ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

15 грудня 2025 року Справа № 915/480/21

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Семенчук Н.О., розглянувши матеріали заяви стягувача про надання звіту про виконання судового рішення у справі

за позовом: Фізичної особи-підприємця Проніна Юрія Олександровича, АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1

електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1

до відповідача: Державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 93)», 56022, Миколаївська область, Казанківський район, с. Новоданилівка;

електронна пошта:

про: стягнення 302823,02 грн.

Фізична особа-підприємець Пронін Юрій Олександрович звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою б/н від 08.04.2021, в якій просив суд стягнути з Державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 93)» заборгованості у розмірі 302823,02 грн., яка складається з: 255000,00 грн. - основний борг; 31239,02 грн. - інфляційні втрати; 16584,00 грн. - 3 % річних.

За результатами розгляду справи рішенням Господарського суду Миколаївської області від 14.07.2021 позов задоволено. Стягнуто з Державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 93)» на користь Фізичної особи-підприємця Пронін Юрій Олександрович: - 255000,00 грн. - основний борг; - 16584,00 грн. - 3 % річних; - 31239,02 грн. - інфляційні втрати; - 2271,18 грн. - судового збору.

Рішення суду набрало законної сили 13.08.2021.

31.08.2021 на виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.07.2021 видано відповідний наказ.

30.09.2025 до суду від Проніна Юрія Олександровича надійшла сформована в системі «Електронний суд» заява № 30/09 від 30.09.2025 (вх. № 13894/25 від 30.09.2025) про надання звіту про виконання судового рішення, в якій позивач просить суд зобов`язати керівника Державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 93)» (56022, с. Новоданилівка, Баштанський район, Миколаївська область, ), Анатолія БУЛИКА подати звіт про виконання рішення господарського суду Миколаївської області від 14.07.2021року у справі №915/480/21 в 15 - денний строк, з дня отримання ухвали суду.

Відповідно до ст. 339 Господарського процесуального кодексу України Розділу VI Судовий контроль за виконанням судових рішень, судовий контроль за виконанням судових рішень у господарських справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому цим розділом.

Відповідно до частин 1-2 ст.345-2 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає заяву про зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 345-1 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні за правилами статті 342 цього Кодексу. За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання боржника подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Ухвалою суду від 01.10.2025 було постановлено заяву Фізичної особи-підприємця Проніна Юрія Олександровича № 30/09 від 30.09.2025 (вх. № 13894/25 від 30.09.2025) про надання звіту про виконання судового рішення у справі № 915/480/21 прийняти до розгляду; розгляд заяви здійснювати в порядку письмового провадження протягом десяти днів з дня її надходження (до 10.10.2025 включно); запропонувати Державному підприємству «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 93)» у строк до 08.10.2025 надати суду письмові нормативно та документально обґрунтовані пояснення на заяву стягувача про надання звіту про виконання судового рішення.

Суд зауважує, що у зв`язку з перебуванням головуючої у даній справі судді Семенчук Н.О. у відпустці у період з 10.10.2025 по 13.10.2025, розгляд заяви Фізичної особи-підприємця Проніна Юрія Олександровича № 30/09 від 30.09.2025 (вх. № 13894/25 від 30.09.2025) про надання звіту про виконання судового рішення у справі № 915/480/21 здійснено у перший робочий день після завершення відпустки судді - 14.10.2025.

Так, ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 14.10.2025 було задоволено заяву Фізичної особи-підприємця Проніна Юрія Олександровича № 30/09 від 30.09.2025 (вх. № 13894/25 від 30.09.2025) про надання звіту про виконання судового рішення у справі № 915/480/21; зобов`язано відповідача - Державне підприємство «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 93)» () у строк 30 календарних днів від дня отримання даної ухвали надати суду звіт про виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.07.2021 у справі № 915/480/21.

Копія вказаної ухвали була направлена відповідачу в електронний кабінет в системі «Електронний суд». Документ доставлено до електронного кабінету одержувача 16.10.2025 о 18:04, що підтверджується наявною в матеріалах справи відповідною довідкою. За змістом ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення. Враховуючи наведене, слід вважати, що копію ухвали Господарського суду Миколаївської області від 14.10.2025 у справі № 915/480/21 відповідач отримав 17.10.2025.

Таким чином, встановлений судом процесуальний строк для подання звіту про виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.07.2021 у справі № 915/480/21 для Державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 93)» тривав до 17.11.2025.

20.11.2025 до суду від Проніна Юрія Олександровича надійшла сформована в системі «Електронний суд» заява № 20/11.25 від 20.11.2025 (вх. № 16310/25 від 20.11.2025), в якій заявник просить суд накласти на керівника Державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 93)» (56022, с. Новоданилівка, Баштанський район, Миколаївська область, ) захід процесуального примусу у виді штрафу, в межах санкції передбаченої ст.135 ГПК України.

Водночас, суд звертає увагу позивача на те, що ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 14.10.2025 відповідний обов`язок щодо подання звіту про виконання судового рішення у справі № 915/480/21 покладено судом саме на Державне підприємство «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 93)», а тому відсутні підстави для застосування заходів процесуального примусу до керівника боржника.

03.12.2025 до суду від Державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 93)» надійшла така кореспонденція:

1. Клопотання № 93/11-276/Блк від 01.12.2025 про поновлення строку на подання звіту про виконання судового рішення, в якому відповідач просить суд:

- поновити строк на подання звіту про виконання судового рішення у справі № 915/480/21;

- прийняти звіт про виконання судового рішення у справі № 915/480/21, що додається до цього клопотання.

2. Звіт № 93/11-277/Блк від 01.12.2025 про виконання судового рішення, з урахуванням якого відповідач просить суд прийняти звіт про виконання судового рішення (судового наказу) Господарського суду Миколаївської області від 27.11.2023 у справі № 915/480/21.

05.12.2025 до суду від Проніна Юрія Олександровича надійшли сформовані в системі «Електронний суд» заперечення № 04/12 від 04.12.2025 (вх. № 17312/25 від 05.12.2025) щодо клопотання про поновлення строку на подання звіту та щодо поданого звіту, з урахуванням яких заявник просить суд відмовити відповідачу у прийнятті звіту від 01.12.2025року, який подано з порушенням встановленого судом строку та який не містить належних обґрунтувань та доказів невиконання судового рішення на протязі більше чотирьох років. Крім того, заявник просить застосувати до керівника боржника санкції з урахуванням заяви позивача про неподання звіту від 20.11.2025 та відповідно до ч. 3 ст.345-4 ГПК України застосувати санкції за подання звіту, який не відповідає вимогам ч.2 ст.345-4 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 05.12.2025 було постановлено поновити Державному підприємству «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 93)» строк на подання звіту про виконання судового рішення у справі № 915/480/21 на виконання ухвали Господарського суду Миколаївської області від 14.07.2021; розгляд звіту Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 93)» № 93/11-277/Блк від 01.12.2025 про виконання судового рішення у справі № 915/480/21 здійснювати в порядку письмового провадження протягом десяти днів з дня його надходження (до 15.12.2025 включно).

Розглянувши в порядку письмового провадження звіт боржника про виконання судового рішення, суд дійшов висновку, що вказаний звіт не підлягає прийняттю, виходячи з такого.

Згідно з статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

В силу статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

За умовами частини другої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Частинами 1, 2 статті 18 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (рішення Конституційного Суду України №18-рп/2012 від 13.12.2012).

Відповідно до рішення Конституційного Суду України №11-рп/2012 від 25.04.2012 невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

За умовами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини право доступу до суду включає право на виконання судового рішення без надмірних затримок. За певних обставин така затримка може бути виправданою, але вона не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції права (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії»).

У рішенні по справі «Чіжов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатись, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Глоба проти України» пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності.

В силу статті 339 Господарського процесуального кодексу України судовий контроль за виконанням судових рішень у господарських справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому цим розділом.

Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому розділом VI «Судовий контроль за виконанням судових рішень» Господарського процесуального кодексу України.

Отже, чинним процесуальним Законом встановлено право суду встановити судовий контроль за виконанням судових рішень.

При цьому, такий контроль встановлюється в разі, якщо судове рішення не виконується зобов`язаною стороною тривалий час без поважних на те підстав.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 345-4 Господарського процесуального кодексу України за наслідками розгляду звіту боржника суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 345-2 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду не зупиняє її виконання.

За змістом ч. 2 ст. 345-4 Господарського процесуального кодексу України суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо боржником не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються боржником для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.

Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 345-3 цього Кодексу.

Суд зауважує, що відповідно до відповідно до ч.ч.2-3 ст.345-3 Господарського процесуального кодексу України звіт боржника про виконання судового рішення має містити: 1) найменування суду, до якого подається звіт; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) особи, яка подає звіт, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); 4) номер справи, в межах якої ухвалено відповідне судове рішення; 5) відомості про виконання боржником судового рішення, строк, порядок та спосіб його виконання; 6) у разі невиконання судового рішення: орієнтовні строки виконання такого рішення та їх обґрунтування; відомості про те, чи існують обставини, які ускладнюють виконання судового рішення боржником, які заходи вжито та вживаються боржником для їх усунення; 7) перелік документів та інших матеріалів, що додаються до звіту та підтверджують обставини, зазначені у ньому.

До звіту додаються: 1) довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо звіт поданий представником і такі документи раніше не подавалися; 2) докази направлення копій звіту та доданих до нього матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Судом встановлено, що поданий боржником звіт містить посилання на заходи, які вживаються боржником для виконання судового рішення, зокрема, вказівка на часткову сплату:

- 2 684,00 грн (платіжна інструкція № 4233 від 15.04.2024);

- 3 700,00 грн (платіжне доручення № 4238 від 15.04.2025);

- 3 700,00 грн (платіжне доручення № 4234 від 15.04.2025).

Водночас, суд зауважує, що з наданих Державним підприємством «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 93)» копій платіжних інструкцій № 4233 від 15.04.2024, № 4238 від 15.04.2025, № 4234 від 15.04.2025 належним чином встановити обставини часткового виконання боржником рішення у даній справі не видається можливим, оскільки надані копії у зв`язку із недоліками копіювання видаються складними для прочитання, та є такими що не дозволяють суду встановити зміст відповідних документів.

Суд також зауважує, що у зв`язку з введенням на території України воєнного стану через збройну агресію всі громадяни та підприємства, установи та організації України знаходяться в однаковому становищі, тому позивач у справі також знаходиться в несприятливому економічному становищі, а отже правомірно очікує на сплату йому грошових коштів за рішенням суду.

Крім того, суд зауважує, що хоча звіт і містить посилання на орієнтовні строки виконання такого рішення - до 31 грудня 2026 року, однак не містить жодного обґрунтування зазначеного строку, що порушує баланс інтересів сторін.

Також боржник наведені у запереченні стягувача обставини належними та допустимими доказами та відповідними поясненнями не спростував, в тому числі щодо відкриття нових розрахункових рахунків керівником боржника, з метою забезпечення вільного обігу коштів в обхід рахунків, арештованих державним виконавцем в рамках виконавчого провадження.

Беручи до уваги вищенаведене, а також враховуючи баланс інтересів сторін та право на справедливий судовий розгляд, ефективний судовий захист та очікування належного виконання судового рішення, з урахуванням викладених позивачем заперечень щодо прийняття звіту боржника та встановлену судом невідповідність такого Звіту вимогам ч. 2 ст. 345-3 Господарського процесуального кодексу України, та відсутність вжитих боржником заходів для повного та своєчасного виконання судового наказу, суд дійшов висновку про відмову у прийнятті звіту Державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 93)» про виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.07.2021 у справі № 915/480/21.

За змістом ч. 3 ст. 345-4 Господарського процесуального кодексу України у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд застосовує до боржника захід процесуального примусу у виді штрафу, а також може додатково встановити новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 345-2 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 135 ГПК України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин; 4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк; 5) порушення заборон, встановлених ч. 10 ст. 188 цього Кодексу. Під час здійснення судового контролю за виконанням судового рішення суд може стягнути в дохід державного бюджету з відповідача, боржника чи їх керівників (якщо відповідачем, боржником є юридична особа) штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на викладене та враховуючи закріплене Господарським процесуальним кодексом України право, а не обов`язок суду стягнути в дохід державного бюджету штраф з керівника боржника, суд наразі не вбачає необхідності у застосуванні до боржника заходів процесуального примусу у вигляді штрафу.

Водночас, суд вважає за необхідне додатково встановити Державному підприємству «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 93)» новий строк для подання звіту про виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.07.2021 у справі № 915/480/21, а також попередити відповідача про можливість застосування вказаних вище заходів процесуального примусу у разі неподання звіту у строк, встановлений судом, подання звіту з порушенням такого строку та/або повторного неприйняття звіту.

Керуючись статтями 135, 232-235, 345-2, 345-4 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. У прийнятті звіту Державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 93)» () № 93/11-277/Блк від 01.12.2025 про виконання судового рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.07.2021 у справі № 915/480/21 - відмовити.

2. Встановити відповідачу - Державному підприємству «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 93)» () новий строк для надання суду звіту про виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.07.2021 у справі № 915/480/21 - протягом 30 календарних днів від дня отримання даної ухвали.

Звіт про виконання судових рішень має бути поданий до суду з дотриманням вимог, визначених ч.ч. 2, 3 ст. 345-3 Господарського процесуального кодексу.

Ухвала суду, у відповідності до ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Згідно ст.ст.254, 255 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу.

Ухвала господарського суду у відповідності до п. 37 ч. 1 ст. 255 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст.256-259 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.О.Семенчук