ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/3307/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Мусієнко О.О.

за участі секретаря судового засідання Дробиш К.А.,

дослідивши матеріали справи

за позовом: Фізичної особи-підприємця Матякіної Олесі Олександрівни ( АДРЕСА_1 )

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Павлюка Станіслава Андрійовича ( АДРЕСА_2 )

про стягнення 1 861 750 грн

у відкритому судовому засіданні

представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Даниленко Є.М. (брав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду).

Судове засідання 08.12.2025 проведено в порядку ст. 197 ГПК України в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

15.08.2025 Фізична особа-підприємець Матякіна Олеся Олександрівна (далі позивач) звернулася до Господарського суду Одеської області з позовною заявою, сформованою в системі Електронний суд (вх. № 3394/25 від 18.08.2025), про стягнення з Фізичної особи-підприємця Павлюка Станіслава Андрійовича (далі відповідач) попередньої оплати у розмірі 1 861 750 грн та судових витрат.

Позов обґрунтовано невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань з поставки передплаченого товару.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.10.2025 продовжено строк підготовчого провадження у справі № 916/3307/25 на тридцять днів з 21 жовтня 2025 року.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.10.2025 закрито підготовче провадження у справі № 916/3307/25 за позовом Фізичної особи-підприємця Матякіної Олесі Олександрівни до відповідача Фізичної особи-підприємця Павлюка Станіслава Андрійовича про стягнення 1 861 750 грн; призначено справу до судового розгляду по суті на 10.12.2025 о 12:15.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.11.2025 відкладався розгляд справи.

У судовому засіданні 26.11.2025 суд протокольно оголосив перерву до 08.12.2025 о 15 год 00 хв.

В судовому засіданні 08.12.2025 після судових дебатів суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення, у зв`язку з чим оголосив перерву на п`ять хвилин.

08.12.2025 після перерви судом оголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення.

3. Позиція учасників справи.

Доводи позивача Фізичної особи-підприємця Матякіної Олесі Олександрівни.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач та відповідач уклали договір поставки шляхом обміну рахунками № 814 від 23.08.2023, № 846 від 28.08.2023, № 10 від 18.09.2023 та оплатою зазначених рахунків, що підтверджується витягом заключної виписки за період з 23.09.2022 по 23.09.2023, яка видана відділенням «Одеське №44» у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 23.02.2023 та витягом з виписки по руху коштів по рахунку фізичної особи-підприємця від 28.10.2023, яка видана АТ «Універсал Банк».

Загальна сума коштів, які перерахувала позивач відповідачу на виконання вимог договору поставки склала 1 861 750 грн.

Оскільки відповідач не виконав своїх зобов`язань з поставки товару на суму 1 379 999 грн позивач вважає правомірно вимагати повернення сплаченої суми попередньої оплати за товар.

Фактичне невиконання відповідачем зобов`язання з поставки товару свідчить про усвідомлення ним неправомірного утримування спірних грошових коштів, що є недопустимим з огляду на такі засади українського законодавства як справедливість, добросовісність та розумність.

У письмових поясненнях, долучених до заяви, сформованої в системі «Електронний суд» 08.10.2025 (вх. № 31416/25 від 08.10.2025), позивач вказує, що після отримання рахунків було здійснено оплату декількома платежами у серпні та у вересні 2023 року на загальну суму 1 861 750 грн. ФОП Матякіна О.О. не змогла виконати зобов`язання перед покупцями та не могла зв`язатися з контрагентом ФОП Павлюк С.А.; жодної відповіді на дзвінки, електронні листи отримано не було; товар фактично поставлено не було. Вказує, що через велику суму судового збору не мала можливості звернутися до суду одразу після порушення домовленості у 2023 році. Наголошує, що ФОП Матякіній О.О. не було відомо про факт отримання даного товару Ткаченком Н.С. та відповідна інформація стала їй доступною виключно після ознайомлення з відзивом відповідача.

У заяві, сформованій в системі «Електронний суд» 05.12.2025 (вх. № 38992/25 від 05.12.2025), представник позивача просила провести розгляд справи без її участі та участі позивача. Вважає, що можливо провести розгляд справи за наявними документами без участі Позивача та його представника, покладаючись на об`єктивний і неупереджений розгляд судом усіх наданих доказів.

Доводи відповідача Фізичної особи-підприємця Павлюка Станіслава Андрійовича.

У відзиві на позовну заяву (вх. № 28373/25 від 12.09.2025) відповідач просив відмовити у задоволенні позову.

Вказує, що у серпні вересні 2023 року відповідач мав господарські відносини з позивачем, від якої надійшло замовлення на поставку квадрокоптерів. Відповідач виставив позивачу рахунок на оплату № 814 від 23.08.2023 на суму 843 204, 00 грн, який позивачем був оплачений частково у розмірі 500 000, 00 грн.

24.08.2023 до відповідача з`явився представник позивача Ткаченко Н.С. за довіреністю, виданою Матякіною О.О. та посвідченою приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Місік О.В. 06.07.2023, зареєстрованою в реєстрі за № 721. Вказана довіреність давала право Ткаченку Н.С., в тому числі, оформлювати та підписувати акти приймання-передачі, накладні за будь-якими договорами з постачальниками, отримувати товари від імені Матякіної О.О. Представник позивача доплатив різницю 343 201, 00 грн готівкою, отримав 9 квадрокоптерів та підписав видаткову накладну № 945 від 24.08.2023.

В подальшому відповідач повідомив позивача про отримання ще 10 квадрокоптерів та виставив позивачу рахунок № 846 від 28.08.2023 на 979 890 грн, який позивачем був частково оплачений у розмірі 900 000 грн, а решта суми була сплачена представником позивача за довіреністю Ткаченком Н.С., яким отримані квадрокоптери згідно видаткової накладної № 951 від 28.08.2023. Зазначає, що схожим чином відбулись і розрахунки у вересні 2023 року: відповідач виставив рахунок № 10 від 18.09.2023 на суму 461 750 грн, позивач їх сплатила повністю, а її представник отримав квадрокоптери згідно видаткової накладної № 964 від 18.09.2023.

Відповідач звертає увагу суду на те, що у рамках кримінального провадження № 000091 від 13.04.2023 ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3-5 ст. 190, ч. 3 ст. 209 КК України; з Єдиного державного реєстру судових рішень відомо, що з 19.02.2024 Матякіна О.О. перебувала у розшуку; 25.03.2024 ухвалою Печерського районного суду м. Києва по справі № 757/12531/24-к щодо неї було обрано запобіжний заході у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

29.09.2023 між позивачем та відповідачем було досягнуто усної домовленості щодо поставки квадрокоптерів.

Відповідач виставив позивачу рахунок № 814 від 23.08.2023 на квадрокоптер DJI Mavic 3 в кількості 9 шт. на загальну суму 843 201 грн.

Згідно підписаної видаткової накладної № 945 від 24.08.2023, виданої на підставі рахунку на оплату № 814 від 23.08.2023, покупець Матякіна О.О., товар квадрокоптер DJI Mavic 3 (CP.MA.00000447.01) new в кількості 9 шт. на загальну суму 93 689 грн, отримано Ткаченко Н.С. за довіреністю № 721 від 06.07.2023.

Відповідач виставив позивачу рахунок № 846 від 28.08.2023 на квадрокоптер DJI Mavic 3 в кількості 10 шт. на загальну суму 979 890 грн.

Згідно підписаної видаткової накладної № 951 від 28.08.2023, виданої на підставі рахунку на оплату № 846 від 28.08.2023, покупець Матякіна О.О., товар квадрокоптер DJI Mavic 3 (CP.MA.00000447.01) new в кількості 10 шт. на загальну суму 979 890 грн, отримано Ткаченком Н.С. за довіреністю № 721 від 06.07.2023.

Відповідач виставив позивачу рахунок № 10 від 18.09.2023 на квадрокоптер DJI Mavic 3 в кількості 5 шт. на загальну суму 461 750 грн.

Відповідно до підписаної видаткової накладної № 964 від 18.09.2023, виданої на підставі рахунку на оплату № 10 від 18.09.2023, покупець Матякіна О.О., товар квадрокоптер DJI Mavic 3 (CP.MA.00000654.01, CP.MA.00000656.01) в кількості 5 шт. на загальну суму 92 350 грн, отримано Ткаченком Н.С. за довіреністю № 721 від 06.07.2023.

Згідно долученої до позовної заяви заключної виписки за період з 23.09.2022 по 23.09.2023, виданої відділенням "Одеське №44" АТ КБ "Приватбанк", позивачем здійснено оплату на суму 461 750 грн. Призначення платежу: оплата за товар (дистанційно керовані літ. пристрої), згідно рахунку № 10 від 18.09.2023 (без ПДВ); дата операції: 18.09.2023; найменування контрагента: ФОП Павлюк С.А.

Позивач пред`явила претензію відповідачу за вих. № 21 від 02.12.2024, згідно якої просила повернути грошові кошти, сплачені в якості попередньої оплати за товар в розмірі 1 861 750 грн. Також у претензії зазначено, що внаслідок пред`явлення претензії до виконання обов`язку з поставки товару у відповідності до ч. 2 ст. 530 ЦПК України, боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги.

Вказана претензія залишилась без реагування відповідачем.

Як вбачається з відповіді Головного слідчого управління Національної поліції України № 27094-2025 від 20.02.2025 на адвокатський запит, у рамках кримінального провадження № 000091 ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3-5 ст. 190, ч. 3 ст. 209 КК України.

За даними досудового розслідування встановлено, що злочинна діяльність організованої групи у складі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та інших невстановлених учасників організованої групи, ґрунтувалась по типу "фінансової піраміди", яка полягала в можливості виконання нових зобов`язань за рахунок нових надходжень коштів, відповідно, перші замовлення щодо постачання товару були виконані в повному обсязі, або частково, у подальшому збільшувався попит, а відтак почали надходити кошти від нових замовників (потерпілих), зокрема, якими і заволоділи учасники організованої групи. Придбання квадрокоптерів, яке організовано ОСОБА_2 , відбувалось у вартість, яка складала від 10% до 30% дорожче, аніж фактична вартість продажу від ФОП "Матякіна О.О.". Зокрема, фактична вартість квадрокоптерів DJI Mavic 3 складала від 93 750 грн, а продаж здійснювався від 67 000 грн; квадрокоптерів DJI Mavic 3 фактична вартість складала від 245 700 грн, а продаж здійснювався від 192 600 грн; квадрокоптерів DJI Mavic FІу more combo фактична вартість складала від 125 625 грн, а продаж здійснювався 84 500 грн тощо.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25.03.2024 по справі № 757/12531/24-к, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного суду від 09.05.2024, обрано у кримінальному провадженні № 0000506 відносно ОСОБА_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 4, 5 ст. 190 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

На виконання вимог ухвали Господарського суду Одеської області від 22.09.2025 приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Місік О.В. супровідним листом № 176/01-16 від 14.10.2025 направила засвідчену копію довіреності, посвідчену нею 06.07.2023 за реєстровим № 721, виданої ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_3 .

Відповідно до змісту зазначеної довіреності від 06.07.2023 ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_3 представляти її інтереси перед усіма третіми особами, в тому числі перед фізичними особами та юридичними особами приватного та публічного права, з питань отримання, оформлення, відвантаження будь-яких товарів за будь-якими договорами з постачальниками, а також з питань захисту її законних прав та інтересів.

Окрім цього, у довіреності зазначено, що ОСОБА_3 надається право: подавати та отримувати від імені позивача будь-якi довідки та документи, включаючи заяви; оформлювати та підписувати акти приймання-передачі, накладні за будь-якими договорами з постачальниками; отримувати товари; сплачувати всі необхідні податки, збори та витрати; розписуватись за позивача при отриманні товарів; вирішувати будь-які питання, що можуть виникнути у взаємовідносинах з третіми особами в процесі реалізації наданих цією довіреністю повноважень; вчиняти всі інші юридично значимі дії в межах та обсязі, передбачених чинним законодавством України для такого роду повноважень.

Довіреність видана строком на один рік та дійсна до 06.07.2024, зареєстрована в реєстрі під порядковим номером 721. Водночас, у довіреності вказано, що її зміст є зрозумілим для Матякіної О.О.

Довіреність підписана особисто позивачем ОСОБА_1 та приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Місік О.В., а також посвідчена печаткою приватного нотаріуса.

У матеріалах справи наявна копія закордонного паспорту Матякіної О.О. (номер паспорта НОМЕР_1 , дата видачі: 19.09.2013), долучена позивачем до справи.

5. Позиція суду.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочин.

Згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, в тому числі і з договорів.

За умовами ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Згідно з приписами ч. 1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ч. 2 ст. 205 ЦК України).

Приписами статті 206 ЦК України визначено, що усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За умовами ч. 1 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

За приписами ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Зобов`язання повинні виконуватись в установлений законом або договором строк (ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати (ч. 2 ст. 693 ЦК України).

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення; господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Отже, первинний документ, згідно з цим визначенням, має дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

При цьому, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Здійснення господарської операції і, власне, її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

Зі змісту частин першої, другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» вбачається, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто, первинні документи повинні містити відомості, які підтверджують вчинення господарської операції, на виконання якої вони складаються, у зв`язку з чим вчинення певної господарської операції фіксуватиметься документально, що в сукупності свідчить про підтвердження між учасниками такої операції певних прав та обов`язків, зокрема, і щодо обов`язку сплатити певну суму коштів, яка складатиме еквівалент певної вартості наданих послуг.

Верховний Суд, зокрема, у постанові від 10.12.2020 у справі № 910/14900/19 зазначив, що за загальним правилом фактом підтвердження здійснення господарської операції є саме первинні документи бухгалтерського обліку, до яких належать усі документи в їх сукупності, складені щодо господарської операції, що відповідають вимогам закону, зокрема статті 9 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» та пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та відображають реальні господарські операції.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Приписами ст. ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно із ст. ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що між сторонами був укладений договір поставки у спрощений спосіб, шляхом видачі відповідачем позивачу рахунків на оплату товару, а також здійснення позивачем попередньої оплати за товар, та відповідно здійснення поставки товару.

Матеріали справи містять належним чином оформлені первинні документи, а саме видаткові накладні № 945 від 24.08.2023, № 951 від 28.08.2023, № 964 від 18.09.2023 на загальну суму 2 284 841 грн (без ПДВ), які підписані від позивача уповноваженою особою Ткаченком Н.С., який діяв на підставі довіреності від 06.07.2023, виданої Матякіною О.О., а від відповідача Павлюком С.А.

Тобто, вказані видаткові накладні підписані сторонами без зауважень та заперечень.

У спірних правовідносинах доказами реального здійснення господарської операції є первинні документи, які підтверджують факт надання послуг, тому належним і допустимим доказом виконання робіт є видаткові накладні у разі, якщо вони містять усі необхідні реквізити.

Отже, надані відповідачем видаткові накладні на загальну суму 2 284 841 00 грн, є первинними документами відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», які фіксують факт здійснення господарських операцій, та є підставою для проведення розрахунку за отриманий товар.

З урахуванням наведеного, грошове зобов`язання щодо поставки товару (квадрокоптерів) відповідачем виконано, а також підтверджено належними та допустимими доказами долученими до матеріалів справи.

Посилання позивача, викладені у письмових поясненнях, доданих до заяви, сформованої в системі «Електронний суд» 05.12.2025 (вх. № 38992/25 від 05.12.2025), з приводу того, що позивачу не було відомо про факт отримання товару, при цьому, вказана інформація стала відомою ФОП Матякіна О.О. лише після ознайомлення з відзивом, суд оцінує критично, оскільки видаткові накладні, наявні в матеріалах справи, підписані уповноваженим представником позивача Ткаченком Н.С., що діяв на підставі довіреності від 06.07.2023, виданої та підписаної Матякіною О.О., яка уповноважила Ткаченка Н.С. представляти її інтереси перед усіма третіми особами, в тому числі перед фізичними особами та юридичними особами приватного та публічного права, з питань отримання, оформлення, відвантаження будь-яких товарів за будь-якими договорами з постачальниками. Крім того, частину оплати за поставлений товар здійснила сама позивач, а решту її довірена особа Ткаченко Н.М. при отриманні такого товару на підставі довіреності.

Доказів, які б спростовували поставку товару відповідно до видаткових накладних позивачем до суду не надано.

Верховний Суд під час касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).

Отже, позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт невиконання відповідачем зобов`язання щодо поставки товару, а саме квадракоптерів. При цьому, матеріали справи містять докази на підтвердження факту поставки товару відповідачем позивачу.

На підставі викладеного та з урахуванням встановлених під час розгляду справи обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з мотивів необґрунтованості та недоведеності заявлених позовних вимог, відсутності порушеного права позивача, відтак у позові слід відмовити.

Щодо судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги відмову у позові судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 123, 129, 219, 232, 233, 236, 237, 238, 239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у позові повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст. 256 ГПК України.

Повне рішення складено та підписано 17 грудня 2025 року.

Суддя О.О. Мусієнко