ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.12.2025м. ДніпроСправа № 904/5421/25

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мілєвої І.В. за участю секретаря судового засідання Савенко В.А.

за позовом ОСОБА_1 , Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю «ВСМПО Титан Україна», Дніпропетровська область, смт. Солоне,

відповідача-2: Фонду Державного майна України, м. Київ

про визнання трудових відносин припиненими, зобов`язання внести зміни до відомостей в ЄДР

Представники:

позивач: ОСОБА_1 ;

від позивача: Кравцов Г.Є.;

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2: не з`явився;

СУТЬ СПОРУ:

ОСОБА_1 звернувся до господарського суду з позовною заявою до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю «ВСМПО Титан Україна», відповідача-2: Фонду Державного майна України, в якій просить суд:

- визнати трудові відносини ОСОБА_1 з Товариством з обмеженою відповідальністю «ВСМПО Титан Україна» припиненими з 28.02.2025;

- визнати ОСОБА_1 звільненим з посади директора виконавчого Товариства з обмеженою відповідальністю «ВСМПО Титан Україна» за власним бажанням на підставі ч.1 ст. 38 КЗпП України та ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» з 28.02.2025;

- зобов`язати державного реєстратора внести зміни до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, стосовно виключення запису про ОСОБА_1 як директора виконавчого Товариства з обмеженою відповідальністю «ВСМПО Титан Україна» з 28.02.2025.

Суд ухвалою від 29.09.2025 позовну заяву ОСОБА_1 залишив без руху. Запропонував ОСОБА_1 усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду платіжного документу, який підтверджує факт сплати судового збору у встановленому чинним законодавством розмірі (сплатити 7267,20 грн) у строк до 10.10.2025 включно.

01.10.2025 до господарського суду від позивача надійшла заява на виконання вимог ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 29.09.2025 про залишення позовної заяви без руху. Разом із вказаною заявою позивач подав до суду квитанцію про сплату № 3470-2090-2431-6415 від 01.10.2025 про сплату судового збору у розмірі 7267,20 грн.

Суд ухвалою від 03.10.2025 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Ухвалив розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 31.10.2025.

30.10.2025 відповідач-2 подав до суду клопотання про відкладення підготовчого засідання.

В підготовче засідання 31.10.2025 представники позивача та відповідачів-1,2 не з`явились.

Суд ухвалою від 31.10.2025 відклав підготовче засідання на 19.11.2025.

14.11.2025 відповідач-2 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що 24.02.2025 до Фонду надійшла заява про звільнення за власним бажанням ОСОБА_1 з посади Директора виконавчого Товариства, що є додатком до листа Товариства від 24.02.2025 № 38. У свою чергу Фонд невідкладно розпочав здійснювати заходи з відбору керівника Товариства, а також, з метою недопущення порушення вимог Кодексу законів про працю України та Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» (далі Закон), листами від 21.02.2025 № 10-78-4764, від 24.03.2025 № 10-78-7475, від 03.04.2025 № 10-78-8652, від 28.04.2025 № 10-78-10910 систематично наголошував Товариству на необхідності дотримання вимог частини тринадцятої статті 39 Закону. Окремо зазначив, що на адресу Фонду надійшов лист Товариства від 31.03.2025 № 50, яким серед іншого наголошено на відсутності керівництва Товариства протягом місяця, що вказує на самовільне залишення ОСОБА_1 Товариства без покладання обов`язків на тимчасово виконуючого обов`язки директора виконавчого. На адресу Фонду надійшло повідомлення про скликання позачергових загальних зборів учасників Товариства від 09.04.2025 б/н із якого, зокрема, вбачається, що на вимогу чинного директора виконавчого Товариства ОСОБА_1 12.05.2025 о 10:00 годині за адресою: АДРЕСА_1 мали відбутися позачергові загальні збори учасників Товариства. Таким чином, станом на дату написання зазначеного вище повідомлення про скликання позачергових загальних зборів учасників Товариства ОСОБА_1 підтвердив свої повноваження як чинного директора виконавчого. Отже, 09.04.2025 чинний директор ОСОБА_1 , діючи в інтересах і від імені Товариства скликав загальні збори учасників Товариства. Таким чином, відсутні підстави для припинення повноважень ОСОБА_1 з 28.02.2025. Наказом Фонду від 12.06.2025 № 863 «Про вирішення кадрових питань товариства з обмеженою відповідальністю «ВСМПО Титан Україна» повноваження ОСОБА_1 , як директора виконавчого, припиненні з дати видання цього наказу на підставі пункту 5 частини першої статті 41 Кодексу законів про працю України, підпункту 7.3.4 пункту 7.3 статті 7 контракту з директором виконавчим, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 01.09.2023 № 1554. Наказ Фонду від 12.06.2025 № 863 «Про вирішення кадрових питань товариства з обмеженою відповідальністю «ВСМПО Титан Україна» чинний та відсутні будь-які судові рішення щодо визнання його незаконним, таким, що підлягає скасуванню. Крім того, у разі задоволення позовних вимог ОСОБА_1 рішення суду призведе до юридичної невизначеності, оскільки директор 09.04.2025 діяв від імені Товариства, як чинний директор скликаючи загальні збори, а також будуть наявні два накази про припинення повноважень директора Товариства. У зв`язку із чим відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В підготовче засідання 19.11.2025 з`явились позивач та його представник. Представники відповідачів-1,2 не з`явились.

Суд ухвалою від 19.11.2025 закрив підготовче провадження та призначив справу для судового розгляду по суті у судове засідання на 15.12.2025.

Ухвалою суду від 03.12.2025 виправлено допущену в резолютивній частині ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 19.11.2025 описку, зазначивши правильну дату призначеного судового засідання: "15.12.2025 на 14:00 год".

У судове засідання 15.12.2025 з`явились позивач та його представник. Представники відповідачів-1,2 не з`явились.

В порядку ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено скорочене рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ВСМПО Титан Україна» є юридичною особою приватного права та діє як самостійний суб`єкт господарювання відповідно до законодавства та Статуту. Пунктом 6.1. Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «ВСМПО Титан Україна» (далі - Статут) передбачено, що частки учасників у статутному капіталі Товариства розподіляються наступним чином: Фонд Державного майна України (ідентифікаційний код юридичної особи 00032945), володіє часткою у розмірі 100% статутного капіталу товариства, що становить 397 899 277,41 грн. Пунктом 10.2.6. Статуту передбачено, що обрання та припинення повноважень директора виконавчого є виключною компетенцією Загальних зборів Товариства. Як зазначає позивач, наказом Фонду Державного майна України від 01.09.2023 № 1554 «Про вирішення кадрових питань Товариства з обмеженою відповідальністю «ВСМПО Титан Україна» ОСОБА_1 було призначено (обрано) директором виконавчим Товариства з обмеженою відповідальністю «ВСМПО Титан Україна» з 05.09.2023 на строк, визначений укладеним контрактом. Підстава: заява ОСОБА_1 від 15.08.2023 (вхідний номер ФДМУ від 17.08.2023 №19/34079).

05.09.2023 між ОСОБА_1 (керівник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВСМПО Титан Україна», в особі першого заступника Фонду Державного майна України (роботодавець) було укладено контракт № 2 (далі контракт).

Пунктом 1.1 контракту передбачено, що керівник зобов`язується здійснювати поточне управління (керівництво) роботодавцем, забезпечувати його високоприбуткову діяльність, ефективне використання і збереження належного роботодавцю майна, в тому числі державного майна, що не увійшло до складу статутного капіталу роботодавця, забезпечувати виконання рішень загальних зборів учасників та наглядової ради, а роботодавець зобов`язується створювати належні умови для матеріального забезпечення та організації праці керівника.

Керівник є посадовою особою роботодавця і діє відповідно до повноважень, визначених для керівника статутом роботодавця та/або покладених на керівника (делегованих керівнику) згідно із рішеннями загальних зборів учасників роботодавця та наглядової ради (п. 1.2. Контракту).

Цей контракт набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом періоду воєнного стану та після його припинення чи скасування до моменту призначення керівника за результатами конкурсу, але не більше 3 місяців з дня припинення чи скасування воєнного стану включно, або до прийняття ФДМУ рішення про звільнення керівника роботодавця та розірвання з ним контракту (п. 8 Контракту).

Повноваження керівника можуть бути припинені, а контракт розірваний у будь-який час до закінчення строку його дії за рішенням загальних зборів учасників (п. 7.4. Контракту).

Позивач зазначає, що істотною обставиною, що впливає на трудові відносини між позивачем та відповідачем є той факт, що виробничі потужності ТОВ «ВСМПО Титан Україна» розташовані у м. Нікополь Дніпропетровської області. Так Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 13.07.2023 №199 «Про затвердження Змін до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» затверджено перелік територій, на який ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Росією. Нікопольська міська територіальна громада віднесена до території, на якій ведуться бойові дії. Місто Нікополь розташоване у Дніпропетровській області на правому березі Каховського водосховища. Загарбники ведуть вогонь із протилежного берега водосховища, з тимчасово окупованого міста Енергодара, в результаті чого місто перебуває під постійними ворожими обстрілами. Російські обстріли руйнують житлові будинки, господарчі споруди, газогони, лінії електропередач, промисловість, тощо. Автівки, автобуси, люди під постійною атакою «дронів- камікадзе». Військові рф обстрілюють цивільну інфраструктуру зі ствольної артилерії і з мінометів. Вказані факти унеможливлюють не тільки виконання своїх трудових обов`язків позивача, як керівника ТОВ «ВСМПО Титан України», а і взагалі нормальне та безпечне перебування у м. Нікополь. Декілька разів промислові території відповідача зазнали руйнувань від російських атак, про що належним чином були повідомлені правоохоронні органи м. Нікополя. Оскільки, як зазначає позивач, останнім часом безпекова ситуація у м. Нікополь погіршилась настільки, що подальше керівництво позивачем ТОВ «ВСМПО Титан Україна» стало представляти загрозу для життя і здоров`я ОСОБА_1 , який за даних умов втратив матеріальну (економічну) та будь-яку іншу зацікавленість у перебуванні на посаді директора виконавчого Товариства з обмеженою відповідальністю «ВСМПО Титан Україна», ОСОБА_1 було подано заяву від 20.02.2025 про звільнення за власним бажанням на підставі ч.1 ст. 38 КЗпП України з 28.02.2025, ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» у зв`язку із веденням бойових дій у значній близькості до розташування виробничих потужностей ТОВ «ВСМПО Титан Україна», постійною загрозою його життю та здоров`ю.

Листом № 10-78-4764 від 21.02.2025 Фонд Державного майна України, розглянувши заяву на звільнення ОСОБА_1 від 20.02.2025 № б/н (вх. Фонду від 20.02.2025 № 16/7655) повідомив, що відповідно до ч. 13 ст. 39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» повноваження одноосібного виконавчого органу чи голови колегіального виконавчого органу можуть бути припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень лише шляхом обрання нового одноосібного виконавчого органу чи голови колегіального виконавчого органу або тимчасових виконувачів їхніх обов`язків. Враховуючи зазначене, просив надати кандидатуру для покладення виконання обов`язків директора виконавчого.

Позивач зазначає, що відповідач всупереч приписам ст. 4 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» наказ Фонду про звільнення ОСОБА_1 (за власним бажанням на підставі ч.1 ст. 38 КЗпП України з 28.02.2025 та ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану») видано не було. Позивач зауважує, що у своєму листі Фонд Державного майна України вказав на необхідність надання позивачем кандидатури для покладення виконання обов`язків директора виконавчого, однак обрання та призначення виконавчого органу підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю не входить до складу компетенції ОСОБА_1 , а навпаки є прямим обов`язком учасника товариства. Таким чином, вимога ФДМУ щодо надання позивачем кандидатури для покладення на нього виконання обов`язків директора виконавчого є такою, що не відповідає положенням чинного законодавства та жодним чином не може впливати на бажання позивача припинити трудові відносини. Тобто, єдиний власник ТОВ «ВСМПО Титан Україна», ФДМУ, отримавши заяву від директора виконавчого Товариства, мав виконати свій прямий обов`язок щодо управління Товариством і прийняти рішення щодо звільнення попереднього керівника та обрання нового керівника. Позивач звертає увагу, що п.10.17 Статуту передбачено, що Загальні збори учасників підприємства відповідача можуть прийняти рішення з будь-якого питання без дотримання вимог, встановлених Законом та цим Статутом щодо порядку скликання загальних зборів учасників та щодо повідомлень, якщо в таких Загальних зборах учасників беруть участь усі учасники товариства та всі вони надали згоду на розгляд таких питань. Рішення учасника з питань, що належать до компетенції Загальних зборів оформлюється учасником письмово (у формі рішення та/або наказу) та підписується від його імені з проставленням його печатки). Тобто Статут прямо передбачає можливість прийняття рішень без скликання зборів у разі згоди єдиного учасника (ФДМУ). Це означає, що ФДМУ мав можливість самостійно оформити рішення наказом, без дотримання формальної процедури. Відсутність такого рішення, на думку позивача, свідчить не про неможливість, а про бездіяльність учасника, яка не повинна позбавляти позивача права на звільнення. Також позивач зазначає, що 09.04.2025 ним було направлено Фонду Державного майна України повідомлення про скликання позачергових загальних зборів учасників ТОВ «ВСМПО Титан Україна» (а.с. 52). Відповідно до вказаного повідомлення позачергові загальні збори учасників ТОВ «ВСМПО Титан Україна» мали відбутись 12.05.2025 о 10.00 за адресою: Україна, 52400, Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт. Солоне, вул. Гагаріна, буд. 26. Порядок денний:

1. Розгляд заяви директора виконавчого Товариства з обмеженою відповідальністю «ВСМПО Титан Україна», , ОСОБА_1 від 20 лютого 2025 року про його звільнення за власним бажанням з 28 лютого 2025.

2. Припинення повноважень директора виконавчого Товариства з обмеженою відповідальністю «ВСМПО Титан Україна», , ОСОБА_1 на підставі його заяви від 20 лютого 2025 року про звільнення за власним бажанням з 28 лютого 2025.

3. Внесення змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, стосовно виключення запису про ОСОБА_1 як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «ВСМПО Титан Україна», .

Відповідно до акту про неявку учасників загальних зборів ТОВ «ВСМПО Титан Україна» від 12.05.2025 (а.с.15), складеного директором за участю двох свідків, представник Фонду Державного майна України не з`явився, позачергові загальні збори не відбулись.

Як зазначає позивач, він доклав всіх зусиль, щоб скликати загальні збори учасників товариства, учасники Товариства були в належний спосіб повідомлені про ініціювання загальних зборів, проте залишили без реагування заяву позивача про звільнення, не припинили трудових відносин з ним, чим порушили його право на працю. Єдиний учасник та власник Товариства вкотре ухилився від свого прямого обов`язку щодо управління Товариством. Натомість, наказом Фонду № 863 від 12.06.2025 «Про вирішення кадрових питань товариства з обмеженою відповідальністю «ВСМПО Титан Україна» (а.с. 28) припинено повноваження директора виконавчого товариства з обмеженою відповідальністю «ВСМПО Титан Україна» ОСОБА_1 на підставі п.5 ч. 1 ст. 41 КзПП з дати видання цього наказу. Тобто, звільнення відбулося не на підставі заяви ОСОБА_1 за власним бажанням і не в строк, зазначений у заяві позивача, а за ініціативою роботодавця та зі значним запізненням. Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, 20.06.2025 о 11:36 було зареєстровано зміну керівника Товариства. Реєстраційна дія здійснена Кам`янською міською радою (ID 058031300). Позивач зазначає, що бездіяльність Фонду Державного майна України позбавила його на довгий час можливості подальшого працевлаштування, адже дані про його перебування на посаді виконавчого органу ТОВ «ВСМПО Титан Україна» не були виключені із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

На підставі викладеного позивач просить суд:

- визнати трудові відносини ОСОБА_1 з Товариством з обмеженою відповідальністю «ВСМПО Титан Україна» припиненими з 28.02.2025;

- визнати ОСОБА_1 звільненим з посади директора виконавчого Товариства з обмеженою відповідальністю «ВСМПО Титан Україна» за власним бажанням на підставі ч.1 ст. 38 КЗпП України та ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» з 28.02.2025;

- зобов`язати державного реєстратора внести зміни до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, стосовно виключення запису про ОСОБА_1 як директора виконавчого Товариства з обмеженою відповідальністю «ВСМПО Титан Україна» з 28.02.2025.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється.

Статтею 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Великою Палатою Верховного Суду від 06.09.2023 у справі № 127/27466/20 викладена позиція про те, що в обох випадках - коли особу обрано до складу виконавчого органу (між товариством та особою встановлені відносини управління товариством) та укладено трудовий договір (встановлені трудові відносини) і коли існують тільки відносини з управління товариством без укладення трудового договору - саме відносини з управління товариством, у яких директору надані відповідні повноваження, за здійснення яких він несе встановлену законом відповідальність, становлять основу відносин між товариством та цією особою. Позовні вимоги про визнання трудових правовідносин припиненими, або про звільнення, або про припинення трудових правовідносин та/або правовідносин представництва у такому спорі спрямовані насамперед на припинення правовідносин з управління, які існують між директором та товариством.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється.

Визначене статтею 43 Конституції України право на працю розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом.

Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей для його реалізації.

Спір щодо припинення трудового договору одноосібного виконавчого органу (директора) є спором, який виник із корпоративних відносин, оскільки стосується реалізації загальними зборами цього товариства їхньої компетенції щодо формування виконавчого органу та припинення його повноважень. Тому такий спір пов`язаний із управлінням юридичною особою та належить до юрисдикції господарського суду.

Згідно зі статтею 38 Кодексу законів про працю України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу, власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору. Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, зокрема, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.

Тобто, відповідно до трудового законодавства України керівник товариства (директор), як будь-який інший працівник, має право звільнитися за власним бажанням, попередивши власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Разом з тим, особливість звільнення директора полягає в тому, що воно відбувається за рішенням загальних зборів учасників товариства.

Відповідно до п. 10.17 Статуту загальні збори учасників підприємства відповідача можуть прийняти рішення з будь-якого питання без дотримання вимог, встановлених Законом та цим Статутом щодо порядку скликання загальних зборів учасників та щодо повідомлень, якщо в таких Загальних зборах учасників беруть участь усі учасники товариства та всі вони надали згоду на розгляд таких питань.

Рішення учасника з питань, що належать до компетенції Загальних зборів оформлюється учасником письмово (у формі рішення та/або наказу) та підписується від його імені з проставленням його печатки). Таке рішення учасника має статус протоколу Загальних зборів (п. 10.16 Статуту).

Наказом Фонду Державного майна України № 863 від 12.06.2025 «Про вирішення кадрових питань товариства з обмеженою відповідальністю «ВСМПО Титан Україна» (а.с. 28), припинено повноваження директора виконавчого Товариства з обмеженою відповідальністю «ВСМПО Титан Україна» ОСОБА_1 на підставі п.5 ч. 1 ст. 41 КзПП з дати видання цього наказу.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань 20.06.2025 о 11:36 було зареєстровано зміну керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «ВСМПО Титан Україна». Реєстраційна дія здійснена Кам`янською міською радою 058031300).

Позивач зазначає, що бездіяльність Фонду Державного майна України позбавила його на довгий час можливості подальшого працевлаштування, адже дані про його перебування на посаді виконавчого органу ТОВ «ВСМПО Титан Україна» не були виключені із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у зв`язку із чим просить суд визнати припиненими його трудові відносини з Товариством з 28.02.2025 та визнати його звільненим з посади директора виконавчого Товариства за власним бажанням з 28.02.2025.

Господарський суд зазначає, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.09.2023 в справі № 127/27466/20 викладена правова позиція про те, що констатація ретроспективно припинення трудових відносин певною датою у минулому по суті зводиться до встановлення факту припинення цих правовідносин з відповідної дати без прийняття загальними зборами товариства відповідного рішення, що суперечить приписам чинного законодавства.

Господарський суд зазначає, що трудові відносини між сторонами припиняються з дати набрання судовим рішенням законної сили, оскільки створення/зміна або припинення правовідносин сторін на підставі судового рішення саме з дня набрання ним законної сили узгоджується з такими ознаками судового рішення, яке набрало законної сили, як виконуваність та обов`язковість. При цьому суд наголошує що констатація ретроспективного припинення трудових відносин у господарських спорах не передбачена законом.

З урахуванням викладеного, вимога позивача про визнання припиненими трудових відносин ОСОБА_1 з Товариством з обмеженою відповідальністю «ВСМПО Титан Україна» з 28.02.2025 та визнання його звільненим з посади директора виконавчого Товариства за власним бажанням з 28.02.2025 є необґрунтованою, оскільки припинення трудових відносин між ним та Товариством в судовому порядку можливе виключно з дати набрання відповідним рішенням законної сили.

Також господарський суд зазначає наступне.

Право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу визначено статтею 16 ЦК України. Під порушенням розуміється такий стан суб`єктивного права, за яким воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилось або зникло як таке, порушення права, пов`язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. Таким чином, у розумінні закону суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Ці право чи інтерес суд має захистити у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

В своїй позовній заяві позивач зазначає, що бездіяльність Фонду Державного майна України позбавила його на довгий час можливості подальшого працевлаштування, адже дані про його перебування на посаді виконавчого органу ТОВ «ВСМПО Титан Україна» не були виключені із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у зв`язку із чим просить суд визнати припиненими його трудові відносини з Товариством з 28.02.2025 та визнати його звільненим з посади директора виконавчого Товариства за власним бажанням з 28.02.2025.

В той же час вимога про визнання припиненими його трудових відносин з Товариством з 28.02.2025 та визнання його звільненим з посади директора виконавчого Товариства за власним бажанням з 28.02.2025 в даному випадку не є ефективним способом захисту, оскільки задоволення таких вимог не призведе до працевлаштування ОСОБА_1 у милому часі, зокрема з 28.02.2025.

У зв`язку із викладеним, господарський суд вважає за доцільне відмовити у задоволенні позовних вимог в частині визнання припиненими трудових відносин ОСОБА_1 з Товариством з обмеженою відповідальністю «ВСМПО Титан Україна» з 28.02.2025 та визнання його звільненим з посади директора виконавчого Товариства за власним бажанням з 28.02.2025.

Оскільки судом позовні вимоги в частині визнання припиненими трудових відносин ОСОБА_1 з Товариством з обмеженою відповідальністю «ВСМПО Титан Україна» з 28.02.2025 та визнання його звільненим з посади директора виконавчого Товариства за власним бажанням з 28.02.2025 визнано необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, вимога про зобов`язання державного реєстратора внести зміни до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, стосовно виключення запису про ОСОБА_1 як директора виконавчого Товариства з обмеженою відповідальністю «ВСМПО Титан Україна» з 28.02.2025 також задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача у розмірі 7267,20 грн.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 15.12.2025.

Суддя І.В. Мілєва