ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року Справа № 925/1246/25

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Васяновича А.В., розглянувши у письмовому провадженні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут»,

м. Черкаси

до товариства з обмеженою відповідальністю «Агропроморбіта»,

м. Звенигородка, Черкаської області

про стягнення 24 945 грн. 26 коп.

без повідомлення (виклику) учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Черкаської області звернулося з позовом товариство з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» до товариства з обмеженою відповідальністю «Агропроморбіта» про стягнення 18 493 грн. 16 коп. інфляційних втрат та 6 452 грн. 10 коп. 3% річних, у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання по договору постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №6 від 20 грудня 2018 року.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 15 жовтня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Вищевказану ухвалу суду відповідав отримав 18 жовтня 2025 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

У визначені законом строки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило.

03 листопада 2025 року до суду від відповідача надійшла заява №б/н від 01 листопада 2025 року, в якій відповідач просив суд:

- надати копію позовної заяви з додатками;

- встановити новий строк для подачі відзиву на позов (з часу отримання копії позовної заяви);

- розгляд справи здійснювати у судовому засіданні за участю відповідача.

Ухвалою суду від 07 листопада 2025 року заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Агропроморбіта» №б/н від 01 листопада 2025 року повернуто без розгляду.

Частиною 1 статті 251 ГПК України встановлено, що відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Тобто, в даному випадку строк для подання відзиву встановлено законом, а не судом.

У визначені процесуальним законом строки відповідач відзиву на позов суду не подав.

Згідно ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, виходячи з наступного:

Звертаючись до суду з позовом про стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних втрат, позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилався на порушення грошового зобов`язання, що виникло з договору постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №6 від 20 грудня 2018 року.

Зокрема, позивач стверджував, що рішенням місцевого господарського суду від 14 вересня 2023 року зі справи №925/1160/22 стягнуто з відповідача на користь позивача 82 795 грн. 05 коп. основної заборгованості, 59 грн. 83 коп. пені, 31 740 грн. 84 коп. інфляційних витрат, 3 244 грн. 94 коп. 3% річних та 2 163 грн. 98 коп. судового збору за спожиту електричну енергію з 01 вересня 2019 року до 31 жовтня 2019 року.

Постановою Північного апеляційного суду від 06 лютого 2024 року вищевказане рішення суду першої інстанції залишено без змін.

На виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 14 вересня 2023 року та постанови Північного апеляційного суду від 06 лютого 2024 року судом видано наказ від 01 березня 2024 року.

Рішення суду відповідач не виконав.

Позивач зазначає, що у грудні 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «Агропроморбіта» на виконання рішення суду частково сплатило заборгованість за спожиту електричну енергію, а саме: 03 грудня 2024 року в сумі 27 000 грн. 00 коп. та 06 грудня 2024 року в сумі 4 545 грн. 45 коп. внаслідок чого залишок несплаченого боргу становить 51 249 грн. 60 коп.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено господарським судом під час її розгляду, в провадженні Господарського суду Черкаської області знаходилась справа № 925/1160/22 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» до товариства з обмеженою відповідальністю «Агропроморбіта» про стягнення боргу.

Предметом розгляду зі справи №925/1160/22 були вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 82 795 грн. 05 коп. основної заборгованості за спожиту електричну енергію з 01 вересня 2019 року до 31 жовтня 2019 року, 17 140 грн. 19 коп. пені нарахованої за період з 08 жовтня 2020 року по 23 лютого 2022 року, 31 740 грн. 84 коп. інфляційних витрат за період з 08 жовтня 2020 року до 01 листопада 2022 року, 3 428 грн. 18 коп. 3% річних за період з 08 жовтня 2020 року до 23 лютого 2022 року.

Рішенням Господарського суду Черкаської області 30 жовтня 2024 року зі справи № 925/1160/22 позов задоволено частково.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Агропроморбіта» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» 82 795 грн. 05 коп. основної заборгованості, 59 грн. 83 коп. пені за період з 04 листопада 2020 року по 08 квітня 2021 року, 31 740 грн. 84 коп. інфляційних витрат, 3 244 грн. 94 коп. 3% річних та 2 163 грн. 98 коп. судового збору.

Під час розгляду справи №925/1160/22 судом було встановлено, що 20.12.2018 товариство з обмеженою відповідальністю «Агропроморбіта» підписало заяву-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі - договір) та одночасно було відкрито особовий рахунок №6. Крім того, відповідач оплачував рахунки за спожиту електричну енергію, що свідчить про приєднання до умов публічного договору приєднання про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору (пункт 2.1 договору).

Точки комерційного обліку, в яких відбувається зміна власника електричної енергії, визначаються в договорі споживача з ОСР, а присвоєні для них ЕІС-коди вказуються в заяві-приєднання, яка є Додатком №1 до цього Договору (пункт 2.3 договору).

Оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або у спосіб, зазначений в комерційній пропозиції (пункт 5.10 договору).

Якщо споживач не здійснив оплату за цим договором в строки, передбачені комерційною пропозицією, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії споживачу у порядку, визначеному ПРРЕЕ (з урахуванням особливостей, встановлених для вразливих споживачів).

Рахунки, акти приймання-передавання, акти звірки, будь-які повідомлення за цим договором вважаються зробленими належним чином, якщо вони здійснені в письмовій формі та/або надіслані на електронну пошту, рекомендованим листом, вручені кур`єром або особисто отримані споживачем (уповноваженою особою споживача за довіреністю) за зазначеними у цьому договорі адресами сторін. Датою отримання таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення (день надсилання на електронну пошту) або дата поштового штемпеля відділу зв`язку одержувача (пункт 13.8 договору).

У разі порушення споживачем строків оплати постачальник має право вимагати сплати пені. Пеня нараховується за кожен прострочений день оплати за цим договором. Споживач сплачує за вимогою постачальника пеню у розмірі, що зазначається у комерційній пропозиції (пункт 5.11 договору).

Після прийняття споживачем комерційної пропозиції постачальника, внесення змін до неї можливе лише за згодою сторін або у порядку встановленому цим Договором (пункт 15.16 договору).

До договору між позивачем та відповідачем було підписано Додаток 3 Комерційна пропозиція «Малі непобутові споживачі», що є невід`ємною частиною договору, відповідно до якої оплата за постачання електричної енергії здійснюється споживачем у формі попередньої 100% оплати всього очікуваного обсягу споживання електричної енергії у розрахунковому періоді в термін не пізніше 25 числа місяця, що передує розрахунковому періоду.

Остаточний розрахунок за фактично поставлену (спожиту) електричну енергію Споживач зобов`язаний провести (здійснити) в термін не пізніше 5 робочих днів від дня отримання рахунка.

Термін виставлення остаточного рахунку споживачу до 5 числа місяця наступного за розрахунковим.

Споживач зобов`язаний отримати від постачальника рахунок (рахунки) та акт (акти) 1 прийняття-передавання товарної продукції за розрахунковий період, впродовж трьох робочих днів підписати їх та повернути постачальнику або надати заперечення щодо них в строк наданий для підписання. У разі ненадання заперечень, неповернення чи неотримання розрахункових документів споживачем, постачальник направляє йому примірники таких розрахункових документів. 3 моменту отримання споживачем примірників розрахункових документів вони вважаються належним чином підписаними зі сторони споживача. Розрахункові документи вважаються отриманими споживачем у випадках передбачених пунктом 13.8. договору (розділ 4 Додатку 3).

За порушення строків сплати рахунку, які встановлені пунктом 5.10 договору та/або цією Комерційною пропозицією, за користування чужими грошовими коштами споживач зобов`язаний сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення (розділ 7 Додатку 3).

Судом під час розгляду справи №925/1160/20 було також встановлено, що на виконання вимог Закону України «Про ринок електричної енергії», «Правил роздрібного ринку електричної енергії», затверджених постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018 (далі - ПРРЕЕ), Кодексу систем розподілу, затвердженого постановою НКРЕКП №310 від 14.03.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю «Агропроморбіта» 20.12.2018 приєдналося, шляхом підписання заяви-приєднання, до умов публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, який розміщений на офіційному сайті ПАТ «Черкасиобленерго» за посиланням http://www.cherkasyoblenergo.com/nepobyt-spoj.html, на умовах договору №236 про постачання електричної енергії.

Договір №236 про постачання електричної енергії укладений сторонами 02.09.2015.

Оператор системи розподілу надає Споживачу послуги з розподілу електричної енергії параметри якості якої відповідають показникам, визначеним Кодексом системи передачі, затвердженим постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №309 та Кодексом систем розподілу затвердженим постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №310, за об`єктом (об`єктами), технічні параметри якого фіксуються у «Паспорті точки (точок) розподілу електричної енергії об`єкта (об`єктів) споживача», який є додатком 2 до цього Договору, та в особовому рахунку Споживача, облікових базах даних Оператора системи розподілу (пункти 2.1-2.3 публічного договору про надання послуг з розподілу електричної енергії)

Відомості про засіб (засоби) вимірювання обсягу електричної енергії, що використовується на об`єкті (об`єктах) споживача, зазначаються разом із енергетичними ідентифікаційними кодами (ЕІС кодами) в додатку 3 «Відомості про розрахункові засоби обліку активної та реактивної електричної енергії» до цього Договору.

Споживач оплачує за розподіл електричної енергії згідно з умовами глави 5 цього Договору та/або інші послуги Оператора системи розподілу у відповідності з додатком 4 «Порядок розрахунків» до цього Договору.

Споживач, що не є побутовим, зобов`язаний протягом трьох календарних днів після закінчення розрахункового місяця надати Постачальнику послуг комерційного обліку (Оператору системи розподілу) «Звіт про покази засобів обліку за розрахунковий місяць» згідно з додатком 12 до цього Договору (пункт 3.4. публічного договору про надання послуг з розподілу електричної енергії).

Визначений обсяг розподіленої (спожитої) електричної енергії за підсумками розрахункового місяця передається Адміністратору комерційного обліку у встановленому Кодексом комерційного обліку порядку для включення в місячний баланс електричної енергії ОЕС України і є підставою для його використання у взаємовідносинах між суб`єктами ринку електричної енергії, у тому числі для взаєморозрахунків між Споживачем та його постачальником (пункт 3.5. публічного договору про надання послуг з розподілу електричної енергії).

Суд під час розгляду справи №925/1160/22 встановив, що розрахунку за поставлену електричну енергію у вересні та жовтні 2020 року не відбулося.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, факт прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання по договору вже встановлено судом під час розгляду іншої справи.

Всього рішенням місцевого господарського суду було стягнуто з відповідача на користь позивача 82 795 грн. 05 коп. основної заборгованості, 59 грн. 83 коп. пені, 31 740 грн. 84 коп. інфляційних витрат, 3 244 грн. 94 коп. 3% річних та 2 163 грн. 98 коп. судового збору за спожиту електричну енергію з 01 вересня 2019 року до 31 жовтня 2019 року.

В даній справі, позивачем на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України заявлено вимогу про стягнення 6 452 грн. 10 коп. 3% річних нарахованих за період: з 02 листопада 2022 року по 02 грудня 2024 року на борг в розмірі 82 795 грн. 05 коп;

з 03 грудня 2024 року по 05 грудня 2024 року на борг в розмірі 55 795 грн. 05 коп;

з 06 грудня 2024 року по 30 вересня 2025 року на борг в розмірі 51 249 грн. 60 коп., а також 18 493 грн. 16 коп. інфляційних втрат нарахованих за період: з листопада 2022 року по серпень 2025 року (а.с.8).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом враховано, що приписи статті 625 ЦК України не забороняють звернення кредитора з вимогою про стягнення з боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, суми, на яку заборгованість за грошовим зобов`язанням підвищена в порядку індексації, а також процентів річних від простроченої суми за невиконання грошового зобов`язання.

За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов`язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум.

Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов`язання.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агропроморбіта» частково сплатило заборгованість за спожиту електричну енергію, а саме: 03 грудня 2024 року в сумі 27 000 грн. 00 коп. та 06 грудня 2024 року в сумі 4 545 грн. 45 коп.

Тобто, рішення Господарського суду Черкаської області від 14 вересня 2023 року зі справи №924/1160/22 повністю не виконано.

Залишок несплаченого основного боргу становить 51 249 грн. 60 коп.

Відповідач доводи позивача належними та допустимими доказами не спростував.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) та № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18), від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18 (провадження № 12-105гс19), від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19).

Також Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07 квітня 2020 року у справі №910/4590/19 (провадження №12-189гс19), аналізуючи правову природу правовідносин, які виникають на підставі положень ст. 625 ЦК України зробила висновок про те, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та трьох процентів річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно й вимога про їх сплату є додатковою до основної вимоги (пункт 43 постанови), а поєднання цих вимог в одній справі не є обов`язковим.

Здійснивши перерахунок 3% річних та інфляційних втрат, за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій «LIGA 360» судом встановлено, що розмір 3% річних та інфляційних позивачем нараховано вірно, відповідачем не спростовано, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 129, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Агропроморбіта», вул. Благовісна, 9, м. Звенигородка, Черкаської області, ідентифікаційний код 21356592 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут», вул. Благовісна, 166, м. Черкаси, ідентифікаційний код 42474208 18 493 грн. 16 коп. інфляційних втрат, 6 452 грн. 10 коп. 3% річних та 3 028 грн. 00 коп. судового збору.

Видати відповідний наказ після набрання рішення законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строк визначені ст. 241 ГПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 16 грудня 2025 року.

Суддя А.В.Васянович