ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.12.2025м. ДніпроСправа № 904/5651/25
Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г., розглянувши матеріали

за позовом Комунального підприємства теплових мереж Криворіжтепломережа м. Кривий Ріг

до фізичної особи-підприємця Дашевської Наталії Володимирівни м. Кривий Ріг

про стягнення суми боргу з оплати поставленої теплової енергії у розмірі 43460грн73коп., суми боргу з оплати абонентського обслуговування у розмірі 773грн31коп., пені у розмірі 191грн, 3% річних у розмірі 1473грн56коп., інфляційної складової у розмірі 4603грн33коп.

без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ: Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» звернулось до фізичної особи-підприємця Дашевської Наталії Володимирівни з позовом про стягнення суми боргу з оплати поставленої теплової енергії у розмірі 43460грн73коп., суми боргу з оплати абонентського обслуговування у розмірі 773грн31коп., пені у розмірі 191грн, 3% річних у розмірі 1473грн56коп., інфляційної складової у розмірі 4603грн33коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на порушення відповідачем зобов`язань з оплати послуги з постачання теплової енергії та абонентської плати на підставі індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 05.11.2021.

Позивач послався на інформацію з Державного реєстру речових прав та вказав, що відповідач є власником нежитлового приміщення №25, загальною площею 166,9кв.м, вбудованого до багатоквартирного будинку №21 по пр. Університетський (колишній пр. Гагаріна) у м. Кривому Розі.

Позивач зазначив, що подання теплоносія до багатоквартирного будинку №21 по пр. Університетський (колишній пр. Гагаріна) у м. Кривому Розі здійснюється від теплових мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа», які є внутрішньобудинковим комплексом трубопроводів та обладнання для забезпечення опалення споживачів житлового будинку. Нежитлове приміщення відповідача є невід`ємною частиною мереж (систем) опалення житлового багатоквартирного будинку №21 по пр. Університетський в м. Кривому Розі.

Позивач пояснив, що будинок №21 по пр. Університетський обладнаний приладом комерційного обліку теплової енергії Ергомера 125 зав.№5119.

Позивач вказав, що відповідач отримував теплову енергію, оскільки нежитлове приміщення вбудоване та не виокремлене від внутрішньобудинкового комплексу трубопроводів та обладнання які функціонують для забезпечення опалення вказаного багатоквартирного житлового будинку №21 по пр. Університетський (колишній пр. Гагаріна) у м. Кривому Розі.

Позивач пояснив, що загальний обсяг спожитої теплової енергії Q опал. буд. на опалення будівлі/будинку у розрахунковому періоді визначається за показаннями вузла комерційного обліку теплової енергії (теплолічильника) та розподіляється, згідно з Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг:

- на потреби опалення нежитлового приміщення відповідача (Q прим.);

- на опалення місць загального користування (МЗК) та забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення (до 31.12.2021);

- на забезпечення загальнобудинкових потреб на опалення (ЗБП) та на обсяг теплової енергії, що надходить від транзитних мереж (з 01.01.2022).

Позивач стверджував, що внаслідок невиконання відповідачем обов`язків за індивідуальним договором за період з 05.11.2021 по 27.03.2025 утворилась сума боргу з оплати поставленої теплової енергії (розподіл на МЗК+функ.+ЗБП) у розмірі 43460грн73коп., за період з 05.11.2021 по 30.04.2025 утворилась сума боргу з оплати абонентського обслуговування у розмірі 773грн31коп.

Позивач повідомив про направлення на адресу відповідача претензії від 26.06.2025 №3121з вимогою сплатити суми боргу, залишену без реагування.

Посилаючись на пункт 45 індивідуального договору, за порушення строків оплати позивач нарахував та заявив до стягнення пеню у розмірі 191грн за період 01.10.2024 - 11.09.2025.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та заявив до стягнення 3% річних у розмірі 1473грн56коп. за період 01.10.2022-11.09.2025 та інфляційну складову у розмірі 4603грн33коп. за жовтень 2022року серпень 2025 року.

Позивач просив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.10.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними матеріалами справи.

Суд запропонував відповідачу у строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати суду відзив на позов відповідно до вимог статті 165 Господарського процесуального кодексу України, а також всі докази, що підтверджують заперечення проти позову; одночасно надіслати позивачу копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду.

Суд роз`яснив відповідачу, що відповідно до ст. 250 Господарського процесуального кодексу України, він має право надати заяву з запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, в строк протягом 5 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Згідно з довідкою Господарського суду Дніпропетровської області ухвала суду від 13.10.2025 доставлена до електронного кабінету відповідача 13.10.2025 о 17:34год.

На адресу суду 20.10.2025 надійшла сформована у системі Електронний суд заява відповідача від 20.10.2025 із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач просив перейти до розгляду справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.10.2025 суд відмовив у задоволенні заяви фізичної особи-підприємця Дашевської Наталії Володимирівни від 20.10.2025 із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та про розгляд справи №904/5651/25 за правилами загального позовного провадження з викликом сторін.

На адресу суду 30.10.2025 надійшов сформований в системі «Електронний суд» 29.10.2025 відзив відповідача про незгоду із заявленими позовними вимогами.

Відповідач заперечив наявність укладеного між сторонами індивідуального договору від 05.11.2021, з огляду на чинність раніше укладеного сторонами договору на постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання і пари від 11.11.2011 №3332.

Відповідач послався на Технічні умови від 03.12.2012 №2067 та акт вводу в експлуатацію вузла обліку теплової енергії від 06.08.2014 і зазначив, що приміщення №25 було приєднано до теплових мереж вбудованого приміщення із встановленням приладу обліку тепла та опалення шляхом підключення за окремим вводом від точки урізки в транзитний трубопровід до теплового вузла житлового будинку в технічному підвалі. Представник Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» прийняв в експлуатацію та опломбував вузли обліку теплової енергії: обчислювач SKS-3, заводський номер 012742, первинний перетворювач витрати SDм-1, заводський номер 063099, Термоперетворювач опіру ТСП-1098, заводський номер 1086.

Відповідач зазначив, що позивач не долучив до позову документи, що свідчать про приєднання споживача до умов індивідуального договору - підписану відповідачем заяву-приєднання; платіжні документи про оплати відповідачем послуг з посиланням на укладений індивідуальний договір; первинні бухгалтерські документи на підтвердження отримання послуг відповідачем.

Відповідач вказав про направлення позивачем копій рахунків не за місцем реєстрації відповідача (50036, м. Кривий Ріг, вулиця Дубки (колишня вулиця Косарєва), буд. 26, кв. 3), а на іншу адресу - м. Кривий Ріг, пр. Гагаріна, буд. 21, прим. 25.

Відповідач зазначив, що позивач не надавав своєчасно акти передачі-приймання теплової енергії (надання послуг), які відповідач би письмово відхилив, якби їх отримав своєчасно та за своїм місцезнаходженням.

Відповідач вказав, що похідні вимоги позивача про стягнення з відповідача 3 % річних, інфляційних втрат та пені не підлягають задоволенню, оскільки їх не можливо перевірити через необґрунтованість розрахунку заборгованості.

Відповідач звернув увагу на недотримання позивачем вимог частини 6 статті 232 Господарського кодексу України при нарахуванні пені.

Відповідач заявив про застосування наслідків спливу позовної давності до частини вимог позивача за період листопад 2021року - вересень 2022року.

Відповідач повідомив, що орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу дорівнює 20000грн. Докази несення витрат будуть надані суду протягом п`яти днів з дня ухвалення судом ухвали (рішення) по даній справі.

На адресу суду 03.11.2025 надійшла сформована в системі «Електронний суд» 03.11.2025 відповідь позивача на відзив.

Позивач вказав на відсутність доказів прийняття співвласниками багатоквартирного будинку №21 по пр. Університетському рішення про вибір моделі договірних відносин укладення відповідного договору про надання послуги з постачання теплової енергії з обраним виконавцем. Тому між сторонами укладений індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії від 05.10.2021 за адресою: м. Кривий Ріг, пр. Університетський, будинок 21, приміщення 25. А договір купівлі-продажу теплової енергії №3332 від 11.11.2011 (на індивідуальний ввід магазину непродовольчих товарів) припинив свою дію з 05.11.2021.

Позивач пояснив, що подача теплової енергії протягом періоду листопад 2021року - березень 2025року до багатоквартирного будинку №21 по пр. Університетський у м. Кривий Pіг підтверджується актами подачі та припинення теплопостачання на багатоквартирний будинок, звітами щодо показників приладу комерційного обліку встановленого на багатоквартирний будинок, які містять інформацію про загальний обсяг споживання послуги для всього будинку.

Позивач повідомив, що відповідач не здійснив державну повірку приладу обліку, встановленого у 2014 році, відповідно до його експлуатації. Тому цей прилад обліку знятий з комерційного обліку підприємства.

Позивач зазначив, що паперовий екземпляр рахунків на оплату надсилались рекомендованим листом на адресу реєстрації відповідача.

Позивач пояснив, що пеня була нарахована на підставі пункту 45 індивідуального договору в межах шести місяців.

Позивач стверджував, що позовна давність не сплинула за вимогами позивача про стягнення заборгованості, яка існує станом на дату початку в країні карантину, так і на цей час розгляду справи.

Позивач вказав, що розмір витрат на правничу допомогу (20000грн) є надмірно завищеним, витрати не підлягають задоволенню.

На адресу суду 11.11.2025 надійшли сформовані в системі «Електронний суд» 10.11.2025 заперечення відповідача на відповідь позивача.

Відповідач послався на постанову Верховного Суду від 24.05.2024 у справі №904/346/23 та вказав, що затвердження постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії не є підставою для втрати чинності попереднім договором. Оскільки жодна зі сторін не виконала умов для його припинення, передбачених пунктом 6.1 договору від 11.11.2011 №3332, цей договір є діючим мінімум до 12.10.2026.

Відповідач звернув увагу, що не вчиняв дій, що свідчили би про приєднання до Індивідуального договору (не підписував заяву-приєднання, не сплачував рахунки, не підписував акти передачі-прийняття теплової енергії за індивідуальним договором).

Відповідач стверджував, що не міг приєднатися до індивідуального договору від 05.11.2021 та послався на окреме підключення приміщення №25 до теплових мереж вбудованого приміщення із встановленням приладу обліку тепла та опалення шляхом підключення за окремим вводом від точки урізки в транзитний трубопровід до теплового вузла житлового будинку в технічному підвалі. Послуги отримувались за договором від 11.11.2011 №3332.

На адресу суду 11.11.2025 надійшли сформовані в системі «Електронний суд» 11.11.2025 пояснення позивача на заперечення відповідача.

Позивач звернув увагу, що предметом спору у справі №904/5651/25 є стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії лише за - опалення місць загального користування (МЗК) та забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення (до 31.12.2021) будинку №21 по пр. Університетський; на забезпечення загальнобудинкових потреб на опалення (ЗБП) (з 01.01.2022) будинку №21 по пр. Університетський. Відносини сторін за договором від 11.11.2011 №3332 передбачали постачання опалення за окремим вводом саме до магазину відповідача.

Позивач зазначив, що загальний обсяг спожитої теплової енергії Q опал. будинку №21 на опалення будівлі/будинку у розрахунковому періоді визначається за показаннями вузла комерційного обліку теплової енергії (теплолічильника), встановленого на багатоквартирний будинок, та розподіляється, згідно з Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг.

Позивач наполягав на тому, що з 05.11.2021 договірні відносини між КПТМ «Криворіжтепломережа» та споживачами - власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку №21 по пр. Університетському (Гагаріна) врегульовані індивідуальним договором.

На адресу 13.11.2025 надійшли сформовані в системі «Електронний суд» 13.11.2025 заперечення відповідача на пояснення позивача.

Відповідач стверджував, що поданий позивачем документ «пояснення позивача на заперечення відповідача» не передбачений Господарським процесуальним кодексом України. У поясненнях позивач надав заперечення на обставини та докази, долучені відповідачем разом з відзивом. У відповіді на відзив позивач не вказував такі заперечення. Тому відповідач просив не приймати їх до розгляду.

Відповідач зазначив, що твердження позивача про зняття з комерційного обліку підприємства приладу обліку на індивідуальний ввід магазину не підтверджені документами.

Дослідивши матеріали справи, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, господарський суд встановив таке.

Посилаючись на укладення сторонами індивідуального договору з постачання теплової енергії від 05.11.2021, позивач звернувся з вимогами про стягнення з відповідача

- суми боргу у розмірі 43460грн73коп за період 05.11.2021 - 27.03.2025 з оплати послуги з постачання теплової енергії на опалення місць загального користування (МЗК) та забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення (до 31.12.2021) та на забезпечення загальнобудинкових потреб на опалення (ЗБП) (з 01.01.2022);

- суми боргу за абонентське обслуговування у розмірі 773грн31коп за період 05.11.2021 - 30.04.2025.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач стверджував про чинність раніше укладеного сторонами договору на постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання і пари від 11.11.2011 №3332 та відсутність укладеного індивідуального договору з постачання теплової енергії від 05.11.2021.

У частині 2 статті 4 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14.05.2015 №417-VIII вказано, що власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14.05.2015 №417-VIII спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

У частині 1 статті 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14.05.2015 №417-VIII спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників.

Відповідно до статті 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14.05.2015 №417-VIII встановлено, що кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.

Пунктом 14 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 №1022) (далі Правила), передбачено, що відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку. Такий обсяг теплової енергії розраховується та розподіляється між всіма споживачами відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 №315 (далі - Методика розподілу).

Згідно з пунктом 24 Правил розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показань вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії, а у разі їх відсутності - пропорційно опалюваній площі (об`єму) приміщення споживача відповідно до Методики розподілу.

Визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», - за розрахунковим або середнім обсягом споживання) обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі ведення обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами в порядку, визначеному статтею 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».

Обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання або відокремлені (відключені) від системи (мережі) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води.

Пунктом 2 частини 2 статті 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» від 22.06.2017 №2119-VIII встановлено, що обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, визначається та розподіляється між споживачами пропорційно до площі (об`єму) квартири (іншого приміщення) за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

У пункті 6 частини 2 статті 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» від 22.06.2017 №2119-VIII вказано, що обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, визначається за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, та розподіляється між споживачами пропорційно до площі (об`єму) квартири (іншого нежитлового приміщення, яке є самостійним об`єктом нерухомого майна).

Пунктом 38 Правил встановлено, що споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання).

У підпункті 13 пункту 45 Правил зазначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний у разі відключення його приміщення від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) в установленому законодавством порядку відшкодовувати частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції).

Враховуючи вищенаведені норми чинного законодавства, на співвласника покладається обов`язок відшкодовувати частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування (МЗК) та забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення (до 31.12.2021) та на забезпечення загальнобудинкових потреб на опалення (ЗБП).

Відповідно до Інформаційної довідки №440695331 від 25.08.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Дашевська Наталя Володимирівна є власником нежитлового приміщення №25 (магазин непродовольчих товарів), загальною площею 166,9кв.м, розташоване в багатоквартирному будинку №21 по проспекту Університетський (колишня назва пр. Гагаріна) у м. Кривому Розі.

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 09.08.2011 Дашевська Наталя Володимирівна є суб`єктом підприємницької діяльності (види діяльності: 61.90 інша діяльність у сфері електрозв`язку (основний); 46.42 оптова торгівля одягом і взуттям).

Будинок АДРЕСА_1 є багатоквартирним будинком. Подання теплоносія до нього здійснюється від теплових мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) позивача, які є внутрішньобудинковим комплексом трубопроводів та обладнання.

Нежитлове приміщення №25 є невід`ємною частиною житлового багатоквартирного будинку №21 по пр. Університетський в м. Кривому Розі.

На багатоквартирний будинок №21 встановлено прилад комерційного обліку теплової енергії Ергомера 125 зав.№5119, за допомогою якого здійснюється комерційний облік загальної кількості послуги з постачання теплової енергії, поданої до багатоквартирного будинку. Кількість поставленої теплової енергії до будинку фіксується лічильником, у зведених відомостях добових даних про використання теплової енергії.

Між Комунальним підприємством теплових мереж «Криворіжтепломережа» (постачальник) та фізичною особою Дашевською Наталею Володимирівною (споживач) був укладений договір на постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання та пари від 11.11.2011 №3332 (далі договір від 11.11.2011).

Відповідно до пункту 1.3 договору від 11.11.2011 постачальник відпускає споживачеві теплову енергію на об`єкти, вказані в таблиці №2 згідно з встановленим планом теплоспоживання з 12.10.2011 по 12.10.2012 (див. таблиця №1, №2, та акт межі розподілу, які невід`ємні частини договору). Плата здійснюється з моменту зазначеного періоду дії договору.

Пунктами 4.1, 4.2 договору від 11.11.2011 передбачено, що користування тепловою енергією допускається за наявності договору між постачальником та споживачем. Невід`ємною частиною договору є додатки (таблиця №1 і №2, акти меж розподілу).

Теплова енергія відпускається споживачеві в кількості згідно з даними у таблиці №2 у вигляді гарячої води і(або) пари на такі потреби: опалення та вентиляцію (період опалювального сезону), гаряче водопостачання (протягом року, за винятком ремонтного періоду), технологічні потреби, кондиціювання повітря.

У таблиці №2 до договору від 11.11.2011 визначений перелік об`єктів споживача та навантаження (опалення): магазин непродовольчих товарів загальною площею 165,1м2, розташований за адресою: вул. Гагаріна, 21/25, 26, навантаження опалення 0,0089Гкал/год.

Відповідно до пункту 6.1 договору від 11.11.2011 цей договір діє з 12.10.2011 по 12.10.2012 і вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення терміну не надійде заява однієї із сторін про відмову від цього договору або його перегляду.

Сторони не надали до суду докази направлення однією із сторін іншій стороні за місяць до закінчення терміну заяви про відмову від договору або його перегляд.

Договором на постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання та пари від 11.11.2011 №3332 не врегульовані відносини сторін щодо оплати споживачем (відповідачем) послуг з постачання теплової енергії на опалення місць загального користування (МЗК) та забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення (до 31.12.2021) та на забезпечення загальнобудинкових потреб на опалення (ЗБП) (з 01.01.2022).

Відповідно до статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.11.2017 (із змінами та доповненнями) до житлово-комунальних послуг, зокрема, належать послуги з постачання теплової енергії.

Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.11.2017 (із змінами та доповненнями) визначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний, зокрема, укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.11.2017 (із змінами та доповненнями) виконавець комунальної послуги зобов`язаний забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів.

Статтею 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.11.2017 (із змінами та доповненнями) передбачено, що надання комунальних послуг та надання послуги з управління багатоквартирним будинком здійснюються безперервно, крім часу перерв на: проведення ремонтних і профілактичних робіт згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації і користування, положеннями про проведення поточного і капітального ремонтів та іншими нормативно-правовими актами; міжопалювальний період для мереж (систем) опалення (теплопостачання) виходячи з кліматичних умов згідно з нормативно-правовими актами; ліквідацію наслідків аварії.

Частинами 1, 2 статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.11.2017 (із змінами та доповненнями) передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).

Згідно з частиною 5 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.11.2017 (із змінами та доповненнями), у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

У разі укладення публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг виконавці комунальних послуг розміщують вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку окремо на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на власному веб-сайті. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування таких вимог у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з:

- плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства;

- плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №830 від 21.08.2019 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України №1022 від 08.09.2021, із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України №1209 від 10.11.2021) затверджений типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії.

Згідно з поясненнями позивача на офіційному сайті Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» 05.10.2021 був оприлюднений Індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії від 05.10.2021 (далі договір від 05.11.2021).

В пунктах 1, 2 договору від 05.11.2021 зазначено, що цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води (далі - послуга) індивідуальному споживачу (далі - споживач). Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України.

Даний договір є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на офіційному веб-сайті виконавця http://kpts.dp.ua/.

Цим договором регулюються відносини між сторонами щодо відшкодовування відповідачем частини обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування (МЗК) та забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення (до 31.12.2021) та на забезпечення загальнобудинкових потреб на опалення (ЗБП).

Договір від 05.11.2021 укладений між сторонами за фактом отримання відповідачем як співвласником багатоквартирного будинку №21 послуги з постачання теплової енергії на опалення місць загального користування та забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення, на забезпечення загальнобудинкових потреб на опалення.

Відповідно до пунктів 1-4 договору від 05.11.2021 цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води (далі - послуга) індивідуальному споживачу (далі - споживач). Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України.

Даний договір є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на офіційному веб-сайті виконавця http://kpts.dp.ua/.

Виконавець має право змінити умови договору. У разі зміни виконавцем умов, крім зміни ціни договору, вони вступають в силу протягом 30 днів з моменту розміщення змінених умов на офіційному веб-сайті виконавця http://kpts.dp.ua/. Інформування споживача про намір зміни ціни/тарифу на послугу здійснюється виконавцем в порядку, затвердженому Мінрегіоном від 05.06.2018 №130.

Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток до цього договору), сплата рахунку за надані послуги, факт отримання послуги.

Пунктом 5 договору від 05.11.2021 передбачено, що виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», та складається з: обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача; частини обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку; та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення.

Обсяг теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення.

Згідно з пунктами 11, 17 договору від 05.11.2021 обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 №315 (далі Методика розподілу).

Якщо будинок оснащено двома та більше вузлами комерційного обліку теплової енергії відповідно до вимог Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання, обсяг спожитої послуги у будинку визначається як сума показань таких вузлів обліку. За рішенням співвласників багатоквартирного будинку розподіл обсягу спожитої теплової енергії здійснюється для кожної окремої частини будинку, обладнаної вузлом комерційного обліку послуги.

Одиницею вимірювання обсягу спожитої послуги є гігакалорія (Гкал).

Зняття показань засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку теплової енергії здійснюється виконавцем щомісяця.

Пунктами 22, 23 договору від 05.11.2021 передбачено, що розподіл обсягу теплової енергії, спожитої в будинку, згідно з вимогами Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання здійснює виконавець.

Перерозподіл обсягу спожитої послуги у будинку та перерахунок із споживачем проводиться у тому розрахунковому періоді, у якому було отримано в установленому порядку інформацію про невідповідність обсягу розподіленої теплової енергії окремим споживачам в обсязі, необхідному для розподілу, але не більш як за дванадцять розрахункових періодів.

Відповідно до пункту 3 розділу І Методики розподілу розподіл між споживачами обсягу спожитих комунальних послуг здійснюється на підставі визначених на розрахункову дату споживання (фактичних, розрахункових або скоригованих (приведених)) обсягів комунальної послуги за відповідний розрахунковий період. Розрахунковою датою є останній день розрахункового періоду.

Розподіл обсягів спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг здійснюється між споживачами для житлових та нежитлових приміщень (в тому числі приміщень з індивідуальним опаленням, вбудованих, вбудовано-прибудованих або прибудованих приміщень, а також приміщень, які обладнані окремим входом), які є самостійними об`єктами нерухомого майна, не є самостійними об`єктами нерухомого майна, але перебувають у користуванні різних споживачів відповідних комунальних послуг, та власниками майнових прав на об`єкти нерухомого майна у завершеній будівництвом будівлі, право власності на які не зареєстровано.

Пунктом 10 розділу І Методики розподілу передбачено, що базою для розподілу загального обсягу спожитої теплової енергії у будівлі/будинку за відсутності приладів розподільного обліку теплової енергії є опалювана площа приміщень, зазначена у договорі про надання послуги з постачання теплової енергії.

У разі, якщо відомості про опалювану площу не були надані споживачем, базою для розподілу загального обсягу спожитої теплової енергії у будівлі/будинку за відсутності приладів розподільного обліку теплової енергії є загальна площа приміщення у метрах квадратних, визначена за даними, зазначеними у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а у разі відсутності у ньому інформації про окремі приміщення - за даними, зазначеними у документах, що посвідчують право власності на такі приміщення.

Згідно з пунктом 12 розділу IV Методики розподілу обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалюваних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень.

В пункті 8 розділу V Методики розподілу вказано, що обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи ГВП, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень у будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) незалежно від обсягу спожитої гарячої води у кожному розрахунковому періоді в опалювальний та міжопалювальний період пропорційно до загальних/опалюваних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень.

Пунктами 30, 31 договору від 05.11.2021 встановлено, що споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з:

-плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 №1022) та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання;

-плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті виконавця http://www.kpts.dp.ua/.

У разі застосування двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії плата за послугу з постачання теплової енергії визначається як сума плати, розрахованої виходячи з умовнозмінної частини тарифу (протягом опалювального періоду), а також умовно-постійної частини тарифу (протягом року).

Вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Розмір тарифу зазначається на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або офіційному веб-сайті виконавця http://www.kpts.dp.ua/.

У разі зміни зазначеного тарифу протягом строку дії цього договору новий розмір тарифу застосовується з моменту його введення в дію без внесення сторонами додаткових змін до цього договору. Виконавець зобов`язаний забезпечити їх оприлюднення на своєму офіційному веб-сайті.

У разі прийняття уповноваженим органом рішення про зміну ціни/тарифу на послугу виконавець у строк, що не перевищує 15 днів з дати введення їх у дію, повідомляє про це споживачу з посиланням на рішення відповідного органу.

Відповідно до пункту 11 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.11.2017 (із змінами та доповненнями) плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води).

Згідно з пунктом 32 договору від 05.11.2021 розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. У разі застосування двоставкових тарифів умовно-постійна частина тарифу нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.

Пунктом 33 договору від 05.11.2021 передбачено, що виконавець формує та надає рахунок на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу.

Рахунок надається на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунок може надаватися в електронній формі, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів.

На вимогу або за згодою споживача рахунок може надаватися в електронній формі, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів.

Додатковою угодою від 05.06.2024 абзац 2 пункту 33 договору від 05.11.2021 змінено та викладено в наступній редакції: Рахунок надається на паперовому носії. У разі зазначення електронної пошти в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, виконавець надсилає рахунки в електронній формі на офіційну електрону пошту споживача та/або на електронну пошту, вказану споживачем.

Відповідно до пункту 34 договору від 05.11.2021 споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Згідно з рішеннями Криворізької міської ради від 22.10.2021 №530, від 18.10.2023 №1272, від 26.09.2024 №1194, від 24.02.2025 №241 тариф на теплову енергію без урахування витрат на утримання та ремонт центральних теплових пунктів становив в розмірі 5065грн99коп (з ПДВ) за 1Гкал з 25.10.2021 по 17.10.2023; в розмірі 3481грн81коп (з ПДВ) за 1Гкал з 18.10.2023 по 25.09.2024, в розмірі 4664грн18коп. (з ПДВ) за 1Гкал з 26.09.2024 по 26.02.2025; в розмірі 4759грн94коп. (з ПДВ) за 1Гкал з 27.02.2025 по теперішній час.

Наказом Комунального підприємства теплових мереж Криворіжтепломережа №712 від 03.11.2021 (з урахуванням змін, внесених наказами підприємства №791 від 30.11.2021, №394 від 30.06.2022, №773 від 29.11.2022, №796 від 30.09.2024) був визначений розмір плати за абонентське обслуговування:

- з моменту укладення індивідуальних договорів на послугу з постачання теплової енергії зі споживачами:

за абонентське обслуговування за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії з витратами на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії в граничному розмірі 33грн74коп (з ПДВ);

за абонентське обслуговування без витрат на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії в розмірі 22грн05коп (з ПДВ).

- з 01.12.2021:

за абонентське обслуговування за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії з витратами на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії в граничному розмірі 35грн19коп (з ПДВ);

за абонентське обслуговування без витрат на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії в розмірі 22грн05коп (з ПДВ).

- з 01.07.2022:

за абонентське обслуговування за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії з витратами на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії в граничному розмірі 36грн88коп (з ПДВ);

за абонентське обслуговування без витрат на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії в розмірі 17грн87коп (з ПДВ).

- з 01.12.2022:

за абонентське обслуговування за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії з витратами на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії в граничному розмірі 36грн.19коп. (з ПДВ);

за абонентське обслуговування без витрат на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії в розмірі 17грн70коп (з ПДВ).

- з 01.10.2024:

за абонентське обслуговування за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії з витратами на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії в граничному розмірі 41грн48коп. (з ПДВ);

за абонентське обслуговування без витрат на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії в розмірі 16грн88коп (з ПДВ).

Згідно з матеріалами справи (актами про подачу теплової енергії з 25.11.2021, з 01.11.2022, з 23.11.2023, з 02.12.2024, актами про припинення подачі теплової енергії з 04.04.2022, з 23.03.2023, з 28.03.2024, з 27.03.2025, зведеними відомостями добових даних) протягом листопада 2021року березня 2022року, листопада 2022року березня 2023року, листопада 2023року березня 2024року, листопада 2024 року березень 2025 року позивач здійснював постачання теплової енергії до багатоквартирного будинку №21 по пр. Університетський (колишня назва пр. Гагаріна) у м. Кривому Розі.

Відповідач як співвласник багатоквартирного будинку протягом спірного періоду отримував теплову енергію.

Відповідно до матеріалів справи позивач розраховував обсяг спожитої відповідачем послуги, використовуючи показники комерційного приладу обліку теплової енергії, встановленого у будинку №21 по пр. Університетський (колишня назва пр. Гагаріна) у м. Кривому Розі, та площу нежитлового приміщення відповідача в розмірі 166,9кв.м.

До складу послуги з постачання теплової енергії увійшли плата за опалення місць загального користування та забезпечення функціонування внутрішньобудинкових системі опалення (до 31.12.2021); плата за забезпечення загальнобудинкових потреб на опалення (з 01.01.2022); абонентська плата.

За розрахунками позивача сума боргу в розмірі 43460грн73коп. виникла внаслідок несплати відповідачем наданих послуг з теплопостачання за періоди: листопад 2021року березень 2022року, листопад 2022року березень 2023року, листопад 2023року березень 2024року, листопад 2024 року березень 2025 року.

Відповідач також не сплачував послуги абонентського обслуговування з 05.11.2021 по 31.04.2025, тому виникла сума боргу в розмірі 773грн31коп.

Згідно з пунктом 47 договору від 05.11.2021 оформлення претензій споживача щодо ненадання послуги, надання її не в повному обсязі або надання послуги неналежної якості здійснюється в порядку, визначеному статтею 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

В матеріалах справи відсутні докази направлення відповідачем на адресу позивача претензій щодо ненадання послуги, надання її не в повному обсязі або надання послуги неналежної якості протягом спірних періодів.

У пунктах 51, 52 договору від 05.11.2021 визначено, що договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше, ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом 1 року з дати набрання чинності. Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.

З огляду на матеріали справи, договір від 05.11.2021 діяв протягом спірних періодів.

Пунктами 36, 37 Правил передбачено, що споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором. Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору. Споживач не звільняється від оплати послуги за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (на іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В пункті 30 договору від 05.11.2021 вказано, що споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з плати за послугу та плати за абонентське обслуговування.

Відповідно до пункту 34 договору від 05.11.2021 споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Згідно з матеріалами справи у 2021році позивач направляв рахунки на адресу розташування нежитлового приміщення відповідача (магазину) -м. Кривий Ріг, вул. Гагаріна, 21/25. Протягом 2022-2025років позивач направляв рахунки на адресу місцезнаходження відповідача -м. Кривий Ріг, вул. Дубки (Косарєва), буд. 26, кв. 3. Отримання відповідачем кореспонденції знаходиться поза контролем відправника (позивача).

З урахуванням пункту 34 договору від 05.11.2021, строк внесення плати за опалення місць загального користування та забезпечення функціонування внутрішньобудинкових системі опалення (до 31.12.2021); плати за забезпечення загальнобудинкових потреб на опалення (з 01.01.2022) за період 05.11.2021 - 27.03.2025 у розмірі 43460грн73коп. та плати за абонентське обслуговування за період 05.11.2021 - 30.04.2025 у розмірі 773грн31коп. є таким, що настав.

Додатково на адресу відповідача направлялась претензія позивача від 26.06.2025 №3121/13 про сплату суми у розмірі 44250грн92коп. за період з 05.11.2021 по 31.05.2025 разом з рахунками-фактурами.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Пунктом 45 договору від 05.11.2021 встановлено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01% суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100% загальної суми боргу.

Нарахування пені починається з першого робочого дня, що настає за останнім днем граничного строку внесення плати за послугу.

Пеня не нараховується за умови наявності заборгованості держави за надані населенню пільги та житлові субсидії та/або наявності у споживача заборгованості з оплати праці, підтвердженої належним чином.

На підставі пункту 45 договору від 05.11.2021 за порушення строків здійснення платежів за серпень 2024 року - квітень 2025 року позивач нарахував та заявив до стягнення пеню в розмірі 191грн за загальний період з 01.10.2024 по 11.09.2025.

Суд перевірив складений позивачем розрахунок пені. Розрахунок не порушує вимоги чинного законодавства та є арифметично правильним. Позовні вимоги про стягнення пені у розмірі 191грн підлягають задоволенню.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України за порушення строків здійснення платежів за серпень 2022 року - квітень 2025 року позивач нарахував та заявив до стягнення 3% річних у розмірі 1473грн56коп за загальний період 01.10.2022 - 11.09.2025, інфляційну складову у розмірі 4603грн33коп за загальний період жовтень 2022року серпень 2025року.

Суд перевірив складені позивачем розрахунки 3% річних та інфляційної складової. Розрахунки не порушують вимоги чинного законодавства та є арифметично правильними. Позовні вимоги про стягнення 3% річних в розмірі 1473грн56коп. та інфляційної складової в розмірі 4603грн33коп. підлягають задоволенню.

Щодо заяви відповідача про застосування наслідків пропуску позовної давності, суд зазначає таке.

Статтею 257 Цивільного кодексу України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 статті 261 Цивільного кодексу України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до статті 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно з пунктом 12 Цивільного кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

На підставі постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 карантин був встановлений на території України з 12.03.2020 та скасований з 24год.00хв. 30.06.2023 згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 №651.

Пунктом 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України (у редакції на момент спірних відносин) у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ІХ від 24.02.2022, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Таким чином на підставі пункту 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України визначена статтею 257 Цивільного кодексу України позовна давність була продовжена на строк дії карантину, а на підставі пункту 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України перебіг позовної давності був зупинений на строк дії воєнного стану.

На підставі Закону України «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» від 14.05.2025 №4434-IX (набрав чинності з 04.09.2025) пункт 19 був виключений з розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України.

Позивач звернувся з позовом до суду 06.10.2025. Враховуючи продовження позовної давності на строк дії карантину та зупинення перебігу позовної давності, станом на час звернення із позовом до суду не сплила позовна давність за позовними вимогами про стягнення суми боргу з оплати поставленої теплової енергії у розмірі 43460грг73коп за період 05.11.2021 - 27.03.2025, суми боргу з оплати абонентського обслуговування у розмірі 773грн31коп за період 05.11.2021 - 30.04.2025, пені у розмірі 191грн за загальний період з 01.10.2024 по 11.09.2025, 3% річних у розмірі 1473грн56коп за загальний період 01.10.2022 - 11.09.2025, інфляційної складової у розмірі 4603грн33коп за загальний період жовтень 2022року серпень 2025року.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, витрати позивача зі сплати судового збору у розмірі 2422грн40коп покладаються на відповідача.

Керуючись нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.11.2017 (із змінами та доповненнями), Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14.05.2015 №417-VIII, Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» від 22.06.2017 №2119-VIII, Цивільного кодексу України, Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830 (із змінами та доповненнями), статтями 3, 4, 13, 41, 42, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 237, 238, 240, 241, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до фізичної особи-підприємця Дашевської Наталії Володимирівни про стягнення суми боргу з оплати поставленої теплової енергії у розмірі 43460грг73коп., суми боргу з оплати абонентського обслуговування в розмірі 773грн31коп., пені у розмірі 191грн, 3% річних у розмірі 1473грн56коп., інфляційної складової у розмірі 4603грн33коп. - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Дашевської Наталії Володимирівни (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) на користь Комунального підприємства теплових мереж Криворіжтепломережа (Ідентифікаційний код: 03342184; місцезнаходження: 50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пров. Цісик Квітки, буд.9) суму боргу з оплати поставленої теплової енергії у розмірі 43460грн73коп., суми боргу з оплати абонентського обслуговування у розмірі 773грн31коп., пені у розмірі 191грн, 3% річних у розмірі 1473грн56коп., інфляційної складової у розмірі 4603грн33коп. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422грн40коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в строки, передбачені статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.Г. Новікова