ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"01" грудня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/2848/25

За позовом: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Надія» (74110, Херсонська обл., Бериславський р-н ( колишній Великоолександрівський р-н), с.Нова Калуга, вул. Шевченка, 1, )

До відповідача: Великоолександрівської селищної військової адміністрації Бериславського району Херсонської області (74100, Херсонська обл., Бериславський р-н, селище Велика Олександрівка, вул.Свободи, 161, )

про визнання укладеною додаткової угоди

Суддя Рога Н.В.

Секретар с/з Граненко М.М.

Представники сторін:

Від позивача: Білецький О.В. на підставі довіреності від 26.10.2024р.;

Від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю (далі-СТОВ) «Надія» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Великоолександрівської селищної військової адміністрації Бериславського району Херсонської області про визнання укладеною у редакції позивача додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 05 березня 2008 року, зареєстрованого 11 березня 2008 року за №4АА71600010, укладеного між Великоолександрівською районною державною адміністрацією та СТОВ «Надія».

Ухвалою суду від 25.07.2025р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №916/2848/25, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 26.08.2025р. Ухвалою суду від 26.08.2025р. відкладено підготовче засідання на 23.09.2025р. Ухвалою суду від 23.09.2025р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 06.11.2025р. Ухвалою суду від 06.11.2025р. відкладено судове засідання на 20.11.2025р. Ухвалою суду від 20.11.2025р. оголошено перерву на 01.12.2025р.

Суд вважає за необхідне також зауважити, що ч. 4 ст.11 ГПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Закон України Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Згідно пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово у своїх рішеннях указував на необхідність дотримання судами держав - учасниць Конвенції принципу розгляду справи судами впродовж розумного строку. Практика ЄСПЛ із цього питання є різноманітною й залежною від багатьох критеріїв, серед яких складність прави, поведінка заявника, судових та інших державних органів, важливість предмета розгляду та ступінь ризику терміну розгляду для заявника тощо (пункт 124 рішення у справі «Kudla v. Poland» заява № 30210/96, пункт 30 рішення у справі «Vernillo v. France» заява №11889/85, пункт 45 рішення у справі «Frydlender v. France» заява №30979/96, пункт 43 рішення у справі «Wierciszewska v. Poland» заява №41431/98, пункт 23 рішення в справі «Capuano v. Italy» заява №9381/81 та ін.).

Зокрема, у пункті 45 рішення у справі Frydlender v. France (заява № 30979/96) ЄСПЛ зробив висновок, згідно з яким «Договірні держави повинні організувати свої правові системи таким чином, щоб їх суди могли гарантувати кожному право на остаточне рішення протягом розумного строку при визначенні його цивільних прав та обов`язків.

У ГПК України своєчасність розгляду справи означає дотримання встановлених процесуальним законом строків або дотримання «розумного строку», під яким розуміється встановлений судом строк, який передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Таким чином, у процесуальному законодавстві поняття «розумний строк» та «своєчасний розгляд» застосовуються у тотожному значенні, зокрема, у розумінні найкоротшого із строків, протягом якого можливо розглянути справу, повно та всебічно дослідити подані сторонами докази, прийняти законне та обґрунтоване рішення. Поняття «розумний строк» вживається не лише у відношенні до дій, що здійснюються судом (розгляд справи, врегулювання спору за участю судді), але й також для учасників справи.

При цьому, вимогу стосовно розумності строку розгляду справи не можна ототожнити з вимогою швидкості розгляду справи, адже поспішний розгляд справи призведе до його поверховості, що не відповідатиме меті запровадження поняття «розумний строк».

Враховуючи викладене, матеріали справи, суд вважає, що у даному випадку справу було розглянуто у розумні строки.

Позивач СТОВ «Надія», підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві, відповіді на відзив, яка надійшла до суду 12.08.2025р.

Відповідач Великоолександрівська селищна військова адміністрація Бериславського району Херсонської області, проти задоволення позовних вимог заперечує з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 08.08.2025р..

Позивач у справі, зазначає, що 21 травня 2007 року між СТОВ «Надія» та Великоолександрівською районною державною адміністрацією укладено попередній договір оренди земельних ділянок, за яким в оренду СТОВ Надія передано земельну ділянку площею 30 га. Попередній договір укладено з 21 травня 2007 року до моменту державної реєстрації договору оренди земельних ділянок в Великоолександрівському районному реєстраційному окрузі Херсонської регіональної філії державного підприємства Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельним ресурсам, але не пізніше одного року з моменту укладення попереднього договору.

05 березня 2008 року між Великоолександрівською районною державною адміністрацією та СТОВ «Надія» укладено Договір оренди земельної ділянки, зареєстрований 11 березня 2008 року за №4АА71600010, відповідно до п.2 якого в оренду передано земельну ділянку загальною площею 29,36 га.

Надалі земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :03:061:0004.

Згідно з п. 8 Договору його укладено терміном до 10 років: з дати реєстрації договору до 01 серпня 2017 року. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за шість місяців до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Як зазначив позивач, розпорядженням голови Великоолександрівської районної державної адміністрації Херсонської області від 20 липня 2017 року №306 поновлено строком на 14 років термін дії Договору земельної ділянки від 11 березня 2008 року на земельну ділянку площею 29,36 га та надано вказівку директору СТОВ «Надія» підготувати відповідну додаткову угоду. Додатковою угодою про поновлення договору оренди земельних ділянок, зареєстрованого 11 березня 2008 року за №4АА71600010 від 28 липня 2017 року, поновлено строком на 14 (чотирнадцять) років термін дії договору на земельну ділянку площею 29,3588 га, кадастровий номер :03:061:0004.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі Реєстр) від 30.07.2017, який видано заявнику за результатами реєстрації додаткової угоди, в графі «зміст, характеристика іншого речового права:» зазначено, що строк дії: поновлено на 14 років з правом пролонгації.

Позивач зазначив, що вказаною додатковою угодою не змінено строк договору з 10 на 14 років, а поновлено його дію на новий строк з 01 серпня 2017 року на 14 років, тобто поновлено ще на 14 років, додатково до 10 років.

Таким чином, позивач вважає, що Договір діє до 01 серпня 2031 року.

Крім того, позивач зазначив, що із витягу від 07.09.2021р, який сформовано за результатом реєстрації додаткової угоди від 06.08.2021р. чи якоїсь іншої заяви відповідача, вбачається, що за незрозумілих підстав, строк дії Договору зазначено до 11.03.2022р. з правом пролонгації. В той час, коли додаткова угода від 06.08.2021р. не містить жодних змін щодо строку дії Договору оренди

Також, позивач зазначив, що у зв`язку із реформою децентралізації, зокрема, ліквідацією районних державних адміністрацій, комунальне майно, яке раніше перебувало у власності району, перейшло у власність відповідної територіальної громади (села, селища, міста), а управління цим майном здійснює селищна рада. Селищні ради стали власниками комунального майна, яке раніше було у розпорядженні районних адміністрацій, і здійснюють управління майном від імені громади. Таким чином, Великоолександрівська селищна рада стала розпорядником та власником земельної ділянки, переданої в оренду за вказаним Договором.

Указом Президента України «Про утворення військових адміністрацій населених пунктів у Херсонській області» №738/2022 від 27 жовтня 2022 року утворено Великоолександрівську селищну військову адміністрацію Бериславського району Херсонської області, до якої перейшли повноваження Великоолександрівської селищної ради.

Позивач зауважив, що на початку лютого 2025 року, при намаганні отримати нормативно-грошову оцінку орендованої за Договором земельної ділянки з кадастровим номером :03:061:004 задля розрахунку та сплати орендної плати, СТОВ Надія стало відомо, що такої земельної ділянки не існує та у земельному відділі Великоолександрівської селищної військової адміністрації директора СТОВ було повідомлено, що орендована СТОВ «Надія» земельна ділянка поділена на дві земельні ділянки та право її оренди буде виставлене на торги. Про підстави поділу директору інформації не надано. На адвокатський запит відповідачем надано інформацію, що шляхом поділу земельної ділянки з кадастровим номером :03:061:0004 площею 29,3688 га, утворено дві земельні ділянки з кадастровим номером :03:001:1174 площею 9,36885 га та з кадастровим номером :03:001:1175 площею 20,0000 га; надано документи, на підставі яких відбувся поділ земельної ділянки: розпорядження начальника Великоолександрівської селищної військової адміністрації Бериславського району Херсонської області №2178 від 06 листопада 2024 року.

Позивач зазначає, що відповідно до абз. 2 ч. 6 ст. 791 Земельного кодексу України поділ, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у користуванні, здійснюється за згодою землекористувача, заставодержателя. Справжність підпису на такій згоді засвідчується нотаріально.

У даному випадку Договір оренди є чинним, не розірваним, не припиненим ані за згодою сторін, ані в судовому порядку, а одностороннє припинення дії договору не допускається.

За таких обставин, позивач вважає, що Великоолександрівською військовою адміністрацією грубо порушено права СТОВ «Надія» і з метою самостійного відновлення порушеного права, а саме поновлення відомостей у Реєстрі щодо права оренди, СТОВ Надія звернулось до відповідача із листом №7 від 27 лютого 2025 року, в якому просило поновити свої права як орендаря за договором шляхом внесення змін до договору, а саме включення до нього нових кадастрових номерів земельних ділянок та їх площ, які сформовані після поділу земельної ділянки, орендованої СТОВ «Надія» за Договором. До листа №7 від 27 лютого 2025 року було додано два примірники додаткової угоди до Договору від 05 березня 2008 року, які СТОВ Надія просило підписати в найкоротші терміни та один з них повернути СТОВ «Надія» для подальшої реєстрації.

Але, як зазначає позивач, відповіддю за №948 від 27 березня 2025 року, від 22 квітня 2025 року за №1174 відповідач запропонував СТОВ Надія звернутись до органів чи суб`єктів у сфері державної реєстрації для внесення виправлених відомостей про термін дії зазначеного договору, після чого відповідач не буде заперечувати щодо укладення додаткових угод в частині зміни об`єкта оренди та зазначення кадастрових номерів земельних ділянок, утворених після поділу.

Позивач зазначає, що звертався до державного реєстратора прав на нерухоме майно, який повідомив, що внаслідок дій власника земельної ділянки щодо її поділу, її поділено на 2 ділянки з кадастровим номером :03:001:1174 площею 9,36885 га та з кадастровим номером :03:001:1175, і ділянка, орендована СТОВ «Надія» відсутня як об`єкт нерухомого майна з попереднім кадастровим номером.

Враховуючи таку відповідь державного реєстратора, СТОВ Надія знов звернулось до відповідача з листом №15 від 11 червня 2025 року, до якого додало відповідь реєстратора та вкотре просило поновити порушене право орендаря та підписати два примірники додаткової угоди до договору від 05 березня 2008 року, зареєстрованого 11 березня 2008 року, які додані СТОВ «Надія» до листа від 27.02.2025, в найкоротші терміни та один з них повернути СТОВ «Надія» для подальшої реєстрації.

Листом за №2202 від 11 липня 2025 року відповідач повідомив, що наразі відсутні підстави для укладення додаткової угоди до Договору в частині об`єкту оренди по договору, а саме відсутні підстави вносити до договору нові кадастрові номери орендованої СТОВ Надія земельної ділянки.

Крім того, орендовану земельну ділянку оглянув представник відповідача та повідомив, що земельні ділянки (вже поділені) будуть готуватись для виставлення права їх оренди на торгах і в усному порядку повідомив директора СТОВ Надія що товариство, за бажанням, може взяти участь у торгах та отримати земельні ділянки в оренду знов, за результатами аукціону.

Також, позивач зазначив, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін (п. 36 Договору оренди). Дія договору припиняться у разі: - закінчення строку, на який його укладено; - придбання орендарем земельної ділянки у власність; - викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження з мотивів суспільної необхідності; - у разі смерті орендаря і відмови його спадкоємців від виконання умов цього договору або при відсутності таких спадкоємців, а також у випадках, коли орендодавець не бажає укласти договір із спадкоємцями орендаря (п. 37 Договору оренди). Дія договору припиняється шляхом його розірвання за: - взаємною згодою сторін; - рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок випадкового знищення; - пошкодження орендованих частин земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, передбачених законом (п. 38 Договору оренди).

Таким чином, позивач вважає, що поділ орендованої земельної ділянки не є підставою для розірвання договору оренди та припинення правовідносин за цим договором із СТОВ Надія, що, в свою чергу, не дає відповідачу право, за чинного права оренди у одного орендаря, передавати цю ділянку після поділу іншому орендарю, створюючи подвійну оренду одного й того ж об`єкта.

Крім того, позивач вважає, що поділивши орендовану земельну ділянку на дві нові, змінивши кадастровий номер та ухилившись від підписання додаткової угоди про відображення цих змін у договорі оренди, відповідач фактично в певній мірі змінив умови Договору щодо предмета, без узгодження з орендарем, що є недопустимим.

При цьому, позивач вважає, що чинне право оренди, закріплене за СТОВ Надія, обмежує право відповідача на розпорядження земельною ділянкою без врахування інтересів та без дотримання прав СТОВ Надія як орендаря, адже, згідно п. 29 Договору оренди орендодавець зобов`язаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватись орендованою земельною ділянкою, а відповідно до п. 30 Договору оренди орендар має право: самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі; отримувати продукцію і доходи.

Також, позивач зазначив, що громадяни та юридичні особи не можуть втрачати раніше наданого їм в установлених законодавством випадках права користування земельною ділянкою за відсутності підстав, встановлених законом (наведений правовий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 05.11.2019р. у справі № 906/392/18, від 23.06.2020р. у справі № 922/989/18).

Верховний Суд у постанові від 18.11.2020р. по справі № 904/6059/19 зробив висновок, що у разі поділу земельної ділянки змінюються межі, площа та кадастровий номер цієї земельної ділянки, проте обсяг прав попереднього землекористувача, набутий на таку земельну ділянку у встановленому законом порядку не змінюється, у зв`язку з чим зміна кадастрового номера, здійснена з дотриманням вищенаведених норм закону, не є правовою підставою, передбаченою положеннями ст. 141 Земельного кодексу України, для припинення права постійного користування земельною ділянкою.

Одночасно, позивач зауважив, що державний реєстратор не є особою, яка самостійно вносить відомості до Реєстру, а діє за заявочним принципом і вносить відомості або на підставі заяви власника земельної ділянки, або законного користувача, і тим паче реєстратор не визначає строк дії договору і не вносить його за відсутності вказівок та документів на його підтвердження.

Правовідносини між їх учасниками встановлюються не на підставі відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а на підставі, у даному випадку, договору оренди, і саме в договорі оренди встановлюються обов`язкові для сторін умови, які підлягають виконанню. Крім того, учасники правовідносин мають діяти добросовісно.

Враховуючи все викладене, позивач вважає, що наявні підстави для внесення змін до Договору оренди задля закріплення змін кадастрових номерів, у зв`язку із чим просить суд визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 05 березня 2003р., зареєстрованого 11 березня 2003р. за №4АА7160001, укладеного між Великоолександрівською районною державною адміністрацією та СТОВ «Надія» у наступній редакції: Ми, нижчепідписані, Великоолександрівська селищна військова адміністрація Бериславського району Херсонської області, в особі начальника Корнієнко Наталії Володимирівни, яка діє на підставі Закону України «Про правовий режим воєнного стану», постанови Верховної Ради України від 16 листопада 2022 року №2778-ІХ «Про здійснення начальниками військових адміністрацій населених пунктів у Херсонській області повноважень, передбачених частиною другою статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в подальшому іменується «Орендодавець», з однієї сторони, та Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Надія» в особі директора Заїкіної Руслани Віталіївни, яка діє на підставі Статуту, в подальшому іменується «Орендар», з другої сторони, уклали цю додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 05 березня 2008 року про наступне:

1. Орендодавець та Орендар дійшли згоди, з метою приведення умов договору оренди земельної ділянки від 05 березня 2008 року у відповідність, викласти п. 2 договору оренди земельної ділянки від 05 березня 2008 року у наступній редакції: «В оренду передаються дві земельні ділянки: з кадастровим номером :03:001:1174 площею 9,36885 га та з кадастровим номером :03:001:1175 площею 20,0000 га.»

2. Інші умови договору оренди земельної ділянки від 05 березня 2008 року залишаються без змін.

3. Ця додаткова угода є невід`ємною частиною договору оренди земельної ділянки від 05 березня 200 року та набирає чинності з дня її підписання Орендодавцем та Орендарем.

4. Дана додаткова угода укладена у 2-ох примірниках по одному для Орендодавця та Орендаря.

Реквізити сторін Орендодавець: Великоолександрівська селищна військова адміністрація Бериславського району Херсонської області Код вул. Свободи, 161, смт. Велика Олександрівка, Бериславський р-н, Херсонська обл., 74100 Тел. ______________________ Ел. пошта: .uа.

Орендар: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Надія» Код вул. Шевченка, 1, с. Нова Калуга, Бериславський р-н, Херсонська обл., 74110 Тел. Ел. пошта: Начальник Великоолександрівської селищної військової адміністрації Корнієнко Н.В. _____________________ Директор СТОВ «Надія» Заїкіна Р.В. _____________________.

Відповідач проти позову заперечує та у відзиві на позовну заяву зазначає, що враховуючи вимоги ст.288 Податкового кодексу України Великоолександрівською селищною радою прийнято рішення від 25.02.2021р. № 283 «Про внесення змін до рішення Великоолесандрівської селищної ради від 25.05.2006 р. № 42» про збільшення розміру орендної плати за використання земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у розмірі 12%.

З урахуванням змін законодавства та прийнятого рішення про збільшення розміру орендної плати було укладено Додаткову угоду до Договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого 11.03.2008 року за № 4АА 716 00010, та внесено зміни до п.5, п.9, п.11, п.12, п.13, п. 14 Договору. Інші умови Договору та Додатків до нього, не зазначені у даній Додатковій угоді, залишені без змін. Дана угода набрала чинності з моменту її підписання та була зареєстрована 01.09.2021 року за № 12357366 із зазначенням дати закінчення договору 11.03.2022 року.

Відповідач зазначає, що згідно ч. 1 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку на який його було укладено.

Закінчення строку дії договору оренди землі спричиняє усталені та законодавчо визначені наслідки, які полягають у припиненні прав та обов`язків, що випливають із договору, за винятком тих, які продовжують існувати після закінчення договірних відносин. Власник земельної ділянки вправі користуватися та розпоряджатися земельною ділянкою після закінчення договору оренди за правилами ст. 317 Цивільного кодексу України, укладати договори оренди з іншими орендарями на власний розсуд. Така позиція викладена у постанові Верховного суду від 28.09.2020р. у справі № 272/440/18, де зазначено, що " власник земельної ділянки вправі користуватися та розпоряджатися нею на власний розсуд після закінчення строку дії договору оренди землі".

Як зазначає відповідач, 07.11.2024 року він отримав Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 12352763, з якої вбачається, що відомості про реєстрацію іншого речового права відсутні, що в свою чергу спростовує твердження позивача, що договір є діючий.

Також відповідач зауважив, що на підставі Закону України 19.11.2022 р. № 2698-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення системи оформлення прав оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення та удосконалення законодавства щодо охорони земель» відновлено проведення земельних торгів щодо передачі прав оренди, емфітевзису, суперфіцію земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної, комунальної власності.

Згідно з ч.1 ст.134 Земельного кодексу України земельні ділянки державної чи комунальної власності продаються або передаються в користування (оренду, суперфіцій, емфітевзис) окремими лотами на конкурентних засадах (на земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті, тобто чинне законодавство передбачає виключно передачу в оренду земельних ділянок комунальної власності на конкурентних засадах (на земельних торгах).

Відповідно до ч.3 ст.136 Земельного кодексу України площа земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної або комунальної власності, права оренди, емфітевзису якої виставляються на земельні торги, не може перевищувати 20 гектарів.

У зв`язку із цим, Великоолександрівською селищною радою, як власником земельної ділянки, шляхом поділу земельної ділянки загальною площею 29,3588 га, кадастровий номер :03:061:0004, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміщеної на території Великоолександрівської селищної територіальної громади, сформовано 2 новоутворені земельні ділянки, які підготовлені для передачі в користування (оренду) на конкурентних засадах (на земельних торгах) окремими лотами.

При цьому, як зазначає відповідач, Великоолександрівська селищна рада не мала наміру передати ці земельні ділянки в оренду третім особам, а саме відповідно до норм чинного законодавства планувала виставити ці ділянки на конкурентних засадах на земельних торгах, що спростовує твердження позивача про корисні цілі. У власника земельної ділянки ціль одна - ефективно використовувати земельні ділянки та отримувати більше прибутку для поповнення бюджету.

Крім того, відповідач зауважив, що згідно з ч.2 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» для виконання покладених на нього обов`язків державний реєстратор, у тому числі: - встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема, відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом), відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах, наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов`язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав; - приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; - у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень; - під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 01 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про право набувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов`язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки; - здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Ст.15 вище зазначеного Закону визначено, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; внесення записів до Державного реєстру права, надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Відповідач зауважив, що відповідно до чинного законодавства саме державний реєстратор несе відповідальність за вчинення реєстраційних дій. Законом не передбачено втручання в роботу державного реєстратора.

За таких обставин, відповідач не може піддавати сумнівам правильність визначення строку дії договору. Адже у витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, який було сформовано 07.09.2021 року за № 12357366, у розділі «зміст, характеристика іншого речового права:» зазначено, що річна орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, Дата укладання договору (після 2013 р.)/ Дата державної реєстрації(до 2013р.): 11.03.2008, Строк: 14 р., Дата закінчення дії: 11.03.2022, з правом пролонгації, тому дані, які були внесені, є вірними і сумнівів не викликали.

Враховуючи все викладене, відповідач вважає, що права СТОВ «Надія» ним не порушено.

Розглянув матеріали справи, заслухав пояснення представника позивача, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 05 березня 2008 року між Великоолександрівською районною державною адміністрацією (Орендодавець) та СТОВ «Надія» (Орендар) укладено Договір оренди земельної ділянки, згідно п.1 якого Орендодавець із земель запасу (невитребуваних сертифікатів ) надає згідно розпорядження голови Великоолександрівської районної державної адміністрації від 24.05.2007р. №445 «Про надання згоди на передачу СТОВ «Надія» земельної ділянки на території Великоолександрівської селищної ради на умовах оренди» та від 25.02.2008р. №160 «Про передачу СТОВ «НАДІЯ» земельної ділянки на території Великоолександрівської селищної ради на умовах оренди та внесення змін до розпорядження Великоолександрівської районної державної адміністрації від 24.05.2007р. №445», а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Великоолександрівської селищної ради Великоолександрівського району Херсонської області.

Частиною 1 ст. 3 Земельного кодексу України визначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 9 ст. 93 Земельного кодексу України відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

За приписами ст.1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про оренду землі» орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом.

За ст. 5 зазначеного Закону орендарями земельних ділянок є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою.

За ст. 6 зазначеного Закону орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Згідно п.2 Договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 29,36 га.

Договір зареєстровано у Великоолександрівському районному відділі Херсонської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру пр Державному комітеті України по земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 11 березня 2008 року за №4АА71600010.

У той же день 11.03.2008р. земельну ділянку передано Орендарю аз актом прийому-передачі.

Надалі земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :03:061:0004.

Згідно з п. 8 Договору його укладено терміном до 10 років: з дати реєстрації договору до 01 серпня 2017 року. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за шість місяців до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Розпорядженням голови Великоолександрівської районної державної адміністрації Херсонської області від 20 липня 2017 року №306 поновлено строком на 14 років термін дії Договору земельної ділянки від 11 березня 2008 року на земельну ділянку площею 29,36 га ріллі ( не витребувані земельні частки (паї)), встановлено з моменту реєстрації додаткової угоди річну орендну плату за користування вказаною земельною ділянкою в розмірі 4,5% від її нормативно грошової оцінки, та надано вказівку директору СТОВ «Надія» підготувати проект відповідної додаткової угоди.

28 липня 2017р. між СТОВ «Надія» (Орендар) та Великоолександрівською районною державною адміністрацією (Орендодавець) укладено додаткову угоду про поновлення договору оренди земельних ділянок, зареєстрованого 11.03.2008р. за №4АА71600010, у якій сторони домовилися поновити строком на 14 років термін дії договору оренди земельної ділянки від 11 березня 2008 року №4АА71600010 на земельну ділянку загальною площею 29,3588 га, кадастровий номер :03:061:0004 ( не витребувані земельні частки (паї)), з моменту державної реєстрації даної додаткової угоди встановити річну орендну плату за користування вказаною земельною ділянкою в розмірі 4,5% від її нормативно грошової оцінки. Угода набуває чинності з моменту її державної реєстрації.

30 липня 2017р. додаткова угода від 28.07.2017р. зареєстрована у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Витягом індексний номер 93216436, у якому зазначено, що строк дії іншого речового права-право оренди земельної ділянки, поновлено на 14 років, з правом пролонгації.

У зв`язку із реформою децентралізації, зокрема, ліквідацією районних державних адміністрацій, комунальне майно, яке раніше перебувало у власності району, перейшло у власність відповідної територіальної громади (села, селища, міста), а управління цим майном здійснює селищна рада. Селищні ради стали власниками комунального майна, яке раніше було у розпорядженні районних адміністрацій, і здійснюють управління майном від імені громади. Таким чином, Великоолександрівська селищна рада стала розпорядником та власником земельної ділянки, переданої в оренду за вказаним Договором.

06 серпня 2021р. між Великоолександрівською селищною радою та СТОВ «Надія» було укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого 11.03.2008р. за №4АА71600010, у якій сторони домовилися внести зміни до п.п.5.9,11,12,13,14 Договору, які не стосуються строку дії Договору.

При цьому, згідно Витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права індексний номер 273550116, виданого 07.09.2021р. за заявою Великоолександрівської селищної ради, у розділі зміст та характеристика іншого речового права, зазначено: річна орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, дата укладання договору (після 2013р.), дата державної реєстрації (до 2013р.):11.03.2008, строк :14р.; дата закінчення 11.03.2022.

Суд вважає за необхідне зауважити, що у постановах від 16.06.2021р. у справі № 554/4741/19, від 08.02.2022 р. у справі № 209/3085/20 Верховний Суд зазначив, що для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15, ч.1 ст. 16 Цивільного кодексу України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про оренду землі» після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі. До листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк орендар додає проект договору.

При укладенні договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом договору оренди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень укладає договір оренди. У разі оренди земель державної та комунальної власності укладення договору здійснюється на підставі рішення органу, уповноваженого здійснювати передачу земельних ділянок у власність або користування згідно із статтею 122 Земельного кодексу України. За наявності заперечень орендодавця щодо укладення договору оренди землі на новий строк орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Отже, ст. 33 Закону України «Про оренду землі» було визначено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та визначено певні правові запобіжники для захисту орендаря, як більш уразливої сторони в цих правовідносинах, від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря. При цьому законодавець ототожнив поняття «переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк» та «поновлення договору оренди землі», використовуючи конструкцію «поновлення договору оренди землі» як для підстави такого поновлення, передбаченої ч.ч. 1-5, так і для підстави, передбаченої ч.6, що свідчить про їх логічну послідовність.

Таким чином, виходячи з умов додаткової угоди від 28 липня 2017р. про поновлення договору оренди земельних ділянок, зареєстрованого 11.03.2008р. за №4АА71600010, сторони домовилися поновити строком на 14 років термін дії зазначеного договору, та з урахуванням дати державної реєстрації цієї угоди, строк дії Договору становить до 01.08.2031р.

Це також вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 30.07.2017р. індексний номер 93216436, у якому зазначено, що строк дії іншого речового права-право оренди земельної ділянки- поновлено на 14 років, з правом пролонгації.

Як вже зазначалося судом вище, додаткова угода від 06.08.2021р. до договору оренди земельних ділянок, зареєстрованого 11.03.2008р. за №4АА71600010, не містила жодних умов щодо зміни строку дії Договору.

Отже, в ході реєстрації додаткової угоди від 06.08.2021р., яка жодним чином не стосувалася змін строку дії Договору, державним реєстратором було внесено недостовірну інформацію щодо строку дії договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого 11.03.2008р. за №4АА71600010, а саме: дата закінчення Договору 11.03.2022р. замість вірного 01.08.2031р.

При цьому, суд вважає за необхідне зауважити, що як вірно зауважив відповідач, згідно з ч.2 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» для виконання покладених на нього обов`язків державний реєстратор, у тому числі: - встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема, відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом), відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах, наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов`язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав; - приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; - у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень; - під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 01 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про право набувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов`язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки; - здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Ст.15 вище зазначеного Закону визначено, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; внесення записів до Державного реєстру права, надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Але, при цьому, державному реєстратору не надано право самостійно змінювати договірні умови, згоди щодо яких дійшли сторони, трактувати їх на свій розсуд, а тим більше вносити зміни в Державний реєстр без наявних для того підстав, адже, підставою для внесення інформації до Державних реєстрів, зокрема, щодо інформації про наявність у особи певного речового права є саме правовстановлюючи документи, у даному випадку, договір оренди земельної ділянки та додаткові угоди до нього..

Враховуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що Договір оренди земельної ділянки від 05.03.2008р., зареєстрований 11.03.2008р. за №4АА71600010, з урахуванням додаткових угод до нього, є чинним до 01.08.2031р.

Судом також встановлено, що Указом Президента України «Про утворення військових адміністрацій населених пунктів у Херсонській області» №738/2022 від 27 жовтня 2022 року утворено Великоолександрівську селищну військову адміністрацію Бериславського району Херсонської області, до якої перейшли повноваження Великоолександрівської селищної ради.

Розпорядженням Великоолександрівської селищної військової адміністрації від 06.11.2024р. №2178 «Про надання дозволу Великоолександрівській селищній раді на розробку технічної документації щодо поділу земельних ділянок» зобовязано Великоолександрівську селищну раду замовити розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельних ділянок сільськогосподарського призначення, що розташовані за межами населених пунктів Великоолександрівської селищної територіальної громади Бериславського району Херсонської області, зокрема, площею 29,3588 га кадастровий номер :003:06160004 КВЦПЗ-01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Після затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельних ділянок сільськогосподарського призначення, на підставі розпорядження Великоолександрівської селищної військової адміністрації від 30.12.2024р., відбувся поділ орендованої СТОВ «Надія» земельної ділянки площею 29,3588 га кадастровий номер :003:06160004 на дві земельні ділянки : з кадастровим номером :03:001:1174 площею 9,36885 га та з кадастровим номером :03:001:1175 площею 20,0000 га, що підтверджується Витягами з державного реєстру речових прав від 25.02.2025р, листом Великоолександрівської селищної військової адміністрації від 25.02.2025р. за №619 та проти чого відповідач не заперечує.

Отже, поділ земельної ділянки площею 29,3588 га кадастровий номер :003:06160004 відбувся під час дії Договору оренди земельної ділянки від 05.03.2008р., зареєстрованого 11.03.2008р. за №4АА71600010, без згоди на це Орендаря та повідомлення його про зміни істотної умови Договору, а саме обєкту оренди.

Згідно з ч. 2 ст. 14 Цивільного кодексу України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Статтею 3 Цивільного кодексу України передбачено, що однією з загальних засад цивільного законодавства є свобода договору.

Розкриваючи зміст засади свободи договору у ст. 6 та ст. 627 Цивільний кодекс України визначає, що свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст.627 Цивільного кодексу України відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Статтею 30 Закону України «Про оренду землі» визначено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Частиною 1 ст. 651 Цивільного кодексу України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Умовами п.36 Договору оренди земельної ділянки від 05.03.2008р., зареєстрованого 11.03.2008р. за №4АА71600010, передбачено, що зміна умов Договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, СТОВ «НАДІЯ» після отримання інформації щодо поділу орендованої ним земельної ділянки зверталося до Великоолександрівської селищної військової адміністрації із пропозицією укладення додаткової угоди до Договору оренди земельної ділянки від 05.03.2008р., зареєстрованого 11.03.2008р. за №4АА71600010, у частині внесення змін до п.2 Договору, а саме : зазначення, що в оренду передаються земельні ділянки з кадастровим номером :03:001:1174 площею 9,36885 га та з кадастровим номером :03:001:1175 площею 20,0000 га, направляло два екземпляри проєкту додаткової угоди для підписання, але отримало відмову.

Отже, у даному випадку, відсутня згода орендодавця на внесення змін до Договору оренди земельної ділянки від 05.03.2008р., зареєстрованого 11.03.2008р. за №4АА71600010, у зв`язку із чим позивач правомірно звернувся до суду за захистом свого порушеного права та охоронюваного законом інтересу.

При цьому, суд звертає увагу на те, що поділ, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у користуванні, здійснюється за згодою землекористувача, заставодержателя. Справжність підпису на такій згоді засвідчується нотаріально (ч.6 ст.79- 1 Земельного кодексу України).

Крім того, суд вважає за необхідне зауважити, що поділ земельної ділянки не є підставою для припинення або розірвання договору землі.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог СТОВ «Надія» у повному обсязі та визнання укладеною додаткової угоди до Договору оренди земельної ділянки від 05.03.2008р., зареєстрованого 11.03.2008р. за №4АА71600010, в редакції позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За приписами ч. 1 ст. 73 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, це й принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018р. у справі №910/18036/17, від 23.10.2019р. у справі №917/1307/18, від 18.11.2019р. у справі №902/761/18, від 04.12.2019р. у справі №917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020р. у справі №129/1033/13-ц (провадження №14-400цс19).

Реалізація принципу змагальності сторін в процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час вирішення судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі «Дж. К. та Інші проти Швеції» («J.K. AND OTHERS v. SWEDEN») ЄСПЛ наголошує, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри».

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010р. у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» (№4241/03, §54, ЄСПЛ, 28.10.2010р.) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Враховуючи задоволення позовних вимог, витрати по сплаті судового збору слід покласти на відповідача у відповідності до положень ст. 129 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 231, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Надія» до Великоолександрівської селищної військової адміністрації Бериславського району Херсонської області про визнання укладеною у редакції позивача додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 05 березня 2008 року, зареєстрованого 11 березня 2008 року за №4АА71600010, укладеного між Великоолександрівською районною державною адміністрацією та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Надія» - задовольнити.

2. Визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 05 березня 2008 року, зареєстрованого 11 березня 2008 року за №4АА71600010, укладеного між Великоолександрівською районною державною адміністрацією та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Надія» у наступній редакції:

«Ми, нижчепідписані, Великоолександрівська селищна військова адміністрація Бериславського району Херсонської області, в особі начальника Корнієнко Наталії Володимирівни, яка діє на підставі Закону України «Про правовий режим воєнного стану», постанови Верховної Ради України від 16 листопада 2022 року №2778-ІХ «Про здійснення начальниками військових адміністрацій населених пунктів у Херсонській області повноважень, передбачених частиною другою статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в подальшому іменується «Орендодавець», з однієї сторони, та Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Надія» в особі директора Заїкіної Руслани Віталіївни, яка діє на підставі Статуту, в подальшому іменується «Орендар», з другої сторони, уклали цю додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 05 березня 2008 року про наступне:

1. Орендодавець та Орендар дійшли згоди, з метою приведення умов договору оренди земельної ділянки від 05 березня 2008 року у відповідність, викласти п. 2 договору оренди земельної ділянки від 05 березня 2008 року у наступній редакції: «В оренду передаються дві земельні ділянки: з кадастровим номером :03:001:1174 площею 9,36885 га та з кадастровим номером :03:001:1175 площею 20,0000 га.»

2. Інші умови договору оренди земельної ділянки від 05 березня 2008 року залишаються без змін.

3. Ця додаткова угода є невід`ємною частиною договору оренди земельної ділянки від 05 березня 200 року та набирає чинності з дня її підписання Орендодавцем та Орендарем.

4. Дана додаткова угода укладена у 2-ох примірниках по одному для Орендодавця та Орендаря.

Реквізити сторін

Орендодавець: Великоолександрівська селищна військова адміністрація Бериславського району Херсонської області Код вул. Свободи, 161, смт. Велика Олександрівка, Бериславський р-н, Херсонська обл., 74100 Тел. ______________________ Ел. пошта: .uа.

Орендар: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Надія» Код вул. Шевченка, 1, с. Нова Калуга, Бериславський р-н, Херсонська обл., 74110 Тел. Ел. пошта:

Начальник Великоолександрівської селищної військової адміністрації Корнієнко Н.В. _____________________

Директор СТОВ «Надія» Заїкіна Р.В. _____________________.

3.Стягнути з Великоолександрівської селищної військової адміністрації Бериславського району Херсонської області (74100, Херсонська обл., Бериславський р-н, селище Велика Олександрівка, вул.Свободи, 161, ) на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Надія» (74110, Херсонська обл., Бериславський р-н ( колишній Великоолександрівський р-н), с.Нова Калуга, вул. Шевченка, 1, ) витрати по сплаті судового збору у розмірі2 422грн 40 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Наказ видати після набрання рішення законної сили.

Повне рішення складено 18 грудня 2025 р. у зв`язку із перебоями в електропостачанні.

Суддя Н.В. Рога