ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року

м. Київ

cправа № 910/1113/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Бенедисюка І. М. (головуючого), Власова Ю. Л., Малашенкової Т. М.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аллой Трейд»

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.10.2025

у справі за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аллой Трейд»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТМ Український продукт»

про стягнення 615 776,64 грн

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТМ Український продукт»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аллой Трейд»

про стягнення 5 199 170,18 грн.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий зміст обставин справи

1.1. У провадженні суду перебуває справа за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аллой Трейд» (далі - ТОВ «Аллой Трейд», позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом, скаржник) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТМ Український продукт» (далі - ТОВ «ТМ Український продукт», відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом) про стягнення 615 776,64 грн та за зустрічним позовом ТОВ «ТМ Український продукт» до ТОВ «Аллой Трейд» про стягнення 5199170,18 грн.

1.2. ТОВ «Аллой Трейд» звернулося до суду із заявою про зміну предмета позову шляхом доповнення позовних вимог новими вимогами, а саме:

- визнання недійсним договору від 02.05.2022 № ЕА-2022-1, укладений між «EURASIAN INDUSTRIAL GROUP» LTD та ТОВ «Аллой Трейд»;

- визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 01.05.2024 № 1, укладений між «EURASIAN INDUSTRIAL GROUP» LTD та ТОВ «ТМ Український продукт».

1.3. Господарський суд міста Києва протокольною ухвалою від 18.09.2025 у цій справі відмовив ТОВ «Аллой Трейд» у задоволенні заяви про зміну предмета позову.

1.4. Не погодившись з протокольною ухвалою, ТОВ «Аллой Трейд» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить задовольнити апеляційну скаргу, скасувати протокольну ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.09.2025 у справі № 910/1113/25, справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про прийняття заяви про зміну предмета позову.

2. Стислий зміст оскаржуваного судового рішення

2.1. Північний апеляційний господарський суд постановою від 29.10.2025 (колегія суддів: Коротун О. М., Майданевич А. Г., Ткаченко Б. О.) у цій справі апеляційну скаргу ТОВ «Аллой Трейд» залишив без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.09.2025 - без змін.

3. Стислий виклад вимог касаційної скарги

3.1. ТОВ «Аллой Трейд» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.10.2025 у справі № 910/1113/25; справу передати на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

4. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

4.1. Касаційна скарга подана на підставі абзацу 2 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

4.2. Скаржник вважає постанову апеляційного господарського суду незаконною і такою, що підлягає скасуванню.

4.3. Узагальнено доводи скаржника зводяться до того, що суд апеляційної інстанції помилково визнав, що заява ТОВ «Аллой Трейд» про зміну предмета позову одночасно змінює і підстави позову. Відповідно до усталеної практики Верховного Суду (постанови від 25.06.2019 у справі № 925/1473/15, від 15.10.2020 у справі № 922/2575/19, від 14.01.2021 у справі № 910/6567/20, від 07.09.2022 у справі № 910/10569/21, від 11.04.2023 у справі № 916/508/22, від 16.03.2023 у справі № 915/1172/20, від 06.12.2022 у справі № 910/12884/21, від 12.03.2024 у справі № 925/1144/22, від 19.03.2024 у справі № 905/1769/20), доповнення позову новими обставинами чи вимогами за збереження первісних підстав не є зміною підстав позову. ТОВ «Аллой Трейд» змінило лише предмет позову, доповнивши його вимогами про недійсність договору постачання № ЕА-2022-1 та договору № 1 про відступлення права вимоги. Зустрічний позов ТОВ «ТМ Український продукт» щодо стягнення 5 199 170,18 грн безпосередньо ґрунтується на цих договорах. Тому зміна предмета позову була вимушеною - зумовленою приєднанням зустрічного позову. Первісна підстава позову (порушення договору постачання) не змінилася. Відмова у прийнятті зміни предмета позову порушує принцип процесуальної економії та створює ризик ухвалення суперечливих рішень у двох паралельних справах (стягнення коштів і недійсність того самого договору). Подання відзиву не забезпечує ефективного захисту, оскільки вимога про недійсність договору може бути заявлена лише через позов. Необґрунтована відмова апеляційного суду позбавила ТОВ «Аллой Трейд» права на повний та ефективний судовий захист.

5. Доводи інших учасників справи

5.1. Відзив на касаційну скаргу від ТОВ «ТМ Український продукт» до Суду не надійшов.

6. Порядок та межі розгляду справи судом касаційної інстанції

6.1. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

6.2. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

7. Джерела права. Оцінка аргументів учасників справи та висновків попередніх судових інстанцій

7.1. Предметом касаційного оскарження є постанова Північного апеляційного господарського суду від 29.10.2025, якою залишено без змін протокольну ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.09.2025 про відмову у задоволенні заяви скаржника про зміну предмета позову.

7.2. Перевіряючи правильність застосування судами норм процесуального права, Верховний Суд зазначає таке.

7.3. Згідно з частинами першою, другою статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

7.4. Відповідно до частин першої статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

7.5. Право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом, до підсудності якого вона віднесена. Особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.

7.6. У статті 14 ГПК України зазначко, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

7.7. Згідно з положеннями статті 162 ГПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. Позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

7.8. Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду із вимогою про захист своїх прав та інтересів, що складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

7.9. Предметом позову як вимоги про захист порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу є спосіб захисту цього права чи інтересу.

7.10. Предмет спору - це об`єкт спірних правовідносин, щодо якого виник спір між позивачем і відповідачем. Під предметом позову розуміють певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

7.11. Підстава позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такими обставинами є юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Підставу позову становлять фактична й правова підстава.

7.12. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача.

7.13. Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

7.14. Такі висновки викладені в постановах Верховного Суду від 14.01.2025 у справі № 916/5763/23, від 23.04.2024 у справі № 910/12744/22, від 26.11.2024 у справі № 910/15342/23.

7.15. Позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами. При цьому однорідними можуть вважатися позовні заяви, які пов`язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

7.16. Такі висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.08.2023 у справі № 910/21280/21.

7.17. Відповідно до частин третьої статті 46 ГПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У разі направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції зміна предмета, підстав позову не допускаються, крім випадків, визначених цією статтею.

7.18. Велика Палата Верховного Суду у пунктах 69 - 71 постанови від 26.05.2020 у справі № 908/299/18 зазначила, що частиною третьою статті 46 ГПК України передбачено право позивача на зміну предмета або підстав позову шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога. При цьому одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

7.19. Положеннями статті 46 ГПК України передбачено саме право позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

7.20. Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

7.21. Предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені, зокрема у статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), а відтак, зокрема, зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

7.22. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 924/1473/15 (на яку посилається скаржник) зазначено, що зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

7.23. Поряд з цим Суд зазначає, що зміна предмету позову можлива, зокрема у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

7.24. Позивач може змінити або підставу, або предмет позову. Зміна підстав і предмету позову одночасно не допускається. Якщо в процесі розгляду справи повністю змінюються підстави й предмет позову, то це слід розглядати як нові позовні вимоги, які мають бути оформлені письмовою заявою у відповідності з ГПК України.

7.25. Подібні за змістом висновки наведені у постанові Верховного Суду від 04.04.2024 у справі № 914/1027/19.

7.26. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.04.2024 у справі № 657/1024/16-ц зробила висновок, зокрема про те, що заяву про зміну предмета або підстав позову можна вважати новим позовом у разі, якщо в ній зазначена самостійна матеріально-правова вимога (або вимоги) та одночасно на її обґрунтування наведені інші обставини (фактичні підстави) і норми права (юридичні підстави), які позивач первісно не визначив підставою позову, та які у своїй сукупності дають особі право на звернення до суду з позовними вимогами.

7.27. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено апеляційним судом, первісні позовні вимоги ТОВ «Аллой Трейд» обґрунтовані тим, що ТОВ «ТМ Український продукт» порушило умови укладеного між сторонами договору поставки від 07.07.2022 №07/07/2022 у частині повної та своєчасної оплати поставленого товару, внаслідок чого за відповідачем за первісним позовом утворилася основна заборгованість у розмірі 516 659,92 грн, на яку нараховано інфляційні втрати та 3 % річних, яку ТОВ «Аллой Трейд» просило суд стягнути з ТОВ «ТМ Український продукт».

7.28. Залишаючи без змін протокольну ухвалу суду першої інстанції про відмову у задоволені заяви скаржника про заміну предмета позову, апеляційний господарський суд заначив, що, звертаючись із заявою про зміну предмета позову, ТОВ «Аллой Трейд» просило доповнити його позов новою вимогою про визнання недійсними договір № ЕА-2022-1 та договір № 1 (на яких, за доводами апелянта, ґрунтується зустрічний позов). За висновками апеляційного суду, доводи скаржника про те, що він лише доповнив предмет спору, є безпідставними. Також апеляційний суд зазначив, що ТОВ «Аллой Трейд» фактично просило доповнити первісну позовну заяву новим позовом (вимогою) з новими підставами недійсності, яких не було викладено у первісно поданій позовній заяві. Таким чином сторона фактично доповнила і предмет, і підстави позову всупереч положенням частини третьої статті 46 ГПК України, що не допускається. До того ж, як вбачається зі змісту апеляційної скарги, позивач за первісним позовом вважає таке «доповнення» «контрзахистом», тоді як сторона має право на подання відзиву на зустрічний позов у передбаченому процесуальним законодавством порядку.

7.29. З огляду на викладене у пунктах 7.7 - 7.26 цієї постанови, Верховний Суд погоджується з висновками апеляційного суду, оскільки заява ТОВ «Аллой Трейд» (див. пункт 1.2 цієї постанови) містить не лише зміну предмета позову, а й фактичне формування нових підстав позову, оскільки первісні позовні вимоги ТОВ «Аллой Трейд» про стягнення заборгованості заявлені на підставі неналежного виконання ТОВ «ТМ Український продукт» договору поставки від 07.07.2022 №07/07/2022, що регулюється статтями 509, 525, 526, 625, 712 ЦК України. Натомість у заяві про зміну предмета позову ТОВ «Аллой Трейд» просить визнати недійсними договір від 02.05.2022 № ЕА-2022-1 та договір від 01.05.2024 № 1, що регулюється статтями 202, 203, 215 ЦК України.

7.30. Отже, заява ТОВ «Аллой Трейд» про зміну предмета позову є новим позовом, оскільки в ній зазначено самостійні матеріально-правові вимоги (визнання правочинів недійсними) та одночасно на їх обґрунтування наведені інші обставини (фактичні підстави) і норми права (юридичні підстави), які позивач первісно не визначив підставою позову, та які у своїй сукупності дають особі право на звернення до суду з позовними вимогами.

7.31. Доводи скаржника (див. пункт 4.3 цієї постанови) не спростовують висновків, які наведено у пунктах 7.28 - 7.30 цієї постанови, а відтак не є релевантними з цих міркувань та не знайшли підтвердження щодо незаконності постанови апеляційного суду та порушення його права на ефективний судовий захист.

7.32. Верховний Суд у прийнятті цієї постанови керується й принципом res judicata, базове тлумачення якого вміщено в рішеннях Європейського суду з прав людини від 09.11.2004 у справі «Науменко проти України», від 19.02.2009 у справі «Христов проти України», від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України», в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до остаточного рішення суду та передбачає, що перегляд остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду не може здійснюватись лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі, а повноваження судів вищого рівня з перегляду (у тому числі касаційного) мають здійснюватися виключно для виправлення судових помилок і недоліків. Відхід від res judicatа можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини, наявності яких у цій справі скаржник не зазначив й не обґрунтував.

7.33. Колегія суддів касаційної інстанції, враховуючи рішення Європейського суду з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» та у справі «Трофимчук проти України» (№4241/03, §54, ЄСПЛ, 28.10.2010), зазначає, що учасникам справи надано вичерпну відповідь на всі істотні, вагомі питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

8. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

8.1. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, а скаргу - без задоволення.

8.2. За змістом частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

8.3. З огляду на встановлені обставини справи, виходячи із меж перегляду справи в касаційній інстанції, а також враховуючи доводи та вимоги касаційної скарги, колегія суддів вважає, що відсутні правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення.

9. Судові витрати

9.1. Судовий збір, сплачений у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції в порядку статті 129 ГПК України, покладається на скаржника, оскільки Верховний Суд касаційну скаргу залишає без задоволення, а судове рішення суду апеляційної інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 129, 300, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аллой Трейд» залишити без задоволення, а постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.10.2025 у справі № 910/1113/25 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І. Бенедисюк

Суддя Ю. Власов

Суддя Т. Малашенкова