УХВАЛА

17 грудня 2025 року

м. Київ

Справа № 903/484/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Власова Ю.Л. - головуючого, Булгакової І.В., Малашенкової Т.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Квартирно-експлуатаційного відділу міста Хмельницький

на рішення Господарського суду Рівненської області від 28 серпня 2025 року (суддя Пашкевич І. О.) та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 27 листопада 2025 року (колегія суддів у складі: головуючий суддя Павлюк І. Ю., судді: Розізнана І. В., Юрчук М. І.)

у справі № 903/484/25

за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу міста Хмельницький

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Екострой-1"

про стягнення 90 255,45 грн,

ВСТАНОВИВ:

10 грудня 2025 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Квартирно-експлуатаційного відділу міста Хмельницький (далі - КЕВ м. Хмельницький, скаржник) на рішення Господарського суду Рівненської області від 28 серпня 2025 року та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 27 листопада 2025 року у справі № 903/484/25. Вказана касаційна скарга була подана 10 грудня 2025 року до Верховного Суду через систему "Електронний суд".

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 грудня 2025 року для розгляду зазначеної касаційної скарги визначено колегію суддів у складі: Власов Ю. Л. - головуючий, Булгакова І. В., Малашенкова Т. М.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, зважаючи на таке.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Норма пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України передбачає, що право на касаційне оскарження судового рішення забезпечується у визначених законом випадках. Подібна норма міститься у частині першій статті 17 ГПК України.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 1 частини п`ятої статті 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є, зокрема, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

КЕВ м. Хмельницький звернулося до суду із цим позовом у травні 2025 року. Відповідно до приписів статті 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2025 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2025 року був визначений у розмірі 3 028,00 грн.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 163 ГПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом позову в цій справі є стягнення 90 255,45 грн. Сума цього позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00 грн х 100 = 302 800,00 грн).

Скаржник оскаржує в касаційному порядку рішення Господарського суду Рівненської області від 28 серпня 2025 року та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 27 листопада 2025 року у справі № 903/484/25, якими було розглянуто спір по суті.

Водночас, за загальним правилом, встановленим пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України, судові рішення у цій справі не підлягають касаційному оскарженню.

Разом із тим підпункти "а", "б", "в" та "г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України передбачають певні випадки за наявності яких рішення суду у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб може бути оскаржено в касаційному порядку. При цьому, особа, яка подає касаційну скаргу повинна обґрунтувати та довести наявність такого випадку.

Обґрунтовуючи необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі, КЕВ м. Хмельницький посилається на приписи підпунктів "а", "в" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України, а саме на те, що подана касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та ця справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

Посилаючись на підпункти "а" та "в" та пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України, скаржник зазначає, що розгляд цієї справи у суді касаційної інстанції необхідний для формування єдиної правозастосовної практики та має суспільний інтерес, оскільки це питання (правовідносини у цій справі) жодного разу не розглядалося та не досліджувалося у суді касаційної інстанції.

Також скаржник зазначає, що розгляд цієї справи має виняткове значення для нього, оскільки він необхідний для подальшої неможливості порушення закону підприємцями та неприпустимості "особистого трактування" судами нижчих інстанцій норм закону та пунктів договору. Крім того, обґрунтовуючи вказаний випадок, скаржник у касаційній скарзі зазначає, що з огляду на те, що предметом спору є стягнення 90 255,45 грн, а КЕВ м. Хмельницький є державною установою, ця справа має виняткове значення для скаржника.

Суд звертає увагу скаржника на те, що питання права, яке має фундаментальне значення для формування правозастосовчої практики та про яке йдеться у підпункті "а" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України, означає наявність правової проблеми, яка впливатиме на велику кількість спорів, створюючи тривалий у часі, відмінний від минулого підхід до вирішення такої проблеми. Водночас, формування єдиної правозастосовчої практики та забезпечення розвитку права є метою вирішення виключної правової проблеми, яка має оцінюватися з урахуванням кількісного та якісного вимірів.

Кількісний ілюструє той факт, що вона наявна не в одній конкретній справі, а у великій кількості спорів, які або вже існують, або можуть виникнути з урахуванням правового питання, щодо якого постає проблема невизначеності. З погляду якісного критерію про виключність правової проблеми свідчать такі обставини як відсутність сталої судової практики, невизначеність правових питань на нормативному рівні, необхідність застосування аналогії закону чи права, вирішення правової проблеми необхідне для забезпечення принципу пропорційності, тобто належного балансу між інтересами сторін у справі.

Отже, касаційна скарга КЕВ м. Хмельницький не містить належного обґрунтування наявності умов, передбачених підпунктом "а" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України, оскільки скаржник не обґрунтував та не навів прикладів існування якісних та кількісних показників для підтвердження наявності виключної правової проблеми, вирішення якої має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Щодо вжитого законодавцем у підпункті "в" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України словосполучення "виняткове значення" справи для її учасника, то оцінка судом такої "винятковості" може бути зроблена виключно на підставі дослідження мотивів, відповідно до яких сам учасник справи вважає її такою, що має для нього виняткове значення. Винятковість значення справи для її учасника можна оцінити тільки з урахуванням особистої оцінки справи таким учасником. Відтак, особа, яка подає касаційну скаргу, має обґрунтувати наявність відповідних обставин у касаційній скарзі.

Оцінивши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що посилання скаржника на положення підпункту "в" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України є необґрунтованими, оскільки предмет спору не містить обґрунтованих фактичних передумов для віднесення справи до категорії винятково значимих.

З урахуванням викладеного суд касаційної інстанції вважає, що касаційна скарга КЕВ м. Хмельницький не містить обґрунтувань, які могли б бути визнані такими, що підпадають під дію підпунктів "а", "в" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України, а відтак умов допуску цієї справи до касаційного оскарження скаржником не дотримано.

Оскільки колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою у цій справі, то клопотання КЕВ м. Хмельницький про поновлення строку на касаційне оскарження суд залишає без розгляду.

Керуючись статтями 2, 12, 15, 17, 163, 232, 234, 235, 287, 293, 314 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Квартирно-експлуатаційного відділу міста Хмельницький на рішення Господарського суду Рівненської області від 28 серпня 2025 року та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 27 листопада 2025 року у справі № 903/484/25.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю. Л. Власов

Судді І. В. Булгакова

Т. М. Малашенкова