номер провадження справи 15/143/25
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
05.12.2025 Справа № 908/2679/25
м. Запоріжжя Запорізької області
Господарський суд Запорізької області у складі судді Горохова Ігоря Сергійовича, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Оріон 2023 про понесення та стягнення з відповідача судових витрат у зв`язку із розглядом справи №908/2679/25
про стягнення коштів
без виклику представників сторін
25.11.2025 через підсистему Електронний суд від позивача суд отримав заяву про понесення та стягнення з відповідача судових витрат у зв`язку із розглядом справи № 908/2679/25, в якій він просить включити до судових витрат по справі витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн та стягнути вказану суму витрат на професійну правничу допомогу з відповідача на свою користь.
Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 25.11.2025, вказану заяву передано на розгляд судді Горохову І.С.
Ухвалою суду від 26.11.2025 заяву позивача про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/2679/25 прийнято до розгляду та вирішено розглянути без виклику учасників за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання. Встановлено відповідачу строк - до 05.12.2025 для надання суду обґрунтованих письмових заперечень на заяву з доказами їх направлення позивачу.
В обґрунтування заяви про ухвалення додаткового рішення зазначено, що позивач під час розгляду справи поніс витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн, які просить стягнути з відповідача.
03.12.2025 від відповідача через підсистему Електронний суд суд отримав заперечення (вих. 01 ввід 03.12.2025) проти заяви позивача про ухвалення додаткового рішення, в яких відповідач просить залишити заяву без розгляду. Відповідач зазначив, що позивач не зробив заяву про розподіл судових витрат до винесення судового рішення ані в заявах по суті, ані в інших процесуальних заявах. Зазначення в позовній заяві про орієнтовний розмір понесених витрат не є заявою про розподіл судових витрат, адже позивач не просив дану суму стягнути у позовній заяві, не визначив остаточну вартість понесених витрат та не надав докази на підтвердження понесених судових витрат. Судове рішення у даній справі ухвалено 07.11.2025, заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу подана значно пізніше, ніж за 5 днів після ухвалення судового рішення. Будь-яких клопотань від позивача про поновлення строку разом із поданою заявою не надходило. В матеріалах справи відсутні докази фактичної оплати позивачем послуг на професійну правничу допомогу на користь АО «Діалог». Заявлені до відшкодування витрати не є співмірними із часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Крім того, акт здачі-приймання робіт (надання послуг) про надання юридичних та консультаційних послуг не містить відомостей, в якій саме справі надавалася правнича допомога (відсутні відомості про номер справи та будь-які судові рішення у справі), що унеможливлює використання даного доказу як належного та допустимого доказу на підтвердження понесених судових витрат саме у справі 908/2679/25. У матеріалах справи відсутній такий документ, як детальний опис робіт (наданих послуг). На дімку відповідача, наявні підстави як для залишення без розгляду заяви позивача (з підстави ненадання доказів понесених витрат протягом 5 днів із дня ухвалення рішення суду), так і для відмови по суті (відсутність заяви про понесення витрат до дати ухвалення рішення із урахуванням численної практики ВС, відсутність доказів оплати послуг, відсутність визначення часу послуг в додатковій угоді, суперечливість акту наданих послуг та додаткової угоди, неспівмірність та завищення вартості послуг, відсутність посилання в акті наданих послуг на конкретну справу, відсутність детального опису послуг).
Згідно із ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Судом ухвалено додаткове рішення у справі.
Щодо заяви про ухвалення додаткового рішення у справі суд зазначає наступне.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 07.11.2025, повний текст якого було складено та підписано суддею 24.11.2025, були задоволені у повному обсязі позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Оріон 2023 до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю АЛД Інжинірінг та будівництво про стягнення заборгованості за договором № 07/2025/52 про надання послуг (виконання робіт) великовантажних та інших технологічних транспортних засобів, будівельних машин і механізмів від 19.03.2025 в розмірі 236 030,78 грн, яка складається з: основної суми заборгованості у розмірі 234 000,00 грн, 3% річних у розмірі 1470,68 грн, інфляційних збитків у розмірі 560,10 грн.

Відповідно до ст. 221 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України), якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

В позовній заяві позивачем було зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які визначено в розмірі 2832,37 грн судового збору та в розмірі 15 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Повний текст судового рішення у справі № 908/2679/25 було складено 24.11.2025.

24.11.2025 рішення було отримано сторонам у справі в електронних кабінетах підсистемі Електронний суд, про що свідчать відповідні довідки про доставку електронного листа.

25.11.2025 від позивача судом через підсистему Електронний суд отримано заяву про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, у зв`язку із розглядом справи № 908/2679/25 в суді.

Отже, враховуючи наведені фактичні обставини у справі, позивачем дотримано визначені ГПК України процесуальні строки щодо подання суду заяви про відшкодування судових витрат.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Судом установлено, що при прийнятті рішення у даній справі не вирішено питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем.

Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат та пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 статті 126 ГПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, згідно із приписами ч. 5 ст. 129 ГПК України, суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Виходячи з аналізу вказаних статей суд дійшов висновку про те, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу суд повинен виходити з критеріїв складності справи, кваліфікації і досвіду адвоката, фінансового стану клієнта, а також виходити з принципів розумності з врахуванням витраченого адвокатом часу за для надання такої допомоги.

Відшкодування витрат, пов`язаних з оплатою ними послуг адвоката з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Як вказувалось раніше, згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

З матеріалів справи вбачається, що 02.01.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю Оріон 2023 (позивач у справі, Клієнт за договором) та Адвокатським об`єднанням Діалог (Адвокатське об`єднання за договором) був укладений договір № 01юр про надання правничої допомоги (надалі - договір).

За умовами п. 1.1 договору, Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

У розділі 2 договору серед обов`язків Адвокатського об`єднання визначено, зокрема, такі як представляти у встановленому порядку інтереси Клієнта в господарських судах, судах загальної юрисдикції, адміністративних судах, а також в інших органах під час розгляду правових спорів (п. п. 2.1.3. договору).

Умови та порядок здійснення розрахунків за договором сторонами було погоджено у розділі 4 договору.

Юридичну допомогу, що надається Адвокатським об`єднанням, Клієнт оплачує в гривнях, на підставі укладених між сторонами додаткових угод (п. 4.1. договору).

Оплата за даним договором здійснюється не пізніше 3-х днів з моменту отримання Клієнтом рахунку (п. 4.2. договору).

За результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується представниками кожної із сторін. В акті вказується обсяг наданої Адвокатським об`єднанням юридичної допомоги і її вартість. Акт надається або надсилається Клієнту Адвокатським об`єднанням факсимільним зв`язком або поштою. На письмову вимогу Клієнта Адвокатське об`єднання може надавати Акти про надання юридичної допомоги , в яких вказано перелік наданої допомоги із ідентифікацією (п. 4.4. договору).

Акт про надання юридичної допомоги вважається підписаним, якщо протягом 5 днів з моменту його отримання Клієнтом останній не надав Адвокатському об`єднанню письмові аргументовані заперечення на акт (п. 4.5. договору).

Згідно з п. 7.1. договору, даний договір укладено на строк до 31.12.2026 та набирає чинності з моменту його підписання.

На виконання умов договору сторонами 18.08.2025 було укладено додаткову угоду № 1 до договору № 01юр про надання правової допомоги від 02.01.2025 (надалі додаткова угода), за умовами п. 1 якої сторони дійшли згоди встановити наступну вартість послуг Адвокатського об`єднання у справі про стягнення заборгованості за договором про надання послуг (виконання робіт) великовантажних та інших технологічних транспортних засобів, будівельних машин і механізмів № 07/2025/52 від 19.03.2025:

1. Вивчення та аналіз документації підприємства, підготовка позовної заява з додатками вартість: 10 000,00 грн;

2. Супровід позовної заяви в суді 1 інстанції (2 судових засідання) вартість: 5000,00 грн;

3. Супровід позовної заяви в суді апеляційної інстанції (1 судове засідання) вартість: 2500,00 грн;

4. Підготовка та подача відповіді на відзив вартість: 5000,00 грн;

5. Підготовка та подача клопотань на адресу суду (1 клопотання) вартість: 2000,00 грн.

За умовами п. 2 додаткової угоди оплата послуг з представництва інтересів у суді першої інстанції здійснюється в наступному порядку: 100 % вартості послуг оплачується Клієнтом Адвокатському об`єднанню протягом 30-и календарних днів з дня проголошення рішення суду першої інстанції, за актом здачі приймання робіт (надання послуг).

Згідно з п. 3 додаткової угоди, всі інші умови договору залишаються без змін.

У п. 4 додаткової угоди сторони визначили, що дана додаткова угода є невід`ємною частиною договору № 01юр про надання правової допомоги від 02.01.2025.

На підтвердження виконання умов договору та додаткової угоди між Клієнтом та Адвокатським об`єднанням 25.11.2025 складено Акт № ЮР-25-11 здачі-приймання робіт (надання послуг) про надання юридичних та консультаційних послуг (надалі - Акт), згідно з яким Адвокатським об`єднанням (як Виконавцем) здійснено юридичний супровід господарської діяльності Клієнта (як Замовника) згідно договору про надання правової допомоги № 01юр від 02.01.2025, а саме: надана професійна правова допомога з подання позовної заяви до Господарського суду Запорізької області про стягнення заборгованості за договором про надання послуг (виконання робіт) великовантажних та інших технологічних транспортних засобів, будівельних машин і механізмів № 07/2025/52 від 19.03.2025.

Згідно з актом Адвокатським об`єднанням надано таку професійну правничу допомогу Клієнту, як: вивчення та аналіз документації підприємства, підготовка позовної заяви з додатками 4 години часу, вартість 10 000,00 грн; підготовка та подача відповіді на відзив 2 години часу; вартість 5000,00 грн.

Загальна вартість виконаних робіт (наданих послуг) 15 000,00 грн (п`ятнадцять тисяч гривень 00 копійок) без ПДВ.

В Акті зауважено, що сторони претензій одна до одної не мають.

Акт підписаний представниками сторін та скріплений печатками товариств.

На оплату наданих послуг Адвокатське об`єднання надано Клієнту рахунок-фактуру № 25/11-1 від 25.11.2025 на оплату послуг за актом № ЮР-25-11 від 25.11.2025 на суму 15 000,00 грн.

Позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20; пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.

У розумінні положень частин 5 та 6 статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Вказана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.

Зважаючи на наведені вище положення чинного законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

Відповідач у своїх запереченнях просить суд залишити без розгляду заяву позивача про стягнення з відповідача судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи 908/2679/25. При цьому наведені у запереченнях аргументи проти заяви позивача про стягнення судових витрат, відповідач просить вважати клопотанням про зменшення витрат на професійну правничу допомогу.

Підставою для залишення заяви позивача про стягнення судових витрат без розгляду відповідач вказує те, що позивач не зробив заяву про розподіл судових витрат до винесення судового рішення у справі, ні в заявах по суті , ні в інших процесуальних заявах.

Стосовно вказаного твердження відповідача суд зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, на підставі ухвали суду від 08.09.2025 було прийнято до розгляду позовну заяву позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором № 07/2025/52 про надання послуг (виконання робіт) великовантажних та інших технологічних транспортних засобів, будівельних машин і механізмів від 19.03.2025 в розмірі 236 030,78 грн, та відкрито провадження у справі № 908/2679/25, яке суд ухвалив здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження і розглядати справу без повідомлення (виклику) учасників справи.

У позові наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, який складається із: судового збору в розмірі 2832,37 грн; витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн (опрацювання законодавчої бази, що регулюють спірні відносини. Формування правової позиції. Вивчення та аналіз документації підприємства для підготовки зазначеного позову до суду; підготовка і супровід позовної заяви в суді першої інстанції).

За умовами ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Оскільки в процедурі спрощеного провадження стадія судових дебатів відсутня, то вимога ч. 8 ст. 129 ГПК України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат до закінчення судових дебатів - не може розповсюджуватися на сторін у справі, яка розглядається у спрощеному провадженні.

В даному випадку до правовідносин сторін підлягає застосуванню інша вимога ч. 8 ст. 129 ГПК України про надання доказів щодо розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Вказана правова позиція викладена в п. 4.2.4 в постанові Верховного Суду від 06.10.2020 у справі № 922/376/20.

Згідно з приписами ч. ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Як вже зазначалось, повний текст судового рішення у справі № 908/2679/25 було складено та підписано 24.11.2025.

Із заявою про стягнення з відповідача судових витрат позивач звернувся до суду за допомогою підсистеми Електронний суд 25.11.2025.

На підставі вище наведеного, суд дійшов висновку про своєчасність подання позивачем заяви про стягнення з відповідача судових витрат у справі № 908/2679/25, у зв`язку із чим відсутні підстави для залишення заяви позивача без розгляду.

Стосовно зауважень відповідача про відсутність в матеріалах справи доказів фактичної оплати позивачем послуг на професійну правничу допомогу, то в даному випадку суд зауважує, що відсутність документів про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки) не можуть бути підставою для відмови у задоволенні вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

З урахуванням правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 по справі № 922/445/19, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Стосовно тверджень відповідача про не співмірність заявлених до відшкодування витрат часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), та обсягу цих послуг, щодо відсутності детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, суд зазначає наступне.

З аналізу чинного законодавства, у т.ч. Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, слідує, що адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19).

Також, як відзначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.12.2020 по справі № 640/18402/19, гонорар адвоката може бути погодинний або фіксований. Останній є більш зручним не лише для клієнтів (дає можливість чітко розрахувати суму витрат на суд), але й для цілей відшкодування витрат на його оплату. Розмір гонорару адвоката, встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача. Тому в цьому випадку подавати опис робіт, виконаних адвокатом, не обов`язково.

Із змісту наявних в матеріалах справи доказів слідує, що у договорі № 01юр про надання правової допомоги від 02.01.2025 та укладеній до нього додатковій угоді № 1 від 18.08.2025 Клієнтом та Адвокатським об`єднанням встановлено фіксований розмір гонорару адвоката.

У постанові від 16.11.2022 по справі № 922/1964/21 Велика Палата Верховного Суду, зокрема, зауважила, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 ЦК України. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу (п. 128, п.134 постанови).

Верховний Суд у постанові від 23.01.2025 у справі № 240/32993/23 зробив висновок, що є допустимим обґрунтоване зазначення в акті виконаних адвокатом робіт лише вартості всього обсягу виконаної ним роботи, без прив`язки такої роботи до її погодинної або фіксованої вартості.

Співставляючи вартість наданої позивачу професійної правничої допомоги в межах даної справі, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, суд дійшов висновку, що надані послуги на професійну правову допомогу є необхідними та обґрунтованими.

Суд зауважує, що діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правничої допомоги.

Заявлений позивачем до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 15 000,00 грн є документально підтвердженим, співмірним зі складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Також суд бере до уваги, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 04.10.2021 від № 640/8316/20, від 21.10.2021 у справі № 420/4820/19 тощо).

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Розглянувши матеріали заяви позивача щодо стягнення з відповідача судових витрат у зв`язку із розглядом справи № 908/2679/25, з урахуванням доказів на підтвердження цих витрат, про які було зазначено вище, суд дійшов висновку, що надані докази в їх сукупності підтверджують наявність підстав для відшкодування позивачу судом витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн за рахунок відповідача, оскільки цей розмір судових витрат, відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України доведений, документально обґрунтований та підтверджений.

Керуючись ст. ст. 76, 86, 123, 126, 221, 236 - 242, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Оріон 2023 про понесення та стягнення з відповідача судових витрат у зв`язку із розглядом справи № 908/2679/25, задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю АЛД Інжинірінг та будівництво (69008, м. Запоріжжя, Південне шосе, 78-А; ідентифікаційний код юридичної особи 43173964) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Оріон 2023 (69005, м. Запоріжжя, вул. Скіфська, буд. 2, прим. 1; ідентифікаційний код юридичної особи 45393038) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн (п`ятнадцять тисяч гривень 00 коп.). Видати наказ.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено 15 грудня 2025 року.

Суддя І. С. Горохов