РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2025Справа № 910/9422/25
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., за участю секретаря судового засідання Тихоши Л.Г., розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Київській області (03151, місто Київ, вул.Святослава Хороброго, будинок 11-А, ідентифікаційний код юридичної особи 26345736)
до проТовариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ» (03115, місто Київ, вул.Кучера Василя, будинок 3, ідентифікаційний код юридичної особи 35456735) стягнення заборгованості у розмірі 4 924 640 грн. 31 коп.

Представники:

від Позивача: Ракоїд М.Ю. (представник в порядку самопредставництва);

від Відповідача: не з`явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Київській області (надалі також - «Позивач») звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ» (надалі також - «Відповідач») про стягнення заборгованості у розмірі 4 924 640 грн. 31 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем його зобов`язань за Договором № 4к-24 про закупівлю робіт з капітального ремонту «Бородянська районна філія Київського обласного центру зайнятості» по вул. Центральна 321 в смт Бородянка Бучанського району Київської області від 30.01.2024 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.08.2025 року позовну заяву Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ» про стягнення заборгованості у розмірі 4 924 640 грн. 31 коп. залишено без руху.

11.08.2025 року через систему «Електронний суд» від Позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.08.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №910/9422/25, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 25.09.2025 року.

24.09.2025 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.09.2025 року, яка занесена до протоколу судового засідання, задоволено клопотання Відповідача про відкладення підготовчого судового засідання, продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів, відкладено підготовче судове засідання на 15.10.2025 року.

15.10.2025 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.10.2025 року, яка занесена до протоколу судового засідання, задоволено клопотання Відповідача про відкладення підготовчого судового засідання, відкладено підготовче судове засідання на 29.10.2025 року.

29.10.2025 року через систему «Електронний суд» від Позивача надійшло клопотання про виправлення описки в позовній заяві.

29.10.2025 року через систему «Електронний суд» від Позивача надійшло клопотання про долучення доказів.

29.10.2025 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.10.2025 року, яка занесена до протоколу судового засідання, відмовлено Відповідачу у задоволенні клопотання про відкладення підготовчого судового засідання, прийнято до розгляду заяву Позивача про виправлення описки у позовній заяві, задоволено клопотання Позивача та долучити письмові докази до матеріалів справи, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.11.2025 року.

18.11.2025 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшла заява про долучення до матеріалів справи доказів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.11.2025 року, яка занесена до протоколу судового засідання, відкладено розгляд клопотання Відповідача про долучення доказів до матеріалів справи, задоволено клопотання Відповідача про відкладення розгляду справи, відкладено розгляд справи на 17.12.2025 року.

10.12.2025 року через систему «Електронний суд» від Позивача надійшли заперечення на заяву Відповідача.

17.12.2025 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшло клопотання про призначення у справі судової експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.12.2025 року, яка занесена до протоколу судового засідання, відмовлено у задоволенні клопотання Відповідача про призначення експертизи.

Суд, розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ» про призначення у справі судової експертизи, зазначає.

Згідно з ч.2 статті 182 Господарського процесуального кодексу України у підготовчому засіданні суд:

1) оголошує склад суду, а також прізвища секретаря судового засідання, перекладача, спеціаліста, з`ясовує наявність підстав для відводів;

2) з`ясовує, чи бажають сторони укласти мирову угоду, провести позасудове врегулювання спору шляхом медіації, передати справу на розгляд третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу або звернутися до суду для проведення врегулювання спору за участю судді;

3) у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви;

4) вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше;

5) може роз`яснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи;

6) з`ясовує, чи повідомили сторони про всі обставини справи, які їм відомі;

7) з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше;

8) вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста;

9) за клопотанням учасників справи вирішує питання про забезпечення позову, про зустрічне забезпечення;

10) вирішує заяви та клопотання учасників справи;

11) направляє судові доручення;

12) встановлює строки для подання відповіді на відзив та заперечення;

13) встановлює строк для подання пояснень третіми особами та відповіді учасників справи на такі пояснення;

14) встановлює строки та порядок врегулювання спору за участю судді за наявності згоди сторін на його проведення;

15) встановлює порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються під час розгляду справи по суті, про що зазначається в протоколі судового засідання;

16) з`ясовує розмір заявлених сторонами судових витрат;

17) вирішує питання про колегіальний розгляд справи;

18) призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті;

19) здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Суд звертає увагу, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.10.2025 року, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.11.2025 року.

Згідно з ч.3 статті 201 Господарського процесуального кодексу України з оголошення головуючим судового засідання відкритим розпочинається розгляд справи по суті.

В судовому засіданні 18.11.2025 року розпочато розгляд справи по суті, що унеможливлює вирішення питання про призначення у справі судової експертизи, оскільки такі питання вирішуються судом в межах підготовчого провадження, а Відповідачем в свою чергу не було заявлено дане клопотання у підготовчому засіданні.

Крім того, Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 98 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи (ч. 3 ст. 98 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Згідно зі ст. 100 Господарського процесуального кодексу України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Згідно зі ст.104 Господарського процесуального кодексу України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" (заява № 61679/00) зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним з засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що вирішення питань у даній справі, а також заявлених позовних вимог, всебічного, повного та об`єктивного розгляду спору не потребують спеціальних знань, з урахуванням того, що матеріалів справи достатньо для прийняття рішення у даній справі за наявними в матеріалах справи доказів, а тому клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ» про призначення у справі судової експертизи задоволенню не підлягає.

В судовому засіданні 17 грудня 2025 року представник Позивача підтримав вимоги та доводи позовної заяви, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник Відповідача не з`явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленнями про доставлення процесуального документа до електронного кабінету Відповідача.

Приймаючи до уваги, що Відповідач був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, Суд вважає, що неявка в судове засідання представника Відповідача не є перешкодою для прийняття Рішення у даній справі.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі ухвалено після закінчення судового розгляду за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 17 грудня 2025 року, на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України, проголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

30.01.2024 року між Службою відновлення та розвитку інфраструктури у Київській області (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ» (Виконавець) було укладено Договір № 4к-24 про закупівлю робіт з капітального ремонту «Бородянська районна філія Київського обласного центру зайнятості» по вул. Центральна, 321 в смт Бородянка Бучанського району Київської області, відповідно до умов якого Виконавець зобов?язується відповідно до проектної документації, умов цього Договору та вимог законодавства власними силами та/або залученими силами виконати роботи: «Капітальний ремонт адміністративної будівлі «Бородянська районна філія Київського обласного центру зайнятості» по вул. Центральна, 321 в смт Бородянка Бучанського району Київської області» (згідно коду ДК 021:2015: 45453000-7 Капітальний ремонт і реставрація) (далі - Роботи), а Замовник - прийняти та оплатити Роботи в порядку та на умовах, передбачених даним Договором за об?єктом робіт, зазначеним у пункті 1.2 цього Договору. (а.с.20-36)

Згідно з п. 1.2 Договору об?єкт: адміністративна будівля «Бородянська районна філія Київського обласного центру зайнятості» по вул. Центральна, 321 в смт Бородянка Бучанського району Київської області. Місце розташування Об?єкта: вул. Центральна, 321 в смт Бородянка Бучанського району Київської області.

Виконавець здійснює виконання Робіт в строки, передбачені Календарним планом виконання робіт, який є невід?ємною частиною Договору (Додаток Nє 2 до даного Договору), в повному обсязі, передбаченому проектною документацією та тендерною документацією, до повної готовності Об?єкту внаслідок завершення Робіт та прийняття його в експлуатацію. До календарного плану виконання робіт Підрядник надає копію наказу про призначення та закріплення на Об?єкті відповідальної особи (виконроба) або витяг з наказу, засвідчені в установленому порядку.

Виконавець приступає до виконання робіт за Договором протягом трьох днів з дня підписання Договору при наявності дозвільної документації (за потреби) згідно чинного законодавства та незалежно від отримання авансу. (п.2.1 Договору)

Згідно з п.3.1 Договору ціна Договору визначається на підставі Договірної ціни (Додаток №1 до Договору) і становить 16 299 999,00 грн., у тому числі ПДВ 20% - 2 716 666,50 (два мільйони сімсот шістнадцять тисяч шістсот шістдесят шість гривень 50 копійок). Договірна ціна є додатком до цього Договору та є невід?ємною його частиною (Додаток №1 до даного Договору). Договірна ціна за цим Договором визначається Сторонами як тверда.

Роботи виконуються Підрядником і приймаються Замовником згідно з Календарним планом/графіком виконання робіт та відповідно до умов цього Договору. Забороняється здавання Підрядником Замовнику проміжних етапів робіт, що не забезпечують автономне функціонування за призначенням окремих споруд, конструкцій або їх частин. (п. 13.1 Договору)

По мірі виконання Робіт Підрядник передає Замовнику Акт приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в та Довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою КБ-3. Зобов?язання по складанню усіх необхідних актів та довідок покладається на Виконавця. (п.13.2 Договору)

Датою закінчення робіт вважається дата їх прийняття Замовником. (п.13.6 Договору)

Пунктом 16.2 Договору передбачено, що у разі невиконання та/або неналежного виконання зобов?язань за цим Договором Виконавець сплачує Замовнику наступні штрафні санкції (пеню, штраф, неустойки, збитки тощо):

- за прострочення строків виконання зобов?язання Виконавець сплачує Замовнику пеню у розмірі 0,1 відсотка від вартості зобов?язання з урахуванням ПДВ (ПДВ враховується, якщо Виконавець є платником ПДВ), виконання якого прострочено, за кожний день прострочення;

- за прострочення більше 30 (тридцяти) днів Виконавець додатково сплачує Замовнику штраф у розмірі 7 (семи) відсотків від вартості робіт з урахуванням ПДВ (ПДВ враховується, якщо Виконавець є платником ПДВ), виконання яких прострочено;

- за порушення умов зобов?язання щодо якості робіт Виконавець сплачує штраф у розмірі 20 (двадцяти) відсотків від вартості неякісних робіт, з урахуванням ПДВ (ПДВ враховується, якщо Виконавець с платником ПДВ).

- за порушення Виконавцем строків повернення невідпрацьованих сум попередньої оплати, Виконавець за користування грошовими коштами Замовника сплачує неустойку в розмірі 0,5% від суми невикористаної попередньої оплати, з урахуванням ПДВ (ПДВ враховується, якщо Виконавець с платником ПДВ), що підлягала поверненню, за кожен день затримки такого повернення.

Уточнюючою додатковою угодою №1.1 від 01.04.2024 року до Договору № 4к-24 про закупівлю робіт з капітального ремонту «Бородянська районна філія Київського обласного центру зайнятості» по вул. Центральна, 321 в смт Бородянка Бучанського району Київської області від 30.01.2024 року Сторони домовились внести зміни до Договору та викласти абз.5 п. 16.2 Договору в такій редакції: «- за порушення Виконавцем строків повернення невідпрацьованих сум попередньої оплати, Виконавець за користування грошовими коштами Замовника сплачує неустойку в розмірі 0,01% від суми невикористаної попередньої оплати, з урахуванням ПДВ (ПДВ враховується. якщо Виконавець с платником ПДВ), що підлягала поверненню, за кожен день затримки такого повернення». (а.с.38)

Уточнюючою додатковою угодою №1 від 08.10.2024 року до Договору № 4к-24 про закупівлю робіт з капітального ремонту «Бородянська районна філія Київського обласного центру зайнятості» по вул. Центральна, 321 в смт Бородянка Бучанського району Київської області від 30.01.2024 року Сторони виклали в новій редакції Додаток №2 до договору. Так, згідно з календарним планом виконання робіт граничний строк виконання 3 тиждень 11 місяця після підписання договору. (а.с.37)

Уточнюючою додатковою угодою №3 від 15.11.2024 року до Договору № 4к-24 про закупівлю робіт з капітального ремонту «Бородянська районна філія Київського обласного центру зайнятості» по вул. Центральна, 321 в смт Бородянка Бучанського району Київської області від 30.01.2024 року Сторони змінили п.12.7 Договору: «попередня оплата, що не перевищує 30 відсотків вартості робіт, виходячи з лімітів, здійснюється шляхом спрямування бюджетних коштів та бюджетний рахунок, відкритий в органах Державної казначейської служби України Виконавцем, з подальшим використанням зазначених коштів виключно з такого рахунку для цілей, визначених даним Договором. При цьому періодичність перерахування попередньої оплати може бути не частіше одного разу на місяць при відсутності непогашеної дебіторської заборгованості у Виконавця. Використана попередня оплата погашається на підставі «Актів приймання виконаних будівельних робіт» (форма № КБ-2в), підписаних уповноваженими представниками сторін, не пізніше шести місяців. Підрядник зобов`язується повернути невикористану суму попередньої оплати на рахунок Замовника». (а.с.39)

Уточнюючою додатковою угодою №4 від 27.12.2024 року до Договору № 4к-24 про закупівлю робіт з капітального ремонту «Бородянська районна філія Київського обласного центру зайнятості» по вул. Центральна, 321 в смт Бородянка Бучанського району Київської області від 30.01.2024 року відповідно до п. 18.1 Договору Сторони дійшли згоди внести зміни до пункту 15.5.3 Договору та викласти його в такій редакції: « 18.5.3. Виконавець, з власної вини, допустив відставання темпів виконання Робіт від передбачених Календарним графіком виконання робіт більше ніж на 30 (тридцять) календарних днів». Керуючись статтею 48 Бюджетного кодексу України та на підставі п. 3.2. Договору, Замовником зменшуються бюджетні зобов?язання щодо оплати обсягів робіт на суму: 10 605 233,02 грн., в тому числі ПДВ - 1 767 538.83 грн, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 13.08.2024 №986 (зі змінами), відповідно до плану використання бюджетних коштів на 2024 рік по бюджетній програмі КПКВК 3111370. Так, згідно з календарним планом виконання робіт граничний строк виконання 12 місяць 2025 року. (а.с.40-41)

Додатковою угодою №6 від 10.02.2025 року до Договору № 4к-24 про закупівлю робіт з капітального ремонту «Бородянська районна філія Київського обласного центру зайнятості» по вул. Центральна, 321 в смт Бородянка Бучанського району Київської області від 30.01.2024 року Сторони дійшли згоди розірвати договір за згодою Сторін. (а.с.43)

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору № 4к-24 про закупівлю робіт з капітального ремонту «Бородянська районна філія Київського обласного центру зайнятості» по вул. Центральна, 321 в смт Бородянка Бучанського району Київської області від 30.01.2024 року Позивач 20.11.2024 року перерахував на користь Відповідача грошові кошти у розмірі 4 889 900 грн. 00 коп., що підтверджується випискою по рахунку Позивача за 21.11.2024. (а.с.18-19)

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що Відповідачем не були виконані роботи за договором та не повернуті сплачені грошові кошти у повному обсязі. Таким чином, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов Договору Позивач просить Суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ» попередню оплату у розмірі 4 889 900 грн. 00 коп. та пеню у розмірі 34 740 грн. 31 коп.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Київській області підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору № 4к-24 про закупівлю робіт з капітального ремонту «Бородянська районна філія Київського обласного центру зайнятості» по вул. Центральна, 321 в смт Бородянка Бучанського району Київської області від 30.01.2024 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ст. 887 Цивільного кодексу України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх. До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору № 4к-24 про закупівлю робіт з капітального ремонту «Бородянська районна філія Київського обласного центру зайнятості» по вул. Центральна, 321 в смт Бородянка Бучанського району Київської області від 30.01.2024 року Позивач 20.11.2024 року перерахував на користь Відповідача грошові кошти у розмірі 4 889 900 грн. 00 коп., що підтверджується випискою по рахунку Позивача за 21.11.2024. (а.с.18-19)

Відповідно до ч.1 ст.846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Відповідно до ст. 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Частиною ч. 1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Виконавець приступає до виконання робіт за Договором протягом трьох днів з дня підписання Договору при наявності дозвільної документації (за потреби) згідно чинного законодавства та незалежно від отримання авансу. (п.2.1 Договору)

Роботи виконуються Підрядником і приймаються Замовником згідно з Календарним планом/графіком виконання робіт та відповідно до умов цього Договору. Забороняється здавання Підрядником Замовнику проміжних етапів робіт, що не забезпечують автономне функціонування за призначенням окремих споруд, конструкцій або їх частин. (п. 13.1 Договору)

Уточнюючою додатковою угодою №4 від 27.12.2024 року до Договору № 4к-24 про закупівлю робіт з капітального ремонту «Бородянська районна філія Київського обласного центру зайнятості» по вул. Центральна, 321 в смт Бородянка Бучанського району Київської області від 30.01.2024 року відповідно до п. 18.1 Договору Сторони дійшли згоди внести зміни до пункту 15.5.3 Договору та викласти його в такій редакції: « 18.5.3. Виконавець, з власної вини, допустив відставання темпів виконання Робіт від передбачених Календарним графіком виконання робіт більше ніж на 30 (тридцять) календарних днів». Керуючись статтею 48 Бюджетного кодексу України та на підставі п. 3.2. Договору, Замовником зменшуються бюджетні зобов?язання щодо оплати обсягів робіт на суму: 10 605 233,02 грн., в тому числі ПДВ - 1 767 538.83 грн, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 13.08.2024 №986 (зі змінами), відповідно до плану використання бюджетних коштів на 2024 рік по бюджетній програмі КПКВК 3111370. Так, згідно з календарним планом виконання робіт граничний строк виконання 12 місяць 2025 року. (а.с.40-41)

Таким чином, сторонами передбачено точний, чітко визначений строк виконання робіт за Договором 12 місяць 2025 року (31.12.2025 року), який не підлягає довільному тлумаченню та який не потребує додаткових доказів.

За таких підстав, враховуючи умови Договору № 4к-24 про закупівлю робіт з капітального ремонту «Бородянська районна філія Київського обласного центру зайнятості» по вул. Центральна, 321 в смт Бородянка Бучанського району Київської області від 30.01.2024 року Відповідач повинен був виконати роботи: «Капітальний ремонт адміністративної будівлі «Бородянська районна філія Київського обласного центру зайнятості» по вул. Центральна, 321 в смт Бородянка Бучанського району Київської області» (згідно коду ДК 021:2015: 45453000-7 Капітальний ремонт і реставрація) у строк по 31.12.2025 року.

По мірі виконання Робіт Підрядник передає Замовнику Акт приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в та Довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою КБ-3. Зобов?язання по складанню усіх необхідних актів та довідок покладається на Виконавця. (п.13.2 Договору)

Відповідачем долучено до матеріалів справи Акт приймання виконаних будівельних робі за грудень 2024 року на суму1 2962 18 грн. 04 коп., довідку про вартість виконаних будівельних робіт за грудень 2024 року, які оформлені в односторонньому порядку Відповідачем та скріплені його печаткою. (а.с. 133-145) Вказані акт та довідка надіслані на адресу Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Київській області 17.11.2025 року, що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 17.11.2025 р., накладною, фіскальним чеком.

Відповідно до пункту 13.2. Договору по мірі виконання робіт Підрядник передає Замовнику Акт приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в та Довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою КБ-3. Зобов`язання по складанню усіх необхідних актів та довідок покладається на Виконавця.

Відповідно до пункту 12.1 Договору Виконавець надає разом із формами КБ-2в, КБ-3 (у 2-х примірниках) Замовнику в паперовому і електронному вигляді (в машинозчитувальному форматі) документи, що підтверджують виконання робіт, всю необхідну виконавчу документацію (сертифікати на застосовані матеріали, паспорти на конструкції та обладнання, акти на приховані роботи, документи, що підтверджують фактичні витрати на відрядження, та ін.), відомість ресурсів, яка підписана головним бухгалтером або керівником підприємства та завірена печаткою (за наявності).

Згідно з п.13.4 Договору до документів, визначених у пункті 13.2 цього Договору, додається виконавча документація, завірені Підрядником копії документів (накладні, рахунки, сертифікати тощо), які підтверджують вартість та якість придбаних та використаних матеріалів, виробів і конструкцій для виконання Робіт.

Проте, Суд зазначає, що всупереч пункту 13.2. Договору вказані Акт приймання виконаних будівельних робі за грудень 2024 року та довідка про вартість виконаних будівельних робіт за грудень 2024 року були надіслані Замовнику лише 17.11.2025 року, тобто майже через рік після виконання робіт у грудні 2024 року. Крім того, до вказаних акту та довідки всупереч п.п. 12.1, 13.4 Договору Виконавцем не були додані документи, що підтверджують виконання робіт, всю необхідну виконавчу документацію (сертифікати на застосовані матеріали, паспорти на конструкції та обладнання, акти на приховані роботи, документи, що підтверджують фактичні витрати на відрядження, та ін.), відомість ресурсів, яка підписана головним бухгалтером або керівником підприємства та завірена печаткою (за наявності), копії документів (накладні, рахунки, сертифікати тощо), які підтверджують вартість та якість придбаних та використаних матеріалів, виробів і конструкцій для виконання Робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 882 Цивільного кодексу України, замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття.

Частиною 4 ст. 882 Цивільного кодексу України встановлено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Аналіз зазначеної норми свідчить про те, що підставою визнання акта виконаних робіт недійсним є доведення обґрунтованості відмови замовника підписати акт, тобто наявність суттєвих недоліків виконаних робіт, на які посилався замовник, відмовляючи в підписанні акта.

Передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акта і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття робіт у строк, визначений договором.

Так, правова позиція, яка є сталою в судовій практиці, стосовно акту, підписаного однією стороною, висловлена у постанові Верховного Суду України від 02.10.2012 № 3-42гс12 у справі № 23/236, у пункті 6.3 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.12.2019 у справі № 910/7446/18 та інших. Вона полягає в тому, що "передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акта і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття робіт у строк, визначений договором".

Частина 4 статті 882 ЦК України прямо передбачає можливість оформлення акту приймання виконаних робіт в односторонньому порядку. Ця ж норма надає можливість замовнику захиститись від претензій підрядника, що ґрунтуються на односторонньому акті, шляхом доведення обґрунтованості відмови від підписання акту, що є підставою для визнання його недійсним. Тобто у разі виникнення спору не підрядник повинен доводити факт виконання відповідних робіт, а замовник повинен доводити факт невиконання цих робіт, зокрема, шляхом проведення відповідної експертизи, тощо.

Згідно з п.13.3 Договору Замовник протягом 10 (десяти) робочих днів з дати отримання документів, зазначених у п. 13.2 цього Договору, повертає Виконавцю підписаний екземпляр або надає йому письмову мотивовану відмову від приймання виконаних Робіт. Усунення недоліків Підрядник здійснює власними силами та за власний рахунок. Після усунення Підрядником в повному обсязі недоліків та за відсутності зауважень, Замовник підписує вищезазначені документи.

Листом №3149/09 21111/02 від 10.12.2025 року Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Київській області відмовила Товариству з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ» у прийнятті робіт, оскільки роботи, виконані Підрядником згідно з Актами прийняття відповідних конструкцій та/або Актами прийняття прихованих робіт, складених без дотримання вимог пункту 13.7.2 Договору, не підлягають оплаті (підпункт13.7.3 пункту 13.7 Договору), а виконавча документація, передбачена умовами Договору та нормативними документами у галузі будівництва Замовникові не надавалась, що підтверджується копією опису вкладення у цінний лист від 10.12.2025 р. (а.с.160-162)

Верховний Суд в постанові від 21.08.2019 у справі №917/1489/18 виклав правову позицію, згідно якої передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акту про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акту визнані судом обґрунтованими.

Отже, відповідно до норм чинного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акту виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акту.

У свою чергу, обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акту виконаних робіт) законом покладений саме на замовника.

Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку про Позивач відповідно до умов Договору № 4к-24 про закупівлю робіт з капітального ремонту «Бородянська районна філія Київського обласного центру зайнятості» по вул. Центральна, 321 в смт Бородянка Бучанського району Київської області від 30.01.2024 року надав письмову мотивовану відмову від приймання виконаних робіт на підставі Акта приймання виконаних будівельних робі за грудень 2024 року та довідки про вартість виконаних будівельних робіт за грудень 2024 року а, тому, в силу вищенаведеного, такий акт є неналежним доказом виконання робіт за Договором.

При цьому, Суд зазначає, що матеріали справи не містять, а Відповідачем в свою чергу не надано суду жодних належних, допустимих та достовірних доказів в розумінні ст.ст. 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України щодо складання будь-яких інших Актів приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в та Довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою КБ-3 на підтвердження фату виконання робіт за Договором № 4к-24 про закупівлю робіт з капітального ремонту «Бородянська районна філія Київського обласного центру зайнятості» по вул. Центральна, 321 в смт Бородянка Бучанського району Київської області від 30.01.2024 року.

Додатковою угодою №6 від 10.02.2025 року до Договору № 4к-24 про закупівлю робіт з капітального ремонту «Бородянська районна філія Київського обласного центру зайнятості» по вул. Центральна, 321 в смт Бородянка Бучанського району Київської області від 30.01.2024 року Сторони дійшли згоди розірвати договір за згодою Сторін. (а.с.43)

Положеннями статті 615 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.

Отже, за змістом наведених норм розірвання господарського договору може бути вчинено як за згодою сторін, так і у разі односторонньої відмови від нього. За загальним правилом розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, однак окремі договірні відносини допускають можливість одностороннього розірвання договору. Право сторони на одностороннє розірвання договору може бути передбачено законом або безпосередньо у договорі, а може залежати від вчинення/невчинення сторонами договору певних дій, так і без будь-яких додаткових умов (безумовне право сторони на відмову від договору).

Одностороння відмова від договору не потребує узгодження та як самостійний юридичний факт зумовлює його розірвання. У випадках, коли права на односторонню відмову у сторони немає, намір розірвати договір може бути реалізований лише за погодженням з іншою стороною, оскільки одностороннє розірвання договору не допускається, а в разі недосягнення сторонами домовленості щодо розірвання договору - за судовим рішенням на вимогу однієї із сторін.

Розірванням договору є припинення договірного зобов`язання, тобто зникнення правового зв`язку між сторонами договірного зобов`язання на підставах, встановлених у законі або договорі, та припинення їхніх прав та обов`язків.

Договір підряду є одним з цивільно-правових договорів, який має власне правове регулювання умов його укладення та визначає особливості захисту сторонами такого договору своїх прав та інтересів у процесі його виконання.

Згідно зі статтею 598 цього Кодексу зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України). При цьому, належним чином означає у відповідності до умов договору, зокрема і щодо строків закінчення робіт.

Частинами 2, 3 статті 653 Цивільного кодексу України визначено, що у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

За таких обставин, Суд зазначає, що оскільки Сторони дійшли взаємної згоди розірвати Договір № 4к-24 про закупівлю робіт з капітального ремонту «Бородянська районна філія Київського обласного центру зайнятості» по вул. Центральна, 321 в смт Бородянка Бучанського району Київської області від 30.01.2024 року, що є самостійною та достатньою підставою для припинення правовідносин сторін за спірним правочином.

Таким чином, станом на момент подання даного позову до суду Договір припинив свою дію у зв`язку з його розірванням за домовленістю Сторін, а тому зобов`язання Сторін за Договором № 4к-24 про закупівлю робіт з капітального ремонту «Бородянська районна філія Київського обласного центру зайнятості» по вул. Центральна, 321 в смт Бородянка Бучанського району Київської області від 30.01.2024 року припинились з 10.02.2025 року.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Частиною 1 статті 1212 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Загальна умова частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення статті 1212 Цивільного кодексу України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Згідно із частиною першою, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої, другої статті 509 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов`язання повинне належно виконуватись відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичай ставляться.

Згідно з частиною першою статті 177 Цивільного кодексу України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші.

Частиною першою статті 202 Цивільного кодексу України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Системний аналіз положень частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 177, частини першої статті 202, частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).

Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 Цивільного кодексу України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору. (Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22 березня 2016 року у справі № 6-2978цс15 та від 3 червня 2016 року у справі № 6-100цс15).

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 06.02.2020 у справі № 910/13271/18, від 23.01.2020 у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 у справі № 904/2444/18.

Відповідно до ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Правовий аналіз ст. 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України).

Про можливість виникнення позадоговірного грошового зобов`язання на підставі статті 1212 ЦК України зазначала також й Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 у справі №910/10156/17.

Водночас, Суд зазначає, що Велика Палата Верховного Суду в постановах від 25.06.2019 у справі №924/1473/15 та від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17 висловила правову позицію про те, що суд згідно з принципом jura novit curia ("суд знає закони") під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін. При цьому суди, з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, які фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини. Зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору. Саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

Таким чином, Суд приходить до висновку, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню положення ч. 2 ст. 849 ЦК України у сукупності з приписами ст. 1212 ЦК України, оскільки припинення договору за односторонньою відмовою замовника від договору у даному випадку надає йому право на повернення сплаченого за таким правочином авансового платежу в заявленій сумі.

Відповідно до частини 2 статті 570 ЦК України якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Статтею 849 ЦК України передбачено право замовника відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків, у разі якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим. При цьому, замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

У даному випадку відмова замовника від договору або від прийняття виконання зобов`язання за договором може бути підставою для вимоги про повернення невикористаної частини авансу на підставі статті 1212 ЦК України.

Аналогічних правових висновків щодо застосування положень частини 4 статті 849 Цивільного кодексу України України та можливість стягнення з Підрядника на користь Замовника коштів внесеної передоплати після припинення дії договору підряду дійшов Верховний Суд у постановах від 11.11.2018 у справі №910/13332/17, від 14.06.2018 у справі № 912/2709/17, від 15.02.2019 у справі № 910/21154/17, від 25.02.2021 у справі №904/7804/16.

Враховуючи припинення дії Договору № 4к-24 про закупівлю робіт з капітального ремонту «Бородянська районна філія Київського обласного центру зайнятості» по вул. Центральна, 321 в смт Бородянка Бучанського району Київської області від 30.01.2024 року внаслідок його розірвання, з урахуванням того, що Відповідачем не доведено виконання робіт по договору на сплачену Позивачем суму попередньої оплати у розмірі 4 889 900 грн. 00 коп., Суд зазначає, що Відповідач зберігає грошові кошти у розмірі 4 889 900 грн. 00 коп. без достатніх правових підстав.

Таким чином, враховуючи неналежне виконання Відповідачем його зобов`язань з виконання робіт за Договором та припинення дії такого Договору, Суд приходить до висновку про наявність правових підстав для повернення Відповідачем отриманої ним від Замовника попередньої оплати у розмірі 4 889 900 грн. 00 коп.

Проте, матеріали справи не містять жодних належних, допустимих та достовірних доказів відповідно до статей 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження повернення Відповідачем грошових коштів Службі відновлення та розвитку інфраструктури у Київській області в розмірі 4 889 900 грн. 00 коп.

Отже, Суд зазначає, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не здійснив виконання робіт за Договором та не повернув сплачені грошові кошти в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов`язання належним чином, а тому Суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення 2 4 889 900 грн. 00 коп. - суми основної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, Позивач також просив стягнути з Відповідача на його користь пеню за загальний період прострочки з 22.05.2025 р. по 29.07.2025 р. у розмірі 33 740 грн. 31 коп.

Порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом, в тому числі, сплата неустойки.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтями 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 22.11.96 р. № 543-96-ВР (з змінами), платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За змістом статей 509, 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц (провадження № 14-68цс18) та від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18).

Відповідно до статті 1212 ЦК особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно; особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно із частиною другою статті 1214 ЦК у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу). Відповідно до статті 536 ЦК за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Термін «користування чужими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 16.2 Договору в редакції Уточнюючої додаткової угоди №1.1 від 01.04.2024 року передбачено, що у разі невиконання та/або неналежного виконання зобов?язань за цим Договором Виконавець сплачує Замовнику наступні штрафні санкції (пеню, штраф, неустойки, збитки тощо)

- за порушення Виконавцем строків повернення невідпрацьованих сум попередньої оплати, Виконавець за користування грошовими коштами Замовника сплачує неустойку в розмірі 0,01% від суми невикористаної попередньої оплати, з урахуванням ПДВ (ПДВ враховується, якщо Виконавець с платником ПДВ), що підлягала поверненню, за кожен день затримки такого повернення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.02.2024 у справі № 910/3831/22 зазначено, що зобов`язання повернути безпідставно набуте майно виникає у особи безпосередньо з норми статті 1212 ЦК України на підставі факту набуття нею майна (коштів) без достатньої правової підстави або коли підстава набуття цього майна (коштів) згодом відпала. Це зобов`язання не виникає з рішення суду. Судове рішення в цьому випадку є механізмом примусового виконання відповідачем свого обов`язку з повернення безпідставно отриманих коштів, який він не виконує добровільно.

Враховуючи викладене, з урахуванням того, що обов`язок Відповідача по поверненню перерахованої попередньої оплати настав з моменту припинення спірних правовідносин Сторін за Договором № 4к-24 про закупівлю робіт з капітального ремонту «Бородянська районна філія Київського обласного центру зайнятості» по вул. Центральна, 321 в смт Бородянка Бучанського району Київської області від 30.01.2024 року внаслідок його розірвання, Суд зазначає, що прострочення Відповідача розпочалось саме з 10.02.2025 року.

Суд, перевіривши розрахунок пені, у зв`язку з неналежним виконанням умов Договору, за загальний період прострочки виконання Відповідачем його договірного грошового зобов`язання з 22.05.2025 р. по 29.07.2025 р. у розмірі 33 740 грн. 31 коп. вважає, що ця частина позовних вимог підлягає задоволенню у повному розмірі.

Згідно зі ст. 17 Закон України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Суд зазначає, що, навіть якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення (див. рішення від 1 липня 2003 р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", заява N 37801/97, п. 36).

У п.50 рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.2010 "Справа "Трофимчук проти України"" (Заява N 4241/03) зазначено, що Суд повторює, що оцінка доказів є компетенцією національних судів і Суд не підмінятиме власною точкою зору щодо фактів оцінку, яку їм було надано в межах національного провадження. Крім того, гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами (див. рішення від 27 жовтня 1993 року у справі "Домбо Беєер B. V. проти Нідерландів", п. 31, Series A, N 274).

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, Суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ» про стягнення заборгованості у розмірі 4 924 640 грн. 31 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 123, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ

1. Позов Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Київській області задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ» (03115, місто Київ, вул.Кучера Василя, будинок 3, ідентифікаційний код юридичної особи 35456735) на користь Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Київській області (03151, місто Київ, вул.Святослава Хороброго, будинок 11-А, ідентифікаційний код юридичної особи 26345736) заборгованість у розмірі 4 889 900 (чотири мільйони вісімсот вісімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот) грн. 00 коп., пеню у розмірі 33 740 (тридцять три тисячі сімсот сорок) грн. 31 коп. та судовий збір у розмірі 59 079 (п`ятдесят дев`ять тисяч сімдесят дев`ять) грн. 72 коп.

3. Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 19 грудня 2025 року.

Суддя О.В. Чинчин