ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року

м. Київ

cправа № 917/2180/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є. В. - головуючого, Мачульського Г. М., Рогач Л. І.,

секретаря судового засідання - Кондратюк Л. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Селянського (фермерського) господарства "Росток" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.09.2025 (колегія суддів: Білоусова Я. О., Лакіза В. В., Мартюхіна Н. О.) у справі

за позовом Селянського (фермерського) господарства "Росток" до Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області, ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

за участі представників:

позивача - Бідюк Л. В.,

відповідача-1 - Фєдосєєва Д. О.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

1. Селянське (фермерське) господарство "Росток" (далі - СФГ "Росток") звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовом до Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області (далі - Градизька селищна рада) та ОСОБА_1 , в якому просило усунути СФГ "Росток" перешкоди у користуванні земельною ділянкою з кадастровим номером :00:005:0099 площею 50,9811 га з боку Градизької селищної ради та ОСОБА_1 , а саме:

- скасувати державну реєстрацію речового права оренди ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :00:005:0099 площею 50,9811 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 206, номер запису про інше речове право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - 40099267, дата державної реєстрації іншого речового права в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - 06.01.2021);

- зобов`язати Градизьку селищну раду та ОСОБА_1 повернути земельну ділянку з кадастровим номером :00:005:0099 площею 50,9811 га у постійне користування

СФГ "Росток".

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі судового рішення у справі №917/1884/23 за СФГ "Росток" визнано право постійного користування на спірну земельну ділянку з кадастровим номером :00:005:0099 відповідно до державного акта на право постійного користування землею від 26.02.1996 серії ІІІ-ПЛ № 007526. Водночас земельна ділянка з кадастровим номером :00:005:0099 була передана в оренду ОСОБА_2 на підставі договору оренди землі від 13.12.2011. ОСОБА_1 успадкувала після смерті ОСОБА_2 право на оренду земельної ділянки площею 50,9811 га (площа уточнена на 51,00 га), кадастровий номер :00:005:0099.

3. Площа земельної ділянки :00:005:0099, яка належить СФГ "Росток" на праві постійного користування, повністю співпадає з земельною ділянкою, щодо якої укладено договір оренди землі від 13.12.2011, орендодавцем за яким є Градизька селищна рада, а орендарем - ОСОБА_1 .

4. Отже, земельна ділянка, що перебуває в оренді ОСОБА_1 на підставі договору оренди від 13.12.2011, є тією самою земельною ділянкою, яка перебуває у постійному користуванні СФГ "Росток" на підставі державного акта на право постійного користування землею від 26.02.1996 серії ІІІ-ПЛ № 007526 та рішення суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

5. На підставі рішення четвертої сесії Глобинської районної ради народних депутатів Полтавської області двадцять другого скликання від 07.04.1995 "Про надання земельних ділянок для створення селянських (фермерських) господарств на території району" ОСОБА_3 - голові та ОСОБА_2 - члену селянського (фермерського) господарства було надано земельну ділянку для створення селянського (фермерського) господарства по Броварківській сільській раді 50 га із земель запасу Броварківської сільської ради з урахуванням середньої земельної частки, для вирощування зернових культур та виробництва тваринницької продукції.

6. 26.02.1996 ОСОБА_3 видано державний акт на право постійного користування землею серії ІІІ-ПЛ № 007526, згідно з яким надано у постійне користування земельну ділянку, розташовану на території Броварківської сільської ради народних депутатів Глобинського району, площею 51,00 га в межах згідно з планом. Державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 82.

7. 22.03.1996 зареєстровано СФГ "Росток". Членами СФГ "Росток" стали голова СФГ - ОСОБА_3 та її чоловік - ОСОБА_2 .

8. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що засвідчено свідоцтвом про смерть від 18.10.2007 серії НОМЕР_1 .

9. Рішенням голови СФГ "Росток" від 20.11.2007 № 8 у зв`язку зі смертю засновника виведено ОСОБА_3 з членів СФГ "Росток", а обов`язки голови СФГ "Росток" покладено на чоловіка ОСОБА_3 - ОСОБА_2 .

10. Розпорядженням голови Глобинської районної державної адміністрації Полтавської області (далі - Глобинська РДА) від 19.11.2007 № 991 "Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою при передачі в оренду земельних ділянок державної власності на території Броварківської сільської ради" надано члену СФГ "Росток" ОСОБА_2 дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж та розмірів земельних ділянок в натурі (на місцевості) та складання документів, що посвідчують право користування земельними ділянками на умовах оренди на території Броварківської сільської ради із земель державної власності, наданих у користування СФГ "Росток", загальною площею 51 га, з орендною платою в межах земельного податку, терміном на 49 років, для ведення фермерського господарства.

11. Розпорядженням голови Глобинської РДА від 26.05.2008 № 321 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку загальною площею 51 га, з них ріллі 49,90 га, під будівлями, лісами та іншими угіддями 1,10 га, терміном на 49 років, для ведення фермерського господарства члену СФГ "Росток" ОСОБА_2 .

12. 13.12.2011 між Глобинською РДА (орендодавець) та ОСОБА_2 (орендар) було укладено договір оренди землі щодо земельної ділянки з кадастровим номером :00:005:0099, площею 51 га, з них ріллі 49,90 га, під будівлями, лісами та іншими угіддями 1,10 га.

13. Згідно з пунктом 3.1 договору договір укладено на 49 років.

14. Договір з боку орендаря підписано громадянином ОСОБА_2 та скріплено печаткою СФГ "Росток". Договір зареєстровано у відділі Держкомзему у Глобинському районі Полтавської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 10.10.2012 за № 05563.

15. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що засвідчено свідоцтвом про смерть від 26.10.2021

серії НОМЕР_2 .

16. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.08.2023 № 2828 ОСОБА_1 успадкувала після смерті ОСОБА_2 права та обов`язки засновника

СФГ "Росток", які встановлені чинним законодавством України та статутом СФГ "Росток".

17. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.10.2022 № 2654 ОСОБА_1 успадкувала після смерті ОСОБА_2 право на оренду земельної ділянки площею 50,9811 га (площа уточнена 51,00 га), кадастровий номер :00:005:0099, що належало спадкодавцю на підставі договору оренди землі від 13.12.2011, зареєстрованого у відділі Держкомзему у Глобинському районі Полтавської області 10.10.2012 за № 05563.

18. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку з кадастровим номером :00:005:0099 площею 50,9811 га зареєстровано право оренди за ОСОБА_1 на підставі договору оренди від 13.12.2011 строком на 49 років до 10.10.2061.

19. 17.08.2023 між ОСОБА_1 (продавець) та ОСОБА_4 (покупець) укладено договір купівлі-продажу частки у складеному капіталі СФГ "Росток" (100 %).

20. Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_4 є засновником та керівником СФГ "Росток".

21. Судами також встановлено, що рішенням Господарського суду Полтавської області від 13.02.2024 у справі № 917/1884/23, з урахуванням ухвали від 26.02.2024 про виправлення описки, позовні вимоги СФГ "Росток" задоволено:

- визнано недійсним (нечинним) розпорядження голови Глобинської РДА від 19.11.2007 № 991 "Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою при передачі в оренду земельних ділянок державної власності на території Броварківської сільської ради";

- визнано недійсним (нечинним) розпорядження Глобинської РДА від 26.05.2008 № 321 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку для ведення фермерського господарства члену селянського фермерського господарства "Росток" ОСОБА_2 на території Броварківської сільської ради";

- визнано недійсним договір оренди землі від 13.12.2011, укладений між Глобинською РДА та ОСОБА_2 щодо земельної ділянки, кадастровий номер :00:005:0099, площею 51,00 га, зареєстрований у відділі Держкомзему у Глобинському районі Полтавської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 10.10.2012 № 05563;

- скасовано у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки, кадастровий номер :00:005:0099, площею 50,9811 га;

- визнано право постійного користування за СФГ "Росток" на земельну ділянку площею 51,00 га за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, Градизька селищна рада (територія колишньої Броварківської сільської ради Глобинського району Полтавської області), на яку було видано державний акт на право постійного користування землею від 26.02.1996 серії III-ПЛ № 007526, що зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 82.

22. Східний апеляційний господарський суд постановою від 24.07.2024 рішення Господарського суду Полтавської області від 13.02.2024 у справі № 917/1884/23 скасував в частині визнання недійсним (нечинним) розпорядження Глобинської РДА від 19.11.2007 № 991 та від 26.05.2008 № 321; визнання недійсним договору оренди землі від 13.12.2011; скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки, кадастровий номер: :00:005:0099, площею 50,9811 га та прийняв в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. У частині визнання за СФГ "Росток" права постійного користування на земельну ділянку площею 51,00 га - рішення залишив без змін.

23. Постановою Верховного Суду від 06.11.2024 у справі № 917/1884/23 постанову Східного апеляційного господарського суду від 24.07.2024 залишено без змін.

24. У постанові Східного апеляційного господарського суду від 24.07.2024 у справі № 917/1884/23 суд зазначив наступне: колегія суддів вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду про те, що розпорядження голови Глобинської РДА від 19.11.2007 № 991 та від 26.05.2008 № 321 є такими, що прийняті з порушенням діючого законодавства, оскільки в оренду була передана земельна ділянка, яка знаходиться у постійному користуванні СФГ "Росток" на підставі державного акта на право постійного користування землею від 26.02.1996 серії ІІІ-ПЛ № 007526, без попереднього її вилучення (викупу) та прийняття відповідного рішення про припинення права постійного користування земельною ділянкою згідно з положеннями статей 142, 116 Земельного кодексу України (далі - ЗК України).

25. При цьому Східний апеляційний господарський суд у справі № 917/1884/23 встановив, що наявні правові підстави для визнання недійсним договору оренди землі від 13.12.2011, укладеного між Глобинською РДА та ОСОБА_2 , однак дійшов висновку, що СФГ "Росток" було обізнане про прийняття Глобинською РДА розпоряджень від 19.11.2007 № 991 та від 26.05.2008 № 321 з моменту їх прийняття райдержадміністрацією, а також про укладення оскаржуваного договору оренди землі від 13.12.2011 з моменту його укладення ОСОБА_2 , а тому СФГ "Росток" звернулося до суду поза межами трирічного строку позовної давності, що є підставою для відмови в позові.

26. Враховуючи те, що вимога позивача про скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки, кадастровий номер :00:005:0099, площею 50,9811 га є похідною від вимоги про визнання недійсним договору оренди землі від 13.12.2011, у задоволенні якої відмовлено судом апеляційної інстанції, у задоволенні позову в цій частині апеляційним судом також відмовлено.

27. Крім того, апеляційним господарським судом у межах розгляду справи № 917/1884/23 встановлено наступне:

- позивачем доведено наявність права постійного користування на спірну земельну ділянку площею 51,00 га за СФГ "Росток", яке набуто на підставі державного акта на право постійного користування землею від 26.02.1996 серії ІІІ-ПЛ № 007526;

- за заявою позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Терра-Макс" розробило технічну документацію № 12411-т із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) СФГ "Росток" площею 50,9811 га для ведення селянського (фермерського) господарства на території Градизької селищної ради на підставі вказаного державного акта. Рішенням про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 04.09.2023 № РВ-023 відмовлено у внесенні відповідних відомостей до Державного земельного кадастру через перетин ділянок із земельною ділянкою з кадастровим номером :00:005:0099 (площа співпадає на 100 %).

- матеріалами справи підтверджується повне (100 %) накладання земельної ділянки, що перебуває у постійному користуванні СФГ "Росток", із земельною ділянкою з кадастровим номером :00:005:0099, право оренди на яку наразі зареєстровано за ОСОБА_1 , що вбачається з відомостей, які містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

28. За таких обставин суд апеляційної інстанції зазначив, що наведені обставини перешкоджають СФГ "Росток" зареєструвати за собою речове право, оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право оренди земельної ділянки за ОСОБА_1 .

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

29. 17.06.2025 Господарський суд Полтавської області ухвалив рішення про задоволення позову.

30. Східний апеляційний господарський суд постановою від 18.09.2025 рішення Господарського суду Полтавської області від 17.06.2025 скасував у частині позовних вимог про зобов`язання Градизької селищної ради та ОСОБА_1 повернути земельну ділянку з кадастровим номером :00:005:0099 площею 50,9811 га у постійне користування СФГ "Росток" та прийняв у цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

31. Постанова апеляційного суду мотивована тим, що наразі у СФГ "Росток" існує два речових права щодо однієї і тієї ж земельної ділянки (оренди та постійного користування), що є взаємовиключними формами користування землею для однієї особи на одну ділянку. У зв`язку з чим останній має визначитись, на підставі якого саме правового титулу СФГ "Росток" зареєструє та надалі буде використовувати земельну ділянку, а саме: на праві постійного користування на підставі державного акта на право постійного користування землею від 26.02.1996 серії ІІІ-ПЛ № 007526, у зв`язку з чим СФГ "Росток" має право розірвати договір оренди землі від 13.12.2011, або на праві оренди земельної ділянки відповідно до вказаного договору оренди, у зв`язку з чим СФГ "Росток" повинен подати заяву до органу місцевого самоврядування про припинення права постійного користування земельною ділянкою, як то передбачено статтею 142 ЗК України.

32. Відмовляючи в задоволенні вимоги позивача про зобов`язання Градизької селищної ради та ОСОБА_1 повернути спірну земельну ділянку у постійне користування СФГ "Росток", апеляційний суд зазначив, що в обох випадках як фактичним, так і юридичним землекористувачем спірної земельної ділянки є саме СФГ "Росток", тому зазначена земельна ділянка не вибувала з користування СФГ "Росток". Доказів зворотного матеріали справи не містять.

Короткий зміст касаційної скарги

33. СФГ "Росток" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов`язання Градизької селищної ради та ОСОБА_1 повернути земельну ділянку у постійне користування СФГ "Росток", а також виключити з її мотивувальної частини твердження про належність спірної земельної ділянки СФГ "Росток" на підставі двох речових прав (оренди та постійного користування) одночасно.

34. Підставою касаційного оскарження скаржник визначив пункт 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), наполягаючи на відсутності висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме:

- частини першої статті 203, частини першої статті 215 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та частини п`ятої статті 116 ЗК України (у редакції станом на час укладення договору оренди) в контексті неможливості передачі в орендне користування земельної ділянки, яка належить позивачу на праві постійного користування, іншій особі;

- частини першої статті 74, частин першої, другої статті 79 ГПК України в контексті можливості встановлення обставин вибуття спірної земельної ділянки з користування позивача на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Короткий зміст відзиву на касаційну скаргу

35. У відзиві на касаційну скаргу Градизька селищна рада просить залишити цю скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову апеляційного суду - без змін, наполягаючи на тому, що суд апеляційної інстанції не припустився порушення положень частини п`ятої статті 116 ЗК України та частини першої статті 203 ЦК України, а доводи касаційної скарги в цій частині є безпідставними.

Позиція Верховного Суду

36. Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

37. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 ГПК України).

38. Відповідно до приписів пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

39. Отже, по-перше, слід встановити відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а по-друге, наявність / відсутність подібності правовідносин та наявність / відсутність неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

40. Верховний Суд враховує, що на обґрунтування підстав касаційного оскарження скаржник посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування частини першої статті 203, частини першої статті 215 ЦК України та частини п`ятої статті 116 ЗК України в контексті спірних правовідносин.

41. Судами встановлено, що СФГ "Росток" має право постійного користування на земельну ділянку площею 51,00 га за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, Градизька селищна рада (територія колишньої Броварківської сільської ради Глобинського району Полтавської області), на підставі державного акта на право постійного користування землею від 26.02.1996 серії III-ПЛ № 007526, що підтверджується судовими рішеннями у справі № 917/1884/23.

42. Проте наразі склалася ситуація, за якої площа земельної ділянки, яка належить СФГ "Росток" на праві постійного користування, повністю співпадає з площею земельної ділянки з кадастровим номером :00:005:0099, щодо якої укладено договір оренди землі від 13.12.2011, та на підставі якого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведено державну реєстрацію речового права оренди щодо земельної ділянки з кадастровим номером :00:005:0099 за орендарем - ОСОБА_1 , орендодавець - Градизька селищна рада, що створює СФГ "Росток" перешкоди у користуванні зазначеною земельною ділянкою.

43. Згідно зі статтею 92 ЗК України (у редакції, чинній на момент укладення договору оренди) право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають: а) підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності; б) громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об`єднання), установи та організації.

44. Пунктом 6 розділу X "Перехідні положення" ЗК України, який діяв із 01.01.2002 (час набрання чинності ЗК України) до 22.09.2005, було встановлено, що громадяни та юридичні особи, які набули земельні ділянки на праві постійного користування до 01.01.2002, але згідно з цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 01.01.2008 переоформити право постійного користування на право власності або право оренди.

45. Водночас Конституційний Суд України у рішенні від 22.09.2005 № 5-рп/2005 визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення пункту 6 розділу X "Перехідні положення" ЗК України щодо зобов`язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення.

46. Звідси громадяни та юридичні особи, які до 01.01.2002 отримали у постійне користування земельні ділянки, правомочні використовувати отримані раніше земельні ділянки на підставі цього правового титулу без обов`язкового переоформлення права постійного користування на право власності на землю чи на право оренди землі (пункт 60 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 922/989/18).

47. Статтею 141 ЗК України від 25.10.2001 (у редакції, чинній станом на час укладення договору оренди) передбачено, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини.

48. Право постійного землекористування є безстроковим і може бути припинене лише з підстав, передбачених у статті 141 ЗК України, перелік яких є вичерпним (пункт 7.27 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.11.2019 у справі № 906/392/18).

49. Частинами третьою, четвертою статті 142 ЗК України (у редакції, чинній станом на час укладення договору оренди) передбачено, що припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки. Власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації.

50. Судами встановлено, що право постійного користування спірною земельною ділянкою площею 51,00 га було надано засновнику СФГ "Росток" громадянці ОСОБА_3 згідно з державним актом на право постійного користування землею від 26.02.1996 серії ІІІ-ПЛ № 007526, після отримання якого нею було засновано СФГ "Росток", яке зареєстроване як юридична особа.

51. Отже, у правовідносинах користування спірною земельною ділянкою з дня державної реєстрації СФГ "Росток" останнє набуло права та обов`язки землекористувача, у зв`язку з чим постійним користувачем земельної ділянки загальною площею 51,00 га на сьогодні є СФГ "Росток".

52. При цьому судами не встановлено, а матеріали справи не містять заяви СФГ "Росток" про припинення права постійного користування земельною ділянкою у порядку, передбаченому статтею 142 ЗК України.

53. Згідно з частинами першою, п`ятою статті 116 ЗК України (у редакції, чинній станом на час укладення договору оренди) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом.

54. Згідно з частиною першою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (частина перша статті 215 ЦК України).

55. Водночас вимоги СФГ "Росток" про визнання недійсним договору оренди землі від 13.12.2011 вже були предметом судового розгляду у справі № 917/1884/23, у якій суди виснували, що оскільки на підставі договору оренди від 13.12.2011 в оренду була передана спірна земельна ділянка, яка знаходилась у постійному користуванні СФГ "Росток", наявні правові підстави для визнання недійсним договору оренди землі від 13.12.2011 як такого, що укладений із порушенням статті 116 ЗК України.

56. Однак у вказаній справі № 917/1884/23 суди відмовили у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним договору оренди землі від 13.12.2011 з підстав пропуску позивачем позовної давності.

57. Отже, питання про визнання недійсним договору оренди землі від 13.12.2011 з підстав його невідповідності вимогам статті 203 ЦК України та частині п`ятій статті 116 ЗК України, яке було предметом позову у справі № 917/1884/23, не є предметом розгляду у цій справі № 917/2180/24, що переглядається, а тому підстави для застосування зазначених скаржником норм права до спірних правовідносин - відсутні.

58. Колегія суддів звертає увагу, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України, крім встановлення відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, обов`язковому дослідженню підлягає також питання щодо необхідності застосування таких правових норм для вирішення спору з огляду на встановлені фактичні обставини справи.

59. Оскільки підстави для застосування до спірних правовідносин сторін у даній справі частини першої статті 203, частини першої статті 215 ЦК України та частини п`ятої статті 116 ЗК України в контексті неможливості передачі в орендне користування земельної ділянки, яка належить позивачу на праві постійного користування, іншій особі - відсутні, відповідно підстави для формування Верховним Судом висновку щодо застосування зазначених норм права у їх сукупності та взаємозв`язку - також відсутні.

60. При цьому зі змісту доводів касаційної скарги вбачається, що позивач в межах розгляду даної справи намагається здійснити повторний розгляд своїх позовних вимог про визнання недійсним договору оренди землі від 13.12.2011, які вже були предметом позову у справі № 917/1884/23, що з огляду на пункт 2 частини першої статті 175 ГПК України не допускається.

61. Верховний Суд наголошує на тому, що формування правового висновку не може ставитися в пряму залежність від обставин конкретної справи та зібраних у ній доказів і здійснюватися поза визначеними ГПК України межами розгляду справи судом касаційної інстанції.

62. Тому наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України, не отримала підтвердження під час касаційного провадження.

63. Разом з цим, у касаційній скарзі позивач не погоджується з висновком апеляційного суду про одночасне існування у СФГ "Росток" двох речових прав (оренди та постійного користування) на земельну ділянку з кадастровим номером :00:005:0099 загальною площею 51,00 га, а також з тим, що задля усунення правової невизначеності у статусі спірної земельної ділянки СФГ "Росток" не позбавлене права та можливості розірвати договір оренди землі від 13.12.2011, якщо позивач прагне зареєструвати саме право постійного користування спірною земельною ділянкою за СФГ "Росток".

64. З цього приводу скаржник посилається на те, що під час укладення спірного договору від 13.12.2011 ОСОБА_2 діяв як фізична особа, а не від імені СФГ ''Росток'', а спірний договір від 13.12.2011 укладався з фізичною особою ОСОБА_2 , а не з СФГ ''Росток''. Наявність проставленої печатки СГФ ''Росток'' не змінює цього факту. Тому, на переконання скаржника, позивач побавлений права на розірвання спірного договору, стороною якого СФГ "Росток" не є.

65. Верховний Суд відхиляє такі доводи касаційної скарги, адже вони підставами касаційного оскарження не обґрунтовані та, відповідно, Судом не розглядаються (див. постанову Верховного Суду від 29.05.2024 у справі № 910/2491/23).

66. Що стосується доводів скаржника про відсутність висновку Верховного Суду про застосування частини першої статті 74, частин першої, другої статті 79 ГПК України в контексті спірних правовідносин, то у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму матеріального чи процесуального права суди попередніх інстанцій застосували неправильно, а також обґрунтувати необхідність застосування такої правової норми для вирішення спору, у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права, та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися (такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 25.02.2021 у справі № 910/800/19).

67. Колегія суддів також зауважує, що для спростування будь-якого висновку, наведеного у оскаржуваних судових рішеннях, скаржник має навести не особисті міркування щодо законності та обґрунтованості цих судових рішень, а довести, який саме висновок Верховного Суду щодо застосування якої саме норми права у подібних відносинах не був врахований судами попередніх інстанцій з урахуванням встановлених ними обставин справи, від якого висновку необхідно відступити, з наведенням обґрунтування такої необхідності та/або який висновок сформувати (пункт 183 постанови Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.11.2023 у справі № 918/686/21).

68. У касаційній скарзі скаржник зазначає про наявність в матеріалах справи доказів, які, на його думку, підтверджують обставини вибуття спірної земельної ділянки з користування СФГ "Росток", а саме: копії звернення СФГ "Росток" до Градизької селищної ради з відміткою про вручення; копії звернення СФГ "Росток" до ОСОБА_1 з відміткою про вручення; копії звернення СФГ "Росток" до Державного реєстратора Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області Марина Олександра Васильовича з доказами відправки.

69. З огляду на наведене скаржник стверджує про відсутність висновку Верховного Суду про застосування частини першої статті 74, частин першої, другої статті 79 ГПК України.

70. Однак колегія суддів констатує, що касаційна скарга в цій частині за своїм змістом фактично зводиться до незгоди СФГ "Росток" з наданою судом апеляційної інстанції оцінкою встановлених фактичних обставин справи, до необхідності надання судом касаційної інстанції переоцінки наявних в матеріалах справи доказів, що не є можливим з огляду на визначені в статті 300 ГПК України межі розгляду справи судом касаційної інстанції.

71. При цьому судами попередніх інстанцій на підставі власної оцінки наявних у справі доказів було встановлено, що фізично та юридично спірна земельна ділянка не вибувала з користування СФГ "Росток", а наявність перешкод у користуванні землею позивачем не доведено.

72. Посилання скаржника на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування частини першої статті 74, частин першої, другої статті 79 ГПК України у подібних правовідносинах визнаються Судом суто декларативними, необґрунтованими, тому відхиляються.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

73. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, а скаргу - без задоволення.

74. За змістом частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судові витрати

75. Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Селянського (фермерського) господарства "Росток" залишити без задоволення, а постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.09.2025 у справі № 917/2180/24 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та не підлягає оскарженню

Суддя Є. В. Краснов

Суддя Г. М. Мачульський

Суддя Л. І. Рогач