ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.12.2025 Справа №905/919/25

Господарський суд Донецької області у складі судді Аксьонової К.І. за участю секретаря судового засідання Вологжаніної К.В., розглянувши cправу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», м. Київ,

до відповідача Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», м. Краматорськ, Донецька область,

про стягнення заборгованості у сумі 71253982,81грн, 3% річних у сумі 739244,02грн, інфляційних втрат у сумі 1757846,82грн, всього 73751073,65грн,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ,

За участю (в режимі відеоконференції):

від позивача: Пясецький Д.В.

від відповідача: Шипенко М.С.

від третьої особи: Піун С.П.

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (ТОВ «ГК «Нафтогаз України»), м. Київ, звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» (ПрАТ «Донецькоблгаз»), м.Краматорськ, Донецька область, про стягнення заборгованості у сумі 71253982,81грн, 3% річних у сумі 739244,02грн, інфляційних втрат у сумі 1757846,82грн, всього 73751073,65грн.

Позов обґрунтований неналежним виконання відповідачем зобов`язань за договором купівлі-продажу природного газу №101/ПГ-3264-ОГРМ від 21.06.2022 в частині здійснення повної та своєчасної оплати за отриманий природній газ у період з січня по березень 2025 року, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 71253982,81грн, що також стало підставою для нарахування 3% річних та інфляційних втрат.

Відповідач проти позову заперечив, посилаючись на те, що постачання природного газу відповідачу у спірний період позивач здійснював на виконання спеціальних обов`язків, визначених Положенням про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №222 від 06.03.2022 (далі - Положення №222), що є правовою підставою виникнення цивільних прав та обов`язків сторін у цій справі; додатком № 2 до Положення №222 визначено ціну та обсяги природного газу, що передавались за договором, які відповідають тим, що фактично продавалися відповідачу у спірний період; відповідач посилається на ст.11 Закону України «Про ринок природного газу» та вказує, що позбавлений можливості реалізації права на вільний вибір постачальника. Вказує, що з огляду на те, що позивач у правовідносинах з відповідачем діяв виключно як суб`єкт передачі природного газу від власника (АТ «НАК «Нафтогаз України») до відповідача, позивач фактично не є продавцем за договором, тобто не є особою, яка має право на отримання коштів від покупця, що свідчить про відсутність у позивача матеріально-правового інтересу щодо предмета спору, оскільки грошові кошти за поставлений відповідачу природний газ відповідно до положень Порядку визначення компенсації, що надається суб`єктам ринку природного газу, на яких покладаються спеціальні обов`язки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1194 від 03.12.2020 (далі - Порядок №1194) в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2023 №628, підлягають компенсації на користь Акціонерного товариства «НАК «Нафтогаз України» (НАК «Нафтогаз України») з урахуванням вимог бюджетного законодавства.

Позивач з позицією відповідача не погодився з посиланням на те, що правовідносини між сторонами виникли саме на підставі договору купівлі-продажу природного газу №101/ПГ-3264-ОГРМ від 21.06.2022, за умовами якого відповідач прийняв на себе зобов`язання оплатити позивачу як продавцю природного газу вартість поставленого природного газу у спірний період; Порядок №1194 передбачає механізм проведення розрахунків компенсації саме НАК «Нафтогаз України» як суб`єктом ринку природного газу, на якого згідно з Положенням №222 покладено спеціальні обов`язки, зокрема, щодо забезпечення природним газом ТОВ «ГК «Нафтогаз України»; компенсаторний механізм, передбачений Порядком №1194, є наслідком понесення НАК «Нафтогаз України» витрат у зв`язку зі здійсненням закупівлі природного газу, необхідного для подальшого забезпечення ним шляхом реалізації газу ТОВ «ГК «Нафтогаз України» у виконання спеціальних обов`язків, встановлених Положенням №222 за ціною, вищою за ціну продажу, яка встановлена в цьому положенні. ТОВ «ГК «Нафтогаз України» вказує, що доводи відповідача ПрАТ «Донецькоблгаз» щодо виконання НАК «Нафтогаз України» спеціальних обов`язків на ринку природного газу не спростовують факту отримання газу відповідачем та не звільняють його від обов`язку оплатити поставлений товар відповідно до умов договору та чинного законодавства.

Відповідач надав заперечення на відповідь на відзив, в яких підтвердив позицію, викладену у відзиві на позов.

Ухвалою суду від 01.10.2025 до спільного розгляду з первісним позовом у справі №905/919/25 прийнято зустрічний позов Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», м. Краматорськ, Донецька область, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», м. Київ, про визнання відсутнім права вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» за договором купівлі продажу природного газу №101/ПГ-3264-ОГРМ від 21.06.2022 за заявлений у первісному позові період січень - березень 2025 на суму стягнення 71253982,81грн заборгованості, 3% річних у сумі 739244,02грн та інфляційних втрат у сумі 1757846,82грн.

Ухвалою від 27.11.2025 зустрічний позов суд залишив без розгляду за заявою Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз».

Ухвалою від 07.10.2025 суд залучив до участі у справі Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача.

Третя особа надала пояснення, в яких позовні вимоги визнала обґрунтованими, а доводи відповідача такими, що не відповідають фактичним обставинам справи з посиланням на наступне. Порядок №1194 визначає механізм розрахунку компенсації в частині непокритих доходами економічно необґрунтованих витрат суб`єктів ринку, понесених у зв`язку з формуванням ресурсу імпортованого природного газу, саме НАК «Нафтогаз України» як суб`єктом ринку природного газу, на якого згідно з Положенням №222 покладені спеціальні обов`язки щодо забезпечення позивача природним газом; при цьому третя особа зауважила, що відповідно до наявних в матеріалах справи актів приймання-передачі природного газу імпортований природний газ був поставлений відповідачу тільки за актами № 2479 від 31.01.2025, № 4720 від 28.02.2025, №6960 від 31.03.2025, за актами ж №2480 від 31.01.2025, №4721 від 28.02.2025 та №6959 від 31.03.2025 поставлено природний газ власного видобутку. Чинна редакція Порядку №1194 фактично не визначає механізму розрахунку компенсації за виконання спеціальних обов`язків у 2024 та 2025 роках, відповідно до Порядку №1194 НАК «Нафтогаз України» отримує компенсацію, що є різницею між фактично понесеними витратами на закупівлю природного газу та вартістю його поставки ТОВ «ГК «Нафтогаз України» для виконання Положення №222. Дебіторська заборгованість споживачів, які отримували природний газ у виконання ТОВ «ГК «Нафтогаз України» Положення №222 враховується при розрахунку компенсації, але не входить до її розміру, оскільки має бути сплачена відповідачем на користь позивача. Чинним законодавством не передбачено припинення зобов`язань споживачів, зокрема перед ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» за реалізований у виконання спеціальних обов`язків природний газ, як і не передбачена заміна боржника у зобов`язанні у зв`язку з набуттям суб`єктами ринку природного газу, на яких покладаються спеціальні обов`язки.

Рух справи.

Провадження у справі №905/919/25 суд відкрив ухвалою від 04.09.2025; справу визначив розглядати за правилами загального позовного провадження.

Підготовчі засідання проведені 25.09.2025, 09.10.2025, 28.10.2025 та 13.11.2025; строк підготовчого провадження продовжено ухвалою від 25.09.2025 на 30 днів до 03.12.2025 (з урахуванням ухвали про внесення виправлень від 24.10.2025).

Ухвалою від 13.11.2025 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 27.11.2025.

В судовому засіданні 27.11.2025 в режимі відеоконференції взяли участь представники сторін та третьої особи.

У судовому засіданні 27.11.2025 суд розпочав розгляд справи по суті, заслухав вступне слово позивача та пояснення третьої особи та оголосив перерву в розгляді справи до 11.12.2025.

У судовому засіданні 11.12.2025 в режимі відеоконференції взяли участь представники сторін та третьої особи.

Представник позивача підтримав позовні вимоги; представник відповідача заперечив проти позову, третя особа підтримала позицію позивача.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальній послуг (НКРЕКП) від 04.07.2017 №880 ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» здійснює ліцензійне постачання природного газу на території України.

21.06.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (продавець, постачальник) та Приватним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» (покупець, споживач) був укладений договір №101/ПГ-3264-ОГРМ купівлі-продажу природного газу (далі - договір).

Відповідно до преамбули договору сторони уклали цей договір, керуючись Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газотранспортної системи, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 30.09.2015 №2493 (далі - Кодекс ГТС), Положенням про покладання спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 №222 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2022 №699) (за текстом договору - Положення) та іншими нормативно-правовими актами України, що регулюють відносини у сфері купівлі-продажу природного газу.

Відповідно до п.1 договору в редакції додаткової угоди №3 від 28.12.2022 договір (включаючи усі зміни та доповнення) регулює відносини сторін щодо купівлі-продажу, передачі та прийому природного газу на умовах, встановлених цим договором та Положення.

На виконання умов Положення та цього договору покупець гарантує приєднатися до договору про утворення балансуючої групи, де стороною відповідальною за добовий небаланс групи є ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» за типовою формою, розробленою та затвердженою ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (п.1.2 договору в редакції додаткової угоди №3 від 28.12.2022).

Продавець, за умови дотримання положень цього договору та вимог Положення покупцем, зобов`язується передати у власність покупцю природний газ в обсягах, у строки та на умовах, що погоджені сторонами у цьому договорі, а покупець зобов`язується прийняти і своєчасно сплатити вартість такого обсягу природного газу у розмірі, строки та у порядку, що визначені цим договором (п.1.3 договору в редакції додаткової угоди №3 від 28.12.2022).

Відповідно до п.2.2 договору в редакції додаткової угоди №3 від 28.12.2022 до загального обсягу (об`єму) природного газу, що передається за цим договором, входять такі складові:

Обсяг І - (фіксований) обсяг нормативних втрат та виробничо-технологічних витрат, погоджених НКРЕКП на період з 1 червня 2022 року та протягом дії воєнного стану, а також шести місяців після його припинення або скасування.

Погоджений НКРЕКП Обсяг І фіксований, зокрема у січні, лютому та березні 2025 року не може перевищувати 20% від встановленого постановою №2389 річного розміру нормативних та виробничо-технологічних втрат/витрат природного газу та складає 5574,600 тис. куб.м (пп.2.2.1 з урахуванням доповнень згідно з додатковими угодами №18 від 07.01.2025, №19 від 27.01.2025 та №21 від 24.02.2025).

Для встановлення Обсягу І на наступні періоди передачі сторони підписують додаткову угоду до цього договору на підставі підтверджених НКРЕКП обсягів природного газу.

Обсяг II - обсяг втрат, зумовлених воєнними діями та понесених у зв`язку із запобіганням/врегулюванням гуманітарних кризових ситуацій, що розраховуються відповідно до методики визначення вартості втрат (витоку) природного газу у разі пошкодження газопроводів та газорозподільних станцій, завданих Україні внаслідок збройної агресії Російської Федерації, розробленої на виконання пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 №326 «Про затвердження Порядку визначення шкоди та збитків, завданих Україні внаслідок збройної агресії Російської Федерації». Замовлення Обсягу II здійснюється в порядку, встановленому цим договором (пп.2.2.2).

Обсяг III - обсяг понаднормованих втрат та виробничо-технологічних витрат на період з 1 червня 2022 протягом дії воєнного стану, а також протягом шести місяців після його припинення або скасування, за винятком обсягів І i II (пп.2.2.3).

За розрахункову одиницю переданого природного газу приймається один кубічний метр газу (куб. м), приведений до стандартних умов. Стандартними умовами є: тиск 760 мм рт.ст, (101,325 кПа) і температура - 20°С (п.2.3 договору в редакції додаткової угоди №3 від 28.12.2022).

Згідно з п.3.1 договору в редакції додаткової угоди №3 від 28.12.2022 продавець передає покупцеві природний газ у порядку та на умовах, визначених у цьому договорі. Перехід права власності на природний газ відбувається на умовах, передбачених цим договором.

Покупець для замовлення Обсягу II до 10 числа місяця наступного за місяцем передачі природного газу направляє на електронну адресу продавця інформацію з зазначенням необхідного обсягу природного газу, за формою, встановленою додатком №1 до цього договору (пп.3.1.1 п.3.1 договору в редакції додаткової угоди №3 від 28.12.2022).

Покупець для замовлення Обсягу III до 10 числа місяця наступного за місяцем передачі природного газу направляє на електронну адресу продавця інформацію щодо необхідного обсягу понаднормованих втрат виробничо-технологічних витрат, за винятком Обсягів І та II, за формою встановленою додатком № 1 до договору (пп.3.1.2 п3.1 договору в редакції додаткової угоди №3 від 28.12.2022).

Передача договірного обсягу газу здійснюється протягом кожного періоду передачі, узгодженого сторонами у договорі (п.3.2 договору в редакції додаткової угоди №3 від 28.12.2022).

Згідно з п.3.10 договору в редакції додаткової угоди №3 від 28.12.2022 після закінчення періоду передачі, у якому була здійснена передача газу, але не пізніше 14-го числа місяця, наступного за періодом передачі, якщо інше не передбачено договором, продавець складає, підписує, скріплює печаткою (за наявності) комерційні акти щодо Обсягу І, Обсягу II та Обсягу III та направляє на підпис покупцю: - на поштову адресу покупця, вказану у розділі 12 цього договору, рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення або поштовим відправленням з оголошеною вартістю (цінним листом); - або надаються нарочно під підпис в отриманні; - або шляхом направлення комерційних актів, скріплених кваліфікованим електронним підписом продавця, шляхом електронного документообігу із направленням копії такого акту на електронну адресу покупця, вказану у розділі 12 цього договору.

При цьому для підписання та обміну електронними документами сторони цього договору використовують, зокрема, систему обміну електронними документами «М.Е.Doc». Сторони цим підтверджують, що визнають форми електронних документів, в яких підтверджені описані в них господарські операції, з використанням спеціалізованих програмних рішень, та зобов`язується слідкувати за надходженням електронних документів та своєчасно здійснювати їх приймання, перевірку, підписання з використанням КЕП та повернення іншій стороні. Електронні документи вважаються підписаними і набирають чинності з моменту, зазначеного в конкретному електронному документі, іншому документі, на виконання якого він підписується, або в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Покупець повертає підписані комерційні акти щодо Обсягу І, Обсягу II, Обсягу III протягом 5-ти календарних днів з моменту їх отримання (пп.3.10.1 п.3.10 договору в редакції додаткової угоди №3 від 28.12.2022).

У п.3.11 договору в редакції додаткової угоди №3 від 28.12.2022 сторони на підставі ч. 3. ст. 207 та ст. 627 Цивільного кодексу України домовилися про можливість підписання в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису комерційних актів, первинної бухгалтерської документації, актів звірки взаєморозрахунків та інших документів, пов`язаних із виконанням договору.

Покупець здійснює розрахунок за реалізовані обсяги природного газу в розрахунковому періоді не пізніше ніж 30 (тридцять) днів після закінчення розрахункового періоду (п.4.3 договору в редакції додаткової угоди №3 від 28.12.2022).

Відповідно до пп.5.2.1, 5.2.2 п.5.2 договору в редакції додаткової угоди №3 від 28.12.2022 покупець зобов`язаний дотримуватися вимог чинних нормативно-правових актів, що регулюють правовідносини на ринку природного газу та умов договору; забезпечувати своєчасну та повну оплату природного газу, надання забезпечення згідно з умовами договору.

Сторони, підписуючи договір, підтверджують, що визнають форми електронних документів, що будуть укладатись сторонами під час дії цього договору, з дотриманням вимог щодо реєстрації кваліфікованого електронного підпису (КЕП)/ електронного цифрового підпису (ЕЦП) та печатки (за наявності) засобами телекомунікаційного зв`язку, підписані з використанням спеціалізованих програмних рішень, зокрема, системи обміну електронним документами «M.E.Doc», Вчасно, тощо (п.9.1 договору в редакції додаткової угоди №3 від 28.12.2022).

Відповідно до п.9.7 договору в редакції додаткової угоди №3 від 28.12.2022 сторони домовилися, що електронні документи, якщо вони підписані з використанням КЕП, мають повну юридичну силу, породжують права та обов`язки для сторін, можуть бути представлені до суду в якості належних доказів та визнаються рівнозначними документам, що складаються на паперовому носієві.

Договір укладений сторонами з відкладальною умовою відповідно до ч. 1 ст. 212 Цивільного кодексу України та набуває чинності з дати надання покупцем одного з видів забезпечення виконання своїх платіжних зобов`язань за договором у порядку та відповідно до підпункту 2.1.1. пункту 2.1. цього договору, та діє впродовж дії воєнного стану, а протягом шести місяців після його припинення або скасування, а в частині здійснення розрахунків між сторонами до їх повного та належного здійснення (п.10.1 договору в редакції додаткової угоди №3 від 28.12.2022).

Договір №101/ПГ-3264-ОГРМ від 21.06.2022 та додаткові угоди до нього підписані за допомогою кваліфікованого електронного підпису уповноважених сторін та скріплені електронними печатками товариств. До вказаних документів додані протоколи створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису.

У виконання умов договору №101/ПГ-3264-ОГРМ від 21.06.2022 купівлі-продажу природного газу постачальник за період січень - березень 2025 передав, а споживач прийняв природній газ на загальну суму 71253982,81грн, за наслідком чого сторонами були підписані акти приймання-передачі: №2479 від 31.01.2025 про передачу 1331,55812тис. куб.м природного газу у січні 2025 на суму 13,31грн, у тому числі ПДВ 2,22грн; №2480 від 31.01.2025 про передачу 3649,18650тис. куб.м природного газу у січні 2025 на суму 27076963,81грн, у тому числі ПДВ 4512827,30грн; №4720 від 28.02.2025 про передачу 2322,44296тис. куб.м природного газу у лютому 2025 на суму 23,22грн, у тому числі ПДВ 3,87грн; №4721 від 28.02.2025 про передачу 3900,73643тис. куб.м природного газу у лютому 2025 на суму 28943464,30грн, у тому числі ПДВ 4823910,72грн; №6959 від 31.03.2025 про передачу 2053,03297тис. куб.м природного газу у березні 2025 на суму 15233504,63грн, у тому числі ПДВ 2538917,44грн; №6960 від 31.03.2025 про передачу 1353,59473тис. куб.м природного газу у березні 2025 на суму 13,54грн, у тому числі ПДВ 2,26грн.

Акти підписані з боку обох сторін за допомогою кваліфікованих електронних підписів та скріплені електронними печатками товариств, про що також свідчать додані до матеріалів справи протоколи створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису.

Зауваження споживача стосовно якості та обсягу отриманого природного газу в матеріалах справи відсутні.

Доказів оплати вартості поставленого природного газу за період січень - березень 2025 на загальну суму 71253982,81грн матеріали справи не містять.

З огляду на несплату відповідачем повної вартості отриманого природного газу за договором №101/ПГ-3264-ОГРМ від 21.06.2022, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором купівлі-продажу природного газу №101/ПГ-3264-ОГРМ від 21.06.2022 у сумі 71253982,81грн, 3% річних у сумі 739244,02грн, інфляційних втрат у сумі 1757846,82грн.

Розглядаючи позовні вимоги про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу природного газу №101/ПГ-3264-ОГРМ від 21.06.2022 у сумі 71253982,81грн, 3% річних у сумі 739244,02грн, інфляційних втрат у сумі 1757846,82грн, суд виходить з такого.

Згідно з ст.129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

Відповідно до ч.1 ст.2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Частиною другою цієї статті встановлено, що суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

З огляду на вимоги ч.ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ч.1 ст.76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, cплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 Цивільного кодексу України.

Пунктом 1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 626, ст.11 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як визначено ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Позивач посилається на виникнення між сторонами правовідносин за договором купівлі-продажу природного газу №101/ПГ-3264-ОГРМ від 21.06.2022, за яким у відповідача виникає обов`язок з оплати за поставлений природній газ у період січень - березень 2025.

В свою чергу відповідач у відзиві на позовну заяву стверджує, що постачання природного газу у період січень - березень 2025 здійснювалося не на підставі укладеного між сторонами договору купівлі-продажу природного газу №101/ПГ-3264-ОГРМ від 21.06.2022, а виключно на виконання спеціальних обов`язків, визначених Положенням №222, за визначеними ним цінами.

Суд, дослідивши акти приймання-передачі природного газу за січень - березень 2025, на підставі яких сформовано спірну заборгованість, встановив, що акти підписані сторонами у межах та на виконання договору купівлі-продажу природного газу №101/ПГ-3264-ОГРМ від 21.06.2022. У кожному з актів зазначено реквізити цього договору, визначено обсяги, ціну, загальну суму поставки та сторін, які підписали документи. Відповідач не оспорює факт підписання цих актів, а також не надає доказів щодо недійсності чи невідповідності їх змісту фактичним обставинам.

Положення № 222, на яке посилається відповідач, дійсно визначає спеціальні обов`язки для суб`єктів ринку природного газу, у тому числі і для позивача, щодо забезпечення постачання газу операторам газорозподільних систем. Водночас пунктом 6 Положення №222 прямо передбачено, що реалізація природного газу здійснюється на підставі договору купівлі-продажу природного газу за цінами та на умовах згідно з додатком 2 до Положення №222. Тобто Положення № 222 не є самостійною підставою для виникнення зобов`язань між сторонами, а лише встановлює окремі умови (зокрема, ціну та порядок постачання), які сторони зобов`язані враховувати при укладенні та виконанні договору.

Відповідач підписав акти приймання-передачі природного газу за кожен місяць спірного періоду, що свідчить про визнання ним факту отримання та споживання природного газу у визначених обсягах та за цінами, погодженими сторонами у договорі. Відсутність оплати за отриманий газ є порушенням договірного зобов`язання.

Отже твердження відповідача, що постачання газу у спірний період здійснювалось не за договором, а виключно на виконання Положення №222, є необґрунтованими та не підтверджуються фактичними обставинами справи.

Дослідивши укладений між сторонами договір купівлі-продажу природного газу №101/ПГ-3264-ОГРМ від 21.06.2022, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою правовідносини між сторонами виникли з договору постачання енергетичних та інших ресурсів через приєднану мережу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За правилами ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч.1 ст.174 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до ч.3 ст.12 Закону України «Про ринок природного газу» права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексом України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний, зокрема: укласти договір про постачання природного газу; забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів. У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до вимог ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як встановлено судом у виконання умов договору №101/ПГ-3264-ОГРМ від 21.06.2022 купівлі-продажу природного газу позивач за період січень - березень 2025 поставив, а відповідач прийняв природній газ на загальну суму 71253982,81грн, за наслідком чого сторонами складені та підписані акти приймання-передачі природного газу: №2479 від 31.01.2025 на суму 13,31грн, у тому числі ПДВ 2,22грн; №2480 від 31.01.2025 на суму 27076963,81грн, у тому числі ПДВ 4512827,30грн; №4720 від 28.02.2025 на суму 23,22грн, у тому числі ПДВ 3,87грн; №4721 від 28.02.2025 на суму 28943464,30грн, у тому числі ПДВ 4823910,72грн; №6959 від 31.03.2025 на суму 15233504,63грн, у тому числі ПДВ 2538917,44грн; №6960 від 31.03.2025 на суму 13,54грн, у тому числі ПДВ 2,26грн.

Виходячи з положень ст.ст. 76, 77, 91 Господарського процесуального кодексу України, суд розцінює вказані акти приймання-передачі як такі, що підтверджують передачу заявленого обсягу природного газу за період січень - березень 2025 на загальну суму 71253982,81грн.

Між тим обставини справи свідчать, що відповідач не здійснив розрахунку за поставлений позивачем у період січень - березень 2025 природній газ на загальну суму 71253982,81грн у строк, встановлений договором №101/ПГ-3264-ОГРМ від 21.06.2022 - не пізніше ніж 30 (тридцять) днів після закінчення розрахункового періоду, тобто за актами за січень 2025 до 03.03.2025 включно (з урахуванням ч.5 ст.154 Цивільного кодексу України), за лютий 2025 до 31.03.2025 включно (з урахуванням ч.5 ст.154 Цивільного кодексу України), за березень 2025 до 30.04.2025 включно, у зв`язку з чим за вимогами ст.253 Цивільного кодексу України першим днем порушення строків оплати є 04.03.2025, 01.04.2025 та 01.05.2025 відповідно.

Надавши відповідну юридичну оцінку тим доказам, що впливають на розгляд справи по суті, враховуючи відсутність доказів сплати заборгованості у розмірі 71253982,81грн, суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 71253982,81грн, отже, позов в цій частині підлягає задоволенню.

Несвоєчасне виконання відповідачем своїх зобов`язань з оплати поставленого газу є порушенням зобов`язання (неналежним виконанням) в розумінні ст.610 Цивільного кодексу України. З огляду на невиконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань з оплати поставленого природного газу у строк, встановлений договором, відповідач згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України є боржником, який прострочив виконання зобов`язання.

Розглядаючи вимоги про стягнення інфляційних втрат у сумі 1757846,82грн та 3% річних у сумі 739244,02грн, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перевірку розрахунку 3% річних та інфляційних втрат за періоди визначені позивачем, суд встановив, що розрахунок позивача є методологічно та арифметично правильним та відповідає фактичним обставинам справи, отже, позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат у сумі 1757846,82грн та 3% річних у сумі 739244,02грн підлягають задоволенню як правомірно заявлені та доведені матеріалами справи.

Надаючи оцінку іншим доводам учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України).

При вирішення даної справи суд враховує, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, полягає у тому, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Разом з тим, п. 1 ст.6 Конвенції не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення («Серявін проти України», №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10.02.2010). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Розподіл судових витрат.

З огляду на задоволення позовних вимог за приписами ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача зі сплати судового збору у сумі 847840,00грн, покладаються на відповідача. Інших судових витрат учасниками справи до розподілу не заявлено.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 210, 233, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» (84313, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Південна, б. 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, б. 1, ) заборгованість у сумі 71253982,81грн, 3% річних у сумі 739244,02грн, інфляційні втрати у сумі 1757846,82грн та витрати зі сплати судового збору у сумі 847840,00грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 11.12.2025 суд проголосив та підписав скорочене рішення (вступну та резолютивну частини).

Повний текст рішення суд склав та підписав 15.12.2025.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів; зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку, визначеному ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя К.І. Аксьонова