ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року

м. Київ

cправа № 910/10798/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кролевець О. А. - головуючий, Баранець О. М., Мамалуй О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Грабовського Д. А.,

та представників:

позивача - не з`явився

відповідача - не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Башта"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.09.2025 (головуючий - Сітайло Л. Г., судді Буравльов С. І., Шапран В. В.)

та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 13.05.2025 (суддя - Васильченко Т. В.)

у справі № 910/10798/23

за позовом ОСОБА_1

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Башта"

про визнання недійсним рішення загальних зборів

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

1. ОСОБА_1 звернувся з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Башта" про визнання частково недійсними рішень загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку, оформлених протоколом № 1/2020 від 09.07.2020.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Башта", оформлені протоколом № 1/2020 від 09.07.2020, прийняті з порушенням статуту та є такими, що порушують майнові і немайнові права позивача, а тому підлягають визнанню недійсними.

Хід розгляду справи

3. Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.07.2024 у справі № 910/10798/23 позов задоволено частково. Визнано недійсним рішення загальних зборів ОСББ "Башта", оформлене пунктом № 5 протоколу загальних зборів ОСББ "Башта" по вул. Клінічній № 23-25, від 09.07.2020 № 1/2020, в частині: "Запровадити обов`язкові щомісячні платежі співвласників квартир і нежитлових приміщень на утримання інфраструктури технічного регулювання та стоянки транспортних засобів, які сплачуються протягом одного місяця, що настає за розрахунковим, власники квартир та нежитлових приміщень, які особисто або через уповноважених ними осіб розміщують автомобілі на прибудинковій території з 18:00 год до 08:00 год п`ять і більше днів на місяць: у разі перебування на прибудинковій території одного автомобіля - 350,00 грн/місяць; у разі перебування на прибудинковій території одночасно двох автомобілів - 1 050,00 грн/місяць; у разі перебування на прибудинковій території одночасно трьох автомобілів - 2 150,00 грн/місяць, та за кожний наступний автомобіль - по 2 150,00 грн/місяць; для власників нежитлових приміщень - у разі перебування автомобілів в денний час з 08:00 год до 18:00 год понад одну годину - додаткова плата незалежно від кількості днів перебування автомобілів в місяць - по 550 грн/місяць за кожний автомобіль". Визнано недійсним рішення загальних зборів ОСББ "Башта", оформлене пунктом № 10 протоколу загальних зборів ОСББ "Башта" по вул. Клінічній № 23-25, від 09.07.2020 № 1/2020, в частині: "Припинити експлуатацію сміттєпроводів у багатоквартирному буднику ОСББ "Башта" шляхом заварювання та подальшого демонтажу". В решті позову відмовлено.

4. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2025 апеляційну скаргу ОСББ "Башта" задоволено. Рішення Господарського суду міста Києва від 18.07.2024, в частині задоволення позовних вимог, скасовано. Ухвалено в зазначеній частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

5. Додатковою постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2025 заяву ОСББ "Башта" про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/10798/23 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ "Башта" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 600,00 грн.

Короткий зміст заяви про ухвалення додаткового рішення та заперечень сторін

6. 22.07.2024 до Господарського суду міста Києва відповдіачем подано заяву про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 64 367,18 грн, шляхом ухвалення додаткового рішення у справі.

7. 09.08.2024 ОСОБА_1 подані заперечення проти заяви відповідача щодо ухвалення додаткового рішення, в яких зазначає, що законодавством України не передбачено віднесення до складу судових витрат вартість комерційних юридичних послуг, як це визначено в актах приймання-передачі послуг наданих відповідачем, і послуги зі сканування документів. Також позивач зауважив, що умовами договору про надання правничої допомоги передбачено, що правову допомогу надає адвокат Кулачко Тарас Михайлович, проте в матеріалах справи відсутні ордери, які б посвідчували повноваження адвоката Кулачка Т. М. щодо надання професійної правничої допомоги та матеріали справи не містять процесуальних документів, складених адвокатом Кулачком Т. М., а тому надання професійної правничої допомоги адвокатом Кулачком Т. М. не відповідає критерію дійсності..

Короткий зміст додаткового рішення та постанови суду апеляційної інстанції

8. Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 13.05.2025, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.09.2025 заяву ОСББ "Башта" про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ "Башта" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн. В іншій частині заяви ОСББ "Башта" про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

9. Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний господарський суд, виходячи з критеріїв складності справи, обсягу матеріалів, кількості підготовлених документів, користуючись певною можливістю розсуду при розподілі витрат на правничу допомогу та з урахуванням заперечень позивача на відшкодування витрат на правничу допомогу, дійшов висновку про наявність правових підстав для обмеження такого розміру з огляду на розумну необхідність судових витрат в даній справі та необхідність покладення на позивача витрат відповідача на правову допомогу у загальному розмірі 30 000,00 грн.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

10. Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Башта" звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 13.05.2025 і постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.09.2025 в частині відмови у задоволенні заяви відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та ухвалити у цій частині нове рішення, яким заву відповідача задовольнити.

11. У касаційній скарзі скаржник не погоджується з висновками судів першої і апеляційної інстанцій, при цьому, обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), зазначає, що суди попередніх інстанцій застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.

Позиція інших учасників справи

12. Позивач подав відзив на касаційну скаргу у якому не погоджується з доводами касаційної скарги, вважає їх безпідставними і необґрунтованими, просить у задоволенні касаційної скарги відмовити.

Заяви і клопотання

13. 25.11.2025 до Верховного Суду від Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Башта" надійшла заява про подання доказів судових витрат у якій заявник зазначив, що докази понесення відповідачем судових витрат, пов`язаних із розглядом касаційної скарги будуть подані до Верховного Суду протягом п`яти днів після ухвалення відповідного судового рішення.

Позиція Верховного Суду

14. Перевіривши повноту встановлення судами першої і апеляційної інстанцій обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального і процесуального права, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі та відзиві, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Башта" не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

15. Відповідно до статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (1). Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (2). У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається (3). Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги (4).

16. Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

17. Право особи на отримання правової допомоги під час розгляду справи господарськими судами гарантоване статті 131-2 Конституції України, статті 16 ГПК України , відповідними нормами Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

18. Відповідно до статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

19. Стаття 16 ГПК України вказує, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

20. Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 зазначеного Кодексу).

21. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

22. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (надання послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

23. За пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

24. Згідно із статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

25. Відповідно до частин першої, другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

26. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 ГПК України).

27. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 цього Кодексу).

28. Витрати, які підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у встановленому Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" порядку.

29. За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

30. Відповідно до частин першої, третьої статті 27 Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правничої допомоги укладається в письмовій формі. До договору про надання правничої допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

31. Зміст договору про надання правничої допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики (частина п`ята статті 27 Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

32. Питання надання правової допомоги згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) розглядається, зокрема, у контексті права на доступ до суду та принципу "рівної зброї" (equality of arms). Останнє передбачає, що сторона судового процесу не повинна бути позбавлена можливості ефективно представити свою позицію у суді, а також їй має бути надана змога представити свою позицію нарівні із протилежною стороною. Пункт 1 статті 6 Конвенції надає державі вільний вибір засобів, які будуть використані для гарантування учасникам судового процесу цих прав. Одним із таких засобів є інститут правової допомоги (рішення Європейського суду з прав людини від 15.02.2005 у справі "Steel and Morris v. the United Kingdom", заява № 68416/01).

33. Статтею 13 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

34. Отже, право особи на справедливий суд ґрунтується на законодавчих актах вищої юридичної сили, а саме Конституції України та Конвенції.

35. За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

36. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

37. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (див. постанови Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18).

38. Як встановлено судами першої і апеляційної інстанцій, на підтвердження понесених витрат на правову допомогу відповідачем надано копії: договору про надання правничої допомоги від 02.08.2023 № 02/08/2023, укладеного між ОСББ "Башта" (клієнт) та Адвокатським бюро "Тарас Кулачко та Партнери" (бюро), довіреності у порядку передоручення від 10.11.2023, актів приймання-передачі наданих послуг від 11.08.2023 на суму 22 500,00 грн, від 30.09.2023 на суму 8 217,18 грн та від 22.07.2024 на суму 33 650,00 грн, платіжних інструкцій від 12.08.2023 № 2637 на суму 10 000,00 грн, від 09.10.2023 № 2687 на суму 1 500,00 грн та від 23.11.2023 № 2733 на суму 1 500,00 грн, договору підряду на виконання копіювальних робіт № 01/08/2023, укладеного між Адвокатським бюро "Тарас Кулачко та Партнери" та Фізичною особою-підприємцем Машевською І. В., акта здачі-приймання виконаних робіт до договору підряду від 30.09.2023 на суму 5 717,18 грн, платіжної інструкції від 11.10.2023 № 774 на суму 5 717,18 грн, ордер на надання правничої допомоги (правової) допомоги, серії ВІ № 1153874 від 02.08.2023.

39. Судами попередніх інстанцій встановлено, що за умовами пункту 1.1 договору, бюро зобов`язується надавати клієнту правничу допомогу (послуги) стосовно представництва клієнта в господарській справі № 910/10798/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСББ "Башта" про визнання недійсним рішення загальних зборів у судах усіх інстанцій, в тому числі в Господарському суді міста Києва, в Північному апеляційному господарському суді, в Касаційному господарському суді у складі Верховного Суду у цій господарській справі та щодо представництва клієнта в органах і перед особами, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

40. У пункті 1.2 договору клієнт та бюро погодили, що правничу допомогу, яка є предметом даного договору буде надавати керуючий партнер бюро - адвокат Кулачко Т. М. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 5221/10 від 08.10.2014, видане на підставі рішення Ради адвокатів Київської області від 08.10.2014 № 17) та адвокат бюро - адвокат Золотопуп Сергій Васильович (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 2653 від 26.03.2019, видане на підставі рішення Ради адвокатів Полтавської області від 26.03.2019 № 5), як спільно, так і окремо один від одного, яким надаються усі повноваження та права, передбачені пунктом 1.3 даного договору.

41. Відповідно до пункту 1.3 договору для можливості надання бюро передбачених пунктом 1.1 даного договору послуг, клієнт наділяє бюро усіма без обмеження процесуальними правами, наданими процесуальними кодексами України клієнту як позивачу, відповідачу і третій особі, в тому числі, але не виключно правом змінювати предмет або підстави позову, збільшувати або зменшувати розмір позовних вимог, укладати мирові угоди, у зв`язку з чим бюро має право в тому числі, але не виключно подавати (підписувати) від імені та в інтересах клієнта позовні заяви, інші процесуальні документи та заяви по суті справи, знати про дату, час, місце судового розгляду справи, про всі судові рішення, які ухвалюються у справі та стосуються прав та інтересів клієнта; знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії; отримувати рішення, ухвали, постанови та інші документи по справі; брати участь у судових засіданнях, подавати докази та брати участь у їх дослідженні; заявляти клопотання та відводи, надавати усні та письмові пояснення суду; від імені та в інтересах клієнта засвідчувати та подавати копії документів та інших доказів, подавати інші документи; задавати питання іншим особам, які беруть участь у справі, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам; наводити свої доводи/міркування та заперечення з усіх питань, що виникають у ході судового процесу; заперечувати проти клопотань і доводів інших учасників судового процесу; знайомитися з технічним записом та журналом судового засідання, знімати з нього копії і подавати письмові зауваження до них, прослуховувати запис фіксування судового засідання технічними записами; вирішувати питання про сплату судового збору та інших судових витрат, здійснювати оплату таких витрат; оскаржувати в апеляційному та касаційному порядку рішення, ухвали, постанови та інші процесуальні документи судів усіх інстанцій, а також користуватися іншими процесуальними правами, наданими відповідними процесуальними кодексами України та виконувати інші дії, що не суперечать чинному законодавству та необхідні для виконання вимог даного договору.

42. Клієнт наділяє бюро правом брати участь у відповідному виконавчому провадженні, відкритому з метою виконання рішення по справі з усіма правами, наданими стягувачу Законом України "Про виконавче провадження", Інструкцією з організації примусового виконання рішень та іншими нормативно-правовими актами України, у зв`язку з чим бюро має право в тому числі, але не виключно подавати заяви про відкриття відповідного виконавчого провадження; оскаржувати дії (бездіяльність), рішення, постанови органів та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (пункт 1.4 договору).

43. Пунктом 2.1 договору встановлено, що відповідно до умов цього договору бюро буде надавати клієнту такі послуги: представництво інтересів клієнта у судах усіх інстанцій, в тому числі у Верховному Суді у справі; надання усних і письмових консультацій та висновків стосовно справи; підготовка в рамках справи необхідних процесуальних документів по справі; збір та аналіз доказової бази в цілях обґрунтування позиції клієнта у справі; представництво інтересів клієнта в органах та перед особами, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

44. Пунктом 3.1 договору встановлено, що вартість послуг складає 3 000,00 грн за одну годину надання послуг.

45. За змістом пункту 3.2 договору остаточна сума вартості наданих в рамках даного договору послуг узгоджується сторонами у відповідному акті приймання-передачі наданих послуг з зазначенням наданих послуг, загальної кількість годин обслуговування та їх загальної вартості, який є невід`ємною частиною цього договору.

46. Згідно з пунктом 3.3 договору клієнт зобов`язується оплатити послуги протягом 3 календарних днів з моменту підписання сторонами відповідного акту приймання-передачі наданих послуг у безготівковій формі, та має право розстрочення оплати на строк не пізніше двох місяців від дня набрання законної сили судовим рішенням незалежно від результату розгляду справи судом, якщо ця умова передбачена таким актом, який є невід`ємною частиною цього договору.

47. 11.08.2023 сторонами підписано акт приймання-передачі наданих послуг, за умовами якого бюро надало клієнту послуги: складання відзиву клієнта в Господарський суд міста Києва у господарській справі № 910/10798/23, кількість годин надання послуги - 7 год 30 хв, загальною вартістю 22 500,00 грн. Всього 22 500,00 грн.

48. 30.09.2023 сторонами підписано акт приймання-передачі наданих послуг, за умовами якого бюро надало клієнту послуги: ознайомлення 03.08.2023 в Господарському суді міста Києва з матеріалами господарської справи № 910/10798/23, кількість годин надання послуги - 20 хв, загальною вартістю 1 000,00 грн; компенсація витрат адвоката з виготовлення цифрових копій документів шляхом сканування одного боку документу формату А4 для їх подачі до суду по справі до відзиву на позов від 17.08.2023 (у кількості 815 сторінок х 2,68 грн/стор.), загальною вартістю 2 184,20 грн; складання клопотання клієнта про долучення доказів у справі від 07.09.2023, кількість годин надання послуги - 10 хв, загальною вартістю 500,00 грн; компенсація витрат адвоката на виготовлення (друк) копій документів формату А4 та меншого розміру (в тому числі двосторонній друк) для їх подачі до суду по справі до клопотання про долучення доказів від 07.09.2023 (у кількості 514 сторінок х 5,37 грн/стор.), загальною вартістю 2 760,18 грн; складання клопотання клієнта про долучення доказів у справі від 30.09.2023, кількість годин надання послуги - 20 хв, загальною вартістю 1 000,00 грн; компенсація витрат адвоката з виготовлення цифрових копій документів шляхом сканування одного боку документу формату А4 для їх подачі до суду по справі до клопотання про долучення доказів від 30.09.2023 (у кількості 96 сторінок х 2,68 грн/стор.), загальною вартістю 257,28 грн; компенсація витрат адвоката на виготовлення (друк) копій документів формату А4 та меншого розміру (в тому числі двосторонній друк) їх подачі позивачу по справі до копії клопотання про долучення доказів від 30.09.2023 (у кількості 96 сторінок х 5,37 грн/стор.), загальною вартістю 515,25 грн. Всього 8 217,18 грн.

49. При цьому, на підтвердження частини наданих послуг професійної правничої допомоги за актом від 30.09.2023, представником відповідача долучено договір підряду на виконання копіювальних робіт № 01/08/2023, укладеного між Адвокатським бюро "Тарас Кулачко та Партнери" та ФОП Машевською І. В., акт здачі-приймання виконаних робіт до договору підряду від 30.09.2023 на суму 5 717,18 грн та платіжну інструкцію від 11.10.2023 № 774 на суму 5 717,18 грн.

50. 22.07.2024 сторонами підписано акт приймання-передачі наданих послуг, за умовами якого бюро надало клієнту послуги: складання додаткових пояснень ОСББ "Башта" від 13.11.2023 в Господарський суд міста Києва до господарської справи № 910/10798/23, кількість годин надання послуги - 40 хв, загальною вартістю 2 000,00 грн; складання додаткових пояснень ОСББ "Башта" від 27.11.2023 в Господарський суд міста Києва до справи № 910/10798/23, кількість годин надання послуги - 45 хв, загальною вартістю 2 250,00 грн; складання заяви представника ОСББ "Башта" від 15.07.2024 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі № 910/10798/23, кількість годин надання послуги - 5 хв, загальною вартістю 250,00 грн; представництво ОСББ "Башта" в засіданнях Господарського суду міста Києва (з урахуванням часу на явку до суду і очікування): 1) 22.08.2023 14:30-14:48, час на явку 30 хв, час засідання 18 хв; 2) 26.09.2023 15:30-16:04, час на явку 30 хв, час засідання 34 хв; 3) 17.10.2023 15:47-15:59, час на явку 30 хв, час засідання 12 хв; 3) 14.11.2023 о 12:30 год засідання не відбулося, час на явку 30 хв; 4) 14.11.2023 12:08:37-12:39:48, час на явку 30 хв, час засідання 29 хв; 5) 26.12.2023 о 14:00 год засідання не відбулося, час на явку 30 хв; 6) 30.01.2024 о 14:15 год, засідання не відбулося, час на явку 30 хв; 7) 27.02.2024 14:39-15:24, час на явку 30 хв, час засідання 45 хв; 8) 26.03.2024, засідання не відбулося, час на явку 30 хв; 9) 14.05.2024, засідання не відбулося, час на явку 30 хв; 10) 30.05.2024 о 14:45 год засідання не відбулося, час на явку 30 хв; 11) 02.07.2024 о 15:15 год засідання не відбулося, час на явку 30 хв; 18.07.2024 о 14:45 год, 15:23-15:39, час на явку 30 хв, час очікування 38 хв, час засідання 16 хв, кількість годин надання послуги - 9 год 43 хв, загальною вартістю 29 150,00 грн. Всього 33 650,00 грн.

51. З урахуванням наданих доказів, відповідач вказує про понесення витрат у розмірі 64 367,18 грн за надану правничу допомогу в межах справи № 910/10798/23 про визнання недійсним рішення загальних зборів.

52. Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

53. Згідно із статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

54. Системний аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє зробити такі висновки:

(1) договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені у частині другій статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність");

(2) за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України;

(3) як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару;

(4) адвокатський гонорар може існувати в двох формах фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв;

(5) адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як положеннями цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»;

(6) відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.

55. Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити із встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з положеннями статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

56. Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

57. Так, Верховний Суд наголошує, що надані відповідачем докази на підтвердження витрат на правничу допомогу, не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

58. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за ст. 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", п.п. 79 і 112).

59. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

60. Тобто нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

61. За змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

62. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК України).

63. Водночас, за приписами частини шостої статті 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами

64. Відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

65. При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

66. Такі критерії як обґрунтованість, пропорційність, співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката суд має враховувати як відповідно до частини четвертої статті 126 ГПК України, так і відповідно до частини п`ятої статті 129 цього Кодексу.

67. Отже, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу.

68. У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правничу допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19.

69. Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Такий же висновок міститься у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, на яку посилається скаржник у касаційній скарзі.

70. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

71. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічна правова позиція також викладена Верховним Судом у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18.

72. До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 сформовано правовий висновок про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, приписами статей 123 - 130 ГПК України, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

73. Верховний Суд наголошує, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17.

74. Підсумовуючи вищенаведене, Верховний Суд зазначає, що у розгляді питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд повинен враховувати, що:

- не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат, а тому, вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 та від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21);

- при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20, постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 775/9215/15ц);

- суд зобов`язаний оцінити розмір адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 775/9215/15ц);

- витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачена стороною / третьою особою, чи тільки має бути сплачена (пункти 138, 139 постанови Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 23.09.2021 у справі № 904/1907/15).

75. Так, ухвалюючи додаткове рішення у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний господарський суд зауважив, що з огляду на спірні правовідносини, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених і поданих до суду відповідачем документів, їх значення для вирішення спору, з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) і розумності їхнього розміру, заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням обсягу наданих послуг.

76. Так суди встановили, що адвокатським бюро надано відповідачу послугу зі складення та подання до суду відзиву на позовну заяву, що є заявою по суті спору, яка визначає позицію сторони у спорі. При цьому, згідно з наданим актом, на підготовку відзиву затрачено 7 год 30 хв, а загальна вартість послуг склала 22 500,00 грн. Водночас, оцінивши зміст відзиву та характер наданої послуги, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що заявлений розмір витрат за відзив є дещо завищеним, оскільки зі змісту відзиву вбачається, що він зводиться до цитування норми права профільного законодавства, що регламентує діяльність об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, без наведення складної юридичної аргументації чи проведення значного правового аналізу, а сам відзив ґрунтується на документах, які вже перебували у розпорядженні відповідача, а отже, не вимагали від адвоката значного часу на їх отримання та опрацювання. З урахуванням наведеного, суди дійшли висновку, що витрати на правничу допомогу в цій частині підлягають зменшенню з урахуванням принципу співмірності та розумності.

77. Крім того, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний господарський суд, не прийняв надані відповідачем докази щодо витрат, пов`язаних з виготовленням (друком) копій, скануванням документів та іншими технічними операціями, зазначивши, що такі дії не мають характеру самостійної юридичної послуги, а зазначені витрати є організаційно-технічним процесом, що є невід`ємною частиною надання адвокатом правничої допомоги клієнту, відтак їх виокремлення у складі витрат на професійну правничу допомогу є недоцільним.

78. Також, місцевий господарський суд, з висновком якого погодився і суд апеляційної інстанції, наголосив, що хоч послуги з добирання адвоката до місця судового засідання, а також час очікування, можуть в окремих випадках входити до обсягу правничої допомоги, у даному випадку витрати, понесені у зв`язку з прибуттям представника на судові засідання, які не відбулися, не можуть вважатися належними та обґрунтованими, оскільки інформація про перенесення відповідних засідань завчасно публікувалася уповноваженими працівниками Господарського суду міста Києва на офіційному вебсайті суду, що виключало об`єктивну необхідність прибуття представників до суду у дні засідань.

79. Окрім цього суди зазначили, що як вбачається із актів приймання-передачі наданих послуг, частиною правової допомоги є подання до суду різного роду заяв та клопотань з процесуальних питань. Однак, подання до суду процесуальних заяв та клопотань є важливим, але не визначальним елементом правничої допомоги. Судами попередніх інстанцій враховано, що подача таких заяв та клопотань спрямована на уточнення процесуальної та правової позицій сторони, втім їх значення є вторинним у співвідношенні із значенням заяв по суті спору, які містять основні аргументи, способи захисту, підкріплені відповідними доказами, на які сторона покладається для захисту своїх прав та інтересів.

80. Як зазначили суди попередніх інстанцій, ефективність правничої допомоги визначається, передусім, якістю формування заяв по суті спору, які виступають основою для оцінки судом матеріально-правової позиції сторін, а тому саме ґрунтовність, системність і правова обґрунтованість таких заяв мають вирішальний вплив на результативність судового розгляду, у той час як процесуальні заяви та клопотання виконують лише допоміжну роль.

81. При цьому, місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, відхилив доводи позивача щодо відсутності критерію реальності надання правової допомоги представником відповідача адвокатом Кулачко Т. М., оскільки матеріали справи свідчать, що фактичне виконання умов договору про надання правової допомоги, зокрема, відповідно до договору, укладеного між відповідачем та адвокатським бюро, останнє забезпечило участь одразу двох адвокатів Кулачко Т. М. та Золотопупа С. В. При цьому, адвокат Золотопуп С. В. брав безпосередню участь у розгляді справи, подавав процесуальні документи та здійснював представництво інтересів відповідача, а відтак вказані дії підтверджують реальність надання правової допомоги та спростовують твердження позивача про формальний характер участі захисника.

82. З огляду на наведене, виходячи з критеріїв складності справи, обсягу матеріалів, кількості підготовлених документів, користуючись певною можливістю розсуду при розподілі витрат на правничу допомогу та з урахуванням заперечень позивача на відшкодування витрат на правничу допомогу суди попередніх інстанцій дійшли висновку про наявність правових підстав для обмеження такого розміру, з огляду на розумну необхідність судових витрат в даній справі та необхідність покладення на позивача витрат відповідача на правову допомогу у загальному розмірі 30 000,00 грн.

83. Проаналізувавши вищенаведене правове регулювання спірних правовідносин щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу, зміст оскаржуваних додаткового рішення і постанови, а також доводи скаржника, викладені у касаційній скарзі, Верховний Суд зазначає, що суди попередніх інстанцій під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, надавши оцінку доказам та доводам сторін щодо розподілу таких витрат, зокрема і запереченням позивача щодо стягнення витрат на послуги адвоката, встановивши дійсність надання таких послуг, виходячи з конкретних обставин справи, зокрема щодо складності справи, необхідності наданих послуг, тощо, керуючись такими критеріями, як обґрунтованість, пропорційнійсть, співмірність та розумність їхнього розміру, дійшли заснованого на правильному застосуванні статей 126, 129 ГПК України висновку про часткове задоволення заяви відповідача про розподіл витрат на професійну правову допомогу. Такі рішення судів першої і апеляційної інстанцій відповідають вимогам статті 236 ГПК України.

84. Разом з цим, Верховний Суд вважає, що зазначена скаржником додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц не містить протилежної позиції щодо застосування положень частини третьої статті 126 та частини восьмої статті 129 ГПК України порівняно з позицією судів першої і апеляційної інстанцій у справі, що переглядається. Натомість, як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається із матеріалів справи, відповідач надав документальне підтвердження надання правової допомоги, якому суди під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу надали належну оцінку.

85. З матеріалів справи та змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що місцевий і апеляційний господарські суди, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, надавши оцінку доказам та доводам сторін щодо розподілу таких витрат, керуючись зокрема, такими критеріями як обґрунтованість, пропорційність, співмірність та розумність їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, дійшли правомірного висновку про часткове задоволення заяви відповідача про розподіл витрат на професійну правничу допомогу.

86. Верховний Суд при касаційному перегляді додаткового рішення суду першої інстанції і постанови суду апеляційної інстанції, не виявив у діях суду порушень приписів статей 126, 129 ГПК України, неправильного застосування норм матеріального права або інших порушень норм процесуального права, які б призвели до ухвалення судом незаконного рішення.

87. Висновки місцевого і апеляційного господарського суду не суперечать правовим висновкам, наведеним у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц. Натомість доводи касаційної скарги за своїм змістом фактично зводиться до незгоди з наданою судами першої і апеляційної інстанцій оцінкою встановлених фактичних обставин справи, до необхідності надання судом касаційної інстанції переоцінки наявних в матеріалах справи доказів, що не є можливим з огляду на визначені в статті 300 ГПК України межі розгляду справи судом касаційної інстанції.

88. З огляду на те, що аналіз висновків, зроблених у оскаржуваних судових рішеннях не свідчить про їх невідповідність висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду, на яку посилається скаржник у касаційній скарзі, Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Башта".

89. За таких обставин, перевіривши застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи та в межах наведених у касаційній скарзі доводів, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість скарги та про відсутність підстав для скасування оскаржуваних судових рішень.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

90. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішенні судів першої та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

91. Згідно положень статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

92. Звертаючись із касаційною скаргою, скаржник не спростував наведених висновків судів першої і апеляційної інстанцій та не довів неправильного застосування ними норм матеріального і процесуального права, як необхідної передумови для скасування прийнятої у справі додаткової постанови.

93. За таких обставин, доводи касаційної скарги не свідчать про наявність підстав для скасування оскаржуваних судових рішень, у зв`язку з чим касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані додаткове рішення і постанова - без змін.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Башта" залишити без задоволення.

2. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 13.05.2025 і постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.09.2025 у справі № 910/10798/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. А. Кролевець

Судді О. М. Баранець

О. О. Мамалуй