ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
16 грудня 2025 року Справа № 906/816/24
Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Філіпова Т.Л. , суддя Василишин А.Р.
розглянувши у порядку письмового провадження без виклику сторін заяву представника ОСББ "Чуднівська 108-Б" - Могильницької І.М. про ухвалення додаткового рішення за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Житомирської області від 22 травня 2025 року у справі №906/816/24 (повний текст складено 29 травня 2025 року, суддя Вельмакіна Т.М.)
до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Чуднівська 108-Б"
про визнання недійсним рішення загальних зборів ОСББ "Чуднівська 108-Б", оформленого п.1 протоколу №5 від 15.09.2018; визнання недійсним статуту ОСББ "Чуднівська 108-Б" (нова редакція 2018), затвердженого рішенням загальних зборів ОСББ "Чуднівська 108-Б", оформленого п.1 протоколу №5 від 15.09.2018 (з урахуванням заяви позивача від 10.12.2024 та протокольної ухвали суду від 17.12.2024)
Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 01 жовтня 2025 року у справі №906/816/24 залишено без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Житомирської області від 22 травня 2025 року у справі №906/816/24. Рішення Господарського суду Житомирської області від 22 травня 2025 року у справі №906/816/24 залишено без змін.
14 листопада 2025 року від представника ОСББ "Чуднівська 108-Б" - Могильницької І.М. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.
Листом №906/816/24/6132/25 від 24 листопада 2025 року матеріали справи витребувано з Господарського суду Житомирської області.
02 грудня 2025 року до апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №906/816/24.
Відповідно до частин 1, 3 статті 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, серед іншого, судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 03 грудня 2025 року у справі №906/816/24 прийнято заяву представника ОСББ "Чуднівська 108-Б" - Могильницької І.М. про ухвалення додаткового рішення до розгляду. Розгляд заяви представника ОСББ "Чуднівська 108-Б" - Могильницької І.М. про ухвалення додаткового рішення вирішено здійснювати без повідомлення учасників справи.
Колегія суддів, розглянувши заяву представника ОСББ "Чуднівська 108-Б" - Могильницької І.М. про ухвалення додаткового рішення, дійшла висновку про наявність правових підстав для її задоволення, виходячи з наступного.
Згідно зі статтею 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Статтею 16 ГПК України визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ГПК України).
Частиною 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Відповідно до частин першої та другої статті 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною 8 статті 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 статті 126 ГПК України).
Відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:
1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;
2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
При цьому, такий критерій, як обґрунтованість та пропорційність (співмірність) розміру витрат на оплату послуг адвоката до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, суд має враховувати як відповідно до пункту 4 частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України (у разі недотримання - суд за клопотанням іншої сторони зменшує розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу), так і відповідно до пункту 2 частини 5 статті 129 цього Кодексу (у разі недотримання - суд за клопотанням сторони або з власної ініціативи відмовляє у відшкодуванні витрат повністю або частково при здійсненні розподілу).
Як вбачається з матеріалів справи, у відзиві на апеляційну скаргу представником ОСББ "Чуднівська 108-Б" - Могильницькою І.М. заявлено клопотання про стягнення з Ржешніовецького Ігоря Петровича на користь ОСББ "Чуднівська 108-Б" судових витрат у даній справі. До відзиву додано копію платіжної інструкції №593 від 14 серпня 2025 року про сплату 4000 грн. з призначенням платежу "оплата за підготовку проекту апеляційної скарги / проекту відзиву на апеляційну скаргу зг акту №б/н від 14.08.2025 року без ПДВ", копію акта наданих послуг від 14 серпня 2025 року, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат від 11 вересня 2025 року, копія оренду на надання правничої допомоги серії АМ №1097584 від 17 вересня 2024 року.
Так, з наданих доказів вбачається, що правова допомога Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку "Чуднівська 108-Б" по справі надавалася адвокатом Могильницькою Іриною Михайлівною, що підтверджується ордером на надання правничої допомоги серії АМ №1097584 від 17 вересня 2024 року.
Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (частина 1 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
За приписами частини 3 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Як вбачається з матеріалів справи, 16 вересня 2024 року між Адвокатським бюро "Могильницької" та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Чуднівська 108-Б" був укладений договір про надання правової допомоги, у додатку до якого наведено перелік та вартість правової допомоги (послуг), які адвокатське бюро надає клієнту.
Згідно з пунктами 3.6, 3.7 договору, факт наданих послуг підтверджується актом наданих послуг. Підставою для сплати гонорару є акт наданих послуг.
Матеріали справи містять акт наданих послуг на суму 4000,00 грн, згідно з якими адвокат надав позивачу наступну правову послугу - підготовка проекту апеляційної скарги/проекту відзиву на апеляційну скаргу (10 годин).
На підтвердження понесених відповідачем витрат на правничу допомогу суду надано платіжну інструкцію №593 від 14 серпня 2025 року на суму 4000 грн.
Дослідивши вищевказані документи, суд апеляційної інстанції зазначає, що подані докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у сукупності відповідають вимогам статей 73, 75 - 78 ГПК України.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала про те, що при визначенні суми відшкодування витрат сторони на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткові постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 лютого 2022 року у справі №904/5726/19, від 16 листопада 2022 року у справі №906/513/18, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21та інші).
Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Отже, оцінюючи подані відповідачем докази на підтвердження понесених ним витрат на професійну правову допомогу, колегією суддів встановлено, що заявлені витрати на правничу допомогу є співмірними із складністю відповідної роботи, їх обсягом та часом, витраченим адвокатом на надання відповідачу професійної правничої допомоги у суді апеляційної інстанції.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
В той же час, позивачем не заявлено такого клопотання.
Частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Колегією суддів враховується, що постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 01 жовтня 2025 року у справі №906/816/24, з підстав вказаних у даній постанові, апеляційну скаргу позивача на рішення Господарського суду Житомирської області від 22 травня 2025 року у справі №906/816/24 залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Житомирської області від 22 травня 2025 року у справі №906/816/24 - без змін.
Судом апеляційної інстанції крім цього береться до уваги, що сума котру відповідач просить стягнути (4000 грн) не є завищенною з огляду на предмет спору у даній судові справі.
Також, колегією суддів враховується, що представник відповідача брала участь в судових засіданнях, де представляв інтереси відповідача.
Підсумовуючи усе вищевказане колегія суду наголошує, що при оцінці витрат на професійну допомогу адвоката в апеляційному господарському суді, суд бере до уваги те, що в суді апеляційної інстанції представником відповідача відстоювалася позиція відповідача, а також враховуючи відсутність заперечення сторони щодо зменшення витрат на правничу допомогу, колегія суддів зазначає, що у даному випадку, з огляду на розумність, обґрунтованість та співмірність розміру відшкодування витрат на правничу допомогу, колегія суддів, дійшла висновку про те, що заявлені витрати на правничу допомогу, понесену в суді апеляційної інстанції є не завищеними, обґрунтованими та доведеними, а відтак до відшкодування підлягають заявлені судові витрати в повному обсязі.
Отже виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності, принципу розумності судових витрат, враховуючи вищезазначене та всі аспекти і складність даної справи, а також враховуючи те, що апеляційну скаргу позивача залишено без задоволення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про підставність і обрунтованість стягнення з позивача на користь відповідача 4000 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, адже саме такий їх розмір судом визначається як справедливий, а також такий, що відповідає критерію реальності та розумності таких витрат.
Керуючись статтями 2, 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Заяву представника ОСББ "Чуднівська 108-Б" - Могильницької І.М. про ухвалення додаткового рішення задовольнити.
3. Доручити Господарському суду Житомирської області видати наказ на виконання додаткової постанови.
4. Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту в порядку, передбаченому главою 2 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складений "16" грудня 2025 р.
Головуючий суддя Бучинська Г.Б.
Суддя Філіпова Т.Л.
Суддя Василишин А.Р.