ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2025 р. Справа №910/10270/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Буравльова С.І.

Шапрана В.В.

секретар судового засідання - Ярітенко О.В.

представники сторін:

від позивача: Валентинова О.М.

від відповідача: Бойков О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Липківського 15"

на рішення Господарського суду міста Києва 16.10.2025

у справі №910/10270/25 (суддя Ващенко Т.М.)

за позовом Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго"

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Липківського 15"

про стягнення 745 796,70 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (далі - ДПЗД "Укрінтеренерго") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Липківського 15" (далі - ОСББ "Липківського 15") заборгованості у розмірі 745 796,70 грн, з яких: 261 998,09 грн - основний борг, 44 368,49 грн - пеня, 217 826,15 грн - інфляційні втрати, 221 603,97 грн - 15% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором про постачання електричної енергії постачальника "останньої надії" від 27.12.2018, в частині повної та своєчасної оплати спожитої позивачем у липні-вересні 2019 року електричної енергії, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість у розмірі 261 998,09 грн. Крім того, за порушення умов договору, позивач нарахував відповідачу 44 368,49 грн пені, 217 826,15 грн інфляційних втрат та 221 603,97 грн 15% річних.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду міста Києва 16.10.2025 у справі №910/10270/25 позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСББ "Липківського 15" на користь ДПЗД "Укрінтеренерго" 261 988,09 грн заборгованості, 217 826,15 грн інфляційних втрат, 221 603,97 грн 15% річних, 1,00 грн пені та 8 949,56 грн судового збору. В іншій частині в позові відмовлено.

Ухвалюючи вказане рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та не спростованими належним чином у встановленому законом порядку відповідачем, а відтак позов підлягає частковому задоволенню, у зв`язку зі зменшенням судом суми нарахованих відповідачу штрафних санкцій до 1,00 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, ОСББ "Липківського 15" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва 16.10.2025 у справі №910/10270/25 та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування вимог та доводів апеляційної скарги ОСББ "Липківського 15" посилається на те, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції неправильно встановлені обставини, які мають значення для вирішення справи, внаслідок неправильної оцінки доказів та застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права.

Так, скаржник стверджує, що суд першої інстанції не навів жодного доказу, який би свідчив про укладення між сторонами договору, оплат відповідача по договору та обґрунтування, як відповідач міг спожити електроенергію в квартирах фізичних осіб - співвласників, чи інші докази наявності між сторонами договірних відносин.

Також, на переконання апелянта, він не може бути поставлений в становище, при якому з нього можуть стягнути борг в правовідносинах, де він не може виступати стороною, за цінами, за якими він не може купувати жодного товару/послуги, та не може перекрити таку різницю за рахунок прибутку, оскільки є неприбутковою організацією, а всі ці обставини прямо передбачені вимогами Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку".

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.11.2025 апеляційну скаргу ОСББ "Липківського 15" у справі №910/10270/25 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Буравльов С.І., Шапран В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСББ "Липківського 15" на рішення Господарського суду міста Києва 16.10.2025 у справі №910/10270/25. Розгляд апеляційної скарги призначено на 10.12.2025. Витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/10270/25. Сторонам встановлено строк на подання відзиву, заяв, пояснень, клопотань, заперечень до 25.11.2025.

17.11.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/10270/25.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.11.2025 задоволено заяву представника ОСББ "Липківського 15" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

24.11.2025, через систему "Електронний суд", позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить апеляційну скаргу ОСББ "Липківського 15" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 16.10.2025 у справі №910/10270/25 - без змін.

У відзиві позивач зазначає, що оскаржуване рішення ухвалено відповідно до норм чинного законодавства. Арґументи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції, не доводять порушення або неправильного застосування судом під час розгляду справи норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для зміни чи скасування ухваленого у цій справі рішення.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

У судове засідання 10.12.2025 з`явилися представники сторін.

Представник відповідача у судовому засіданні 10.12.2025 вимоги апеляційної скарги підтримав, з викладених у ній підстав та просив її задовольнити. Рішення Господарського суду міста Києва від 16.10.2025 у справі №910/10270/25 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача у судовому засіданні 10.12.2025 заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив суд апеляційної інстанції відмовити у її задоволенні, а рішення Господарського суду міста Києва від 16.10.2025 у справі №910/10270/25 залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

27.12.2018 між ДПЗД "Укрінтеренерго" (постачальник) та ОСББ "Липківського 15" (споживач) укладено договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", відповідно до умов якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі, згідно з умовами цього договору, що зазначені в додатку 1 до договору (комерційна пропозиція).

Оператором системи розподілу електричної енергії було Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські Електромережі".

Згідно з пунктом 3.1 договору постачальник здійснює постачання електричної енергії споживачу з моменту припинення постачання електричної енергії споживачу діючим електропостачальником у випадках, зазначених у пункті 3.2 цієї глави.

Відповідно до пункту 3.5 договору постачальник здійснює постачання електричної енергії споживачу на тих же умовах, що і з попереднім електропостачальником, в частині здійснення розрахунків, способу оплати. Постачальник отримує від оператора системи всю необхідну інформацію щодо умов договору про постачання електричної енергії, які діяли між споживачем та попереднім електропостачальником. У разі ненадання зазначеної інформації оператором системи за 5 календарних днів до початку розрахункового періоду, постачання споживачу здійснюється на умовах, визначених додатком 1 до договору (комерційна пропозиція).

Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (пункт 5.8 договору).

За умовами пункту 5.10 договору оплата виставленого постачальником рахунка за цим договором має бути здійснена споживачем в терміни, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів з дати отримання споживачем цього рахунку, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного у комерційній пропозиції, прийнятої споживачем.

Договір набирає чинності за фактом споживання електроенергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електроенергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого Правилами роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ), та діє в частині здійснення розрахунків між сторонами до повного їх здійснення, а в частині постачання електричної енергії його дія не може перевищувати 90 календарних днів (пункт13.1 договору).

Згідно з пунктами 4.1, 4.2 комерційної пропозиції від 07.06.2019 №3 для постачання електричної енергії споживачам постачальником "останньої надії", споживач сплачує 100% від орієнтовної вартості прогнозованого обсягу споживання електричної енергії за розрахунковий період протягом 5 банківських (робочих) днів з моменту отримання споживачем рахунку. Орієнтовна вартість розраховується шляхом множення прогнозованого обсягу споживання електричної енергії на ціну, за якою здійснюється постачання електричної енергії постачальником. Прогнозований обсяг споживання електричної енергії визначається на підставі даних, отриманих постачальником від оператора систем розподілу (передачі). Остаточний розрахунок за спожиту електричну енергію в розрахунковому місяці здійснюється споживачем на підставі виставленого постачальником рахунку до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, розмір якого визначається як різниця між вартістю купованої споживачем електричної енергії, зазначеної в акті купівлі-продажу, та сумарною оплатою споживачем за розрахунковий період з урахуванням ПДВ.

Пунктом 4.3 комерційної пропозиції від 07.06.2019 №3 передбачено, що рахунки вважаються отриманими споживачем належним чином у разі їх направлення особистим врученням (нарочним) або із застосуванням послуг пошти на адресу споживача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та/або на адресу, надану ОС постачальнику. Датою отримання таких рахунків буде вважатися дата їх особистого вручення, що підтверджується підписом одержувача на рахунку або супровідному листі, та/або реєстрацією вхідної кореспонденції, або третій календарний день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується одержувач (у разі направлення поштою рекомендованим або цінним листом). У разі направлення рахунків електронною поштою або із застосуванням інших засобів електронного зв`язку, датою отримання таких рахунків буде вважатися дата відправлення постачальником відповідного електронного повідомлення (лист, факс та інше).

Відповідно до пункту 4.4 комерційної пропозиції від 07.06.2019 №3 акт купівлі-продажу електричної енергії складається на підставі даних про фактичне споживання електричної енергії споживачем, отриманих від ОС. У разі наявності зауважень до акта купівлі-продажу, споживач оформлює протокол розбіжностей, в якому вказує обсяг електричної енергії, по якому є розбіжності.

Так, на виконання умов договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" відповідачу поставлено електричну енергію та відповідно виставлено наступні рахунки:

- від 18.12.2019 №99/08/К07/07782, відповідно до даних оператора системи розподілу про обсяги споживання електричної енергії - 23 347 кВт.год за липень 2019 року на суму 86 453,29 грн з ПДВ;

- від 12.12.2019 №99/08/К08/07788, відповідно до даних оператора системи розподілу про обсяги споживання електричної енергії - 22 800 кВт.год за серпень 2019 року на суму 82 164,26 грн з ПДВ.

- від 09.10.2019 №99/О09/07560, відповідності до даних оператора системи розподілу про обсяги споживання електричної енергії - 27 193 кВт.год за вересень 2019 року на суму 93 380,54 грн з ПДВ.

Разом із тим, відповідачем не здійснено своєчасну та повну оплату спожитої (купленої) електричної енергії за спірним договором та не сплачено за обсяги електричної енергії, спожиті в липні-вересні 2019 року, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при ухваленні постанови та оцінка аргументів учасників справи

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору

За приписами частини 1 статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 ЦК України).

Відповідно до статті 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами статті 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, і договори про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії".

Згідно з пунктом 1.2.15 ПРРЕЕ на роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами.

Частиною 6 статті 64 Закону України "Про ринок електричної енергії" встановлено, що постачальник "останньої надії" здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, на умовах типового договору постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", що затверджується Регулятором, та є публічним договором приєднання. Постачальник "останньої надії" оприлюднює відповідний договір на своєму офіційному вебсайті.

На виконання положень частин 6, 11 статті 64 Закону України "Про ринок електричної енергії" ДПЗД "Укрінтеренерго", як постачальником "останньої надії", на офіційному вебсайті розміщено у вільному доступі публічну оферту: Порядок приєднання до умов договору постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", Договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", а також відповідні Комерційні пропозиції для постачання електричної енергії споживачам постачальником "останньої надії", додатки до Комерційної пропозиції до договору на постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", Порядок формування ціни, за якою здійснюється постачання електричної енергії споживачам постачальником "останньої надії".

Відповідно до частини 8 статті 64 Закону України "Про ринок електричної енергії", пункту 3.4.4 глави 3.4 розділу III ПРРЕЕ постачальник "останньої надії" здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу.

Положеннями пункту 6.2.3 глави 6.2 розділу VI ПРРЕЕ визначено, що початком постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" вважається дата припинення постачання електричної енергії споживачу попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу.

Отже, договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" є публічним договором приєднання та вважається укладеним у визначених законодавством України та ПРРЕЕ випадках, у разі настання яких споживач безакцептно приймає умови договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії".

Пунктом 62 частини 1 статті 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначено, що побутовий споживач - це індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність.

Таким чином, згідно з наведеною нормою Закону України "Про ринок електричної енергії" ОСББ "Липківського 15" є колективним побутовим споживачем.

Пунктом 10.2.4 ПРРЕЕ, встановлено, що колективний побутовий споживач, на підставі договору про постачання електричної енергії, здійснює закупівлю електричної енергії у постачальника електричної енергії з метою її подальшого використання споживачами колективного побутового споживача для задоволення комунально-побутових потреб споживачів колективного побутового споживача, для технічних цілей та інших потреб колективного побутового споживача. За обсяг закупленої електричної енергії з постачальником електричної енергії розраховується колективний побутовий споживач, відповідно до умов договору.

Відповідно до частини 1 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 статті 530 ЦК України).

Як зазначалось вище, на виконання умов договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", відповідачу поставлено електричну енергію та виставлено наступні рахунки:

- від 18.12.2019 №99/08/К07/07782, відповідно до даних оператора системи розподілу про обсяги споживання електричної енергії - 23 347 кВт.год за липень 2019 року на суму 86 453,29 грн з ПДВ;

- від 12.12.2019 №99/08/К08/07788, відповідно до даних оператора системи розподілу про обсяги споживання електричної енергії - 22 800 кВт.год за серпень 2019 року на суму 82 164,26 грн з ПДВ.

- від 09.10.2019 №99/О09/07560, відповідності до даних оператора системи розподілу про обсяги споживання електричної енергії - 27 193 кВт.год за вересень 2019 року на суму 93 380,54 грн з ПДВ.

Разом із тим, відповідачем не здійснено своєчасну та повну оплату спожитої (купленої) електричної енергії за договором та не сплачено за обсяги електричної енергії, спожиті в липні-вересні 2019 року.

Заперечуючи проти задоволення позову скаржник посилався на існування законодавчої заборони на укладення договорів інших, ніж прямі між співвласниками та електропостачальниками, а в частині електроенергії на загальні потреби будинку заборона застосування цін (тарифів) інших ніж встановлених для населення.

Проте, такі доводи відповідача правомірно відхилені місцевим господарським судом, оскільки договір постачання електричної енергії між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу, доказів споживання такої електроенергії іншим споживачем, ніж як відповідачем, в матеріалах справи відсутні.

З огляду на наведене, на переконання колегії суддів, місцевий господарський суд дійшов правильного та обґрунтованого висновку про задоволення позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача 261 998,09 грн заборгованість за спожиту електроенергію у липні-вересні 2019 року.

Крім того, оскільки відповідач допустив прострочення виконання свого грошового зобов`язання, позивач просить стягнути 44 368,49 грн пені, 217 826,15 інфляційних втрат та 221 603,97 грн 15% річних.

Згідно з частиною 3 статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 7.4 Комерційної пропозиції від 06.07.2019 №3 встановлено, що споживач, який прострочив виконання грошового зобов`язання з оплати електроенергії, на вимогу постачальника зобов`язаний, крім оплати штрафних санкцій та збитків, сплатити суму боргу за електроенергію з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення зобов`язання, а також 15% річних від простроченої суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобов`язання.

Перевіривши надані позивачем розрахунки сум 15% річних та інфляційних втрат, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції щодо їх правильності, арифметичної вірності та відповідності чинного законодавства України і типового договору, у зв`язку з чим вимоги про стягнення наведених компенсаційних виплат підлягають задоволенню.

При цьому, заперечень щодо невірності розрахунку пені, процентів річних та інфляційних втрат доводи апеляційної скарги не містять.

Крім того, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, подані сторонами, зважаючи на відсутність доказів завдання позивачу збитків, внаслідок порушення строків оплати, компенсаційний характер неустойки, виходячи з засад справедливості, добросовісності, розумності, пропорційності та співмірності, суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погоджується судова колегія, про наявність підстав для зменшення розміру штрафних санкцій, що підлягають стягненню з відповідача, до 1,00 грн.

З огляду на наведене, на переконання колегії суддів, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та не спростованими належним чином у встановленому законом порядку відповідачем, а відтак позов підлягає частковому задоволенню, у зв`язку зі зменшенням судом суми нарахованих відповідачу штрафних санкцій до 1,00 грн.

Інші доводи апеляційної скарги взяті судом до уваги, однак не спростовують вищенаведених висновків суду.

Згідно з частиною 4 статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча, пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

При ухваленні даної постанови судом апеляційної інстанції надані вичерпні відповіді на доводи апелянта, з посиланням на норми права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі статтями 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 2 статті 86 ГПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, виходячи із фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Частиною 1 статті 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення Господарського суду міста Києва 16.10.2025 у справі №910/10270/25 ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга ОСББ "Липківського 15" задоволенню не підлягає.

Розподіл судових витрат

Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється, а витрати пов`язані з розглядом апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва 16.10.2025 у справі №910/10270/25, відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на ОСББ "Липківського 15".

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Липківського 15" на рішення Господарського суду міста Києва 16.10.2025 у справі №910/10270/25 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва 16.10.2025 у справі №910/10270/25 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Липківського 15".

4. Матеріали справи №910/10270/25 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений статтями 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано - 17.12.2025.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді С.І. Буравльов

В.В. Шапран