Київ, 03049, код ЄДРПОУ 00034,17 грн пені та 5010262,26 грн штрафу.

9. У стягненні з відповідача 6984417,16 грн пені та 5010262,25 грн штрафу відмовити.

10. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Лайнс Рітейл" (вул. Волошкова, 51-А, м. Вінниця, 21034, ) на користь Офісу Генерального прокурора (вул. Різницька, 13/15, м. Київ, 01011, ) 384064,38 грн витрат на сплату судового збору.

11. Згідно із приписами ч.1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

12. Відповідно до положень ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Оскільки в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

13. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи до Електронних кабінетів ЄСІТС.

Повне рішення складено 19 грудня 2025 р.

Суддя А.А. Тварковський

віддрук. прим.:

1 - до справи.