ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2025м. ДніпроСправа № 904/5257/25

Господарський суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Перової О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) представників сторін, матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Імпекстранс ЮА", 18001, м.Черкаси, вул.Пушкіна, буд.100, офіс 1,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Уніпласт", 50005, м.Кривий Ріг, вул.Домобудівна, буд.8,

про стягнення заборгованості

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Імпекстранс ЮА" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Уніпласт" про стягнення заборгованості у розмірі 64 717,00грн по договору транспортної експедиції № 1003 від 09.05.2025 та судового збору у розмірі 3 028,00грн.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.09.2025 справу № 904/5257/25 передано на розгляд судді Перовій О.В.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.09.2025 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Уніпласт" залишено без руху. Встановлено позивачу строк для усунення недоліків терміном 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, а саме: надати докази надсилання всіх копій доданих до позовної заяви документів відповідачу (опис вкладення з поіменний переліком, фіскальний чек) або докази направлення до електронного кабінету відповідача; зазначити про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

06.10.2025 до канцелярії суду від позивача надійшла заява від 01.10.2025 про усунення недоліків

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Щодо дотримання прав відповідача під час розгляду даної справи судом.

Відповідно до частини третьої статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Частиною сьомою статті 6 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Судом було з`ясовано, що відповідач має зареєстрований електронний кабінет в підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, тому ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.2025 була направлена відповідачу до його електронного кабінету, про що свідчить довідка про доставку електронного листа від 20.10.2025.

За змістом частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Суд з`ясував, що відповідно до довідки про доставку електронного листа ухвала суду від 17.10.2025 була доставлена до електронного кабінету відповідача 20.10.2025 о 20:01.

З урахуванням положень частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу суду від 17.10.2025 відповідач отримав 21.10.2025.

Крім того, суд наголошує, що за змістом статей 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" убачається, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Так, згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень, зокрема, ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.2025 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/131125471) надіслано судом 20.10.2025, зареєстровано в реєстрі 21.10.2025 та забезпечено надання загального доступу 22.10.2025, тобто завчасно; отже у позивача та відповідача були всі дані, необхідні для пошуку та відстеження руху справи, а також поданими у ній заявами по суті справи, а також реальна можливість отримання такої інформації також із вказаного відкритого джерела (у Єдиному державному реєстрі судових рішень).

Отже відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області по даній справі.

Так, ухвалою суду від 17.10.2025, з урахуванням вимог частини восьмої статті 165 Господарського процесуального кодексу України, судом було запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Ураховуючи встановлену судом вище дату отримання ухвали суду відповідачем (21.10.2025), граничним строком для подання відзиву на позовну заяву було 05.11.2025.

Також судом були враховані положення, встановлені Нормативами і нормативними строками пересилання поштових відправлень та поштових переказів, затвердженими наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 28.01.2014 за № 173/24950, відповідно до яких нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку) місцевої - Д+2, пріоритетної - Д+1; у межах області та між обласними центрами України (у тому числі для міст Києва, Сімферополя, Севастополя) - Д+3, пріоритетної - Д+2; між районними центрами різних областей України (у тому числі для міст обласного підпорядкування) - Д+4, пріоритетної - Д+3; між іншими населеними пунктами різних областей України - Д+5, пріоритетної - Д+4, де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 2, 3, 4, 5 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення. При пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в пункті 1 цього розділу нормативні строки пересилання збільшуються на один день.

Відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву.

Зважаючи на предмет та підстави позову у даній справи, суд доходить висновку, що матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення.

Більше того, права відповідача, як учасника справи, не можуть забезпечуватись за рахунок порушення права позивача на розумність строків розгляду справи судом (на своєчасне вирішення спору судом), що є безпосереднім завданням господарського судочинства, та яке відповідно до норм частини другої статті 2 Господарського процесуального кодексу України превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже статтею 248 Господарського процесуального кодексу України законодавець визначив межі розумного строку для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, а саме: не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Крім того, згідно з частинами другою, третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Ураховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Відповідно до частини восьмої статті 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

ВСТАНОВИВ:

09.05.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Імпекстранс ЮА" (далі позивач, Перевізник-Експедитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Уніпласт" (далі замовник) укладений договір транспортної експедиції організації автомобільних перевезень вантажів № 1003.

Даний договір регулює порядок взаємовідносин сторін при виконанні Перевізником-Експедитором доручень замовника по виконанню автомобільних перевезень вантажів в міжнародному та (або) регіональному сполученні (під регіоном в рамках даного договору приймається територія України) (пункт 1.1. договору).

Сторони домовилися, що у разі, якщо замовник укладе договір з Перевізником-Експедитором про організацію виконання перевезення вантажу, сторони будуть укладати між собою договори у формі заявок, які є невід`ємною частиною даного договору, на типових умовах, приведених нижче (пункт 1.2. договору).

Замовник залучає Перевізника-Експедитора для організації перевезення вантажу, а Перевізник - Експедитор зобов`язується організувати доставку вантажу до місця призначення й організувати його видачу вантажоодержувачеві (вповноваженій особі вантажоодержувача) у відповідності до заявки замовника, а замовник зобов`язується оплатити встановлену плату за здійснене у відповідності до Заявки перевезення (пункт 1.3. договору).

При організації міжнародного перевезення вантажів автомобільним транспортом такі перевезення виконуються у відповідності до умов Конвенції про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів (КДПВ) (зі змінами, внесеними Протоколом від 05.07.1978 р.), далі - Конвенція СМR, якщо принаймні одна з країн місця завантаження вантажу або місця доставки вантажу у відповідності до заявки є учасником Конвенції, митної конвенції про міжнародне перевезення вантажів із застосуванням книжки МДП (Конвенція МДП), Європейської угоди про режим праці і відпочинку водіїв (ЕСТР), а також законодавчими і нормативними актами України. Сторони також дотримують положень Конвенції про дорожнє перевезення небезпечних вантажів (АDR) і Європейської угоди про перевезення швидкопсувних вантажів. У випадку незастосування Конвенції СМR сторони керуються положеннями даного договору і законодавством України (пункт 1.4. договору).

Відповідно до пункту 2.1. договору замовник зобов`язується:

2.1.1. надавати Перевізнику-Експедитору заявки на організацію перевезення вантажу, що повинні бути підписаними керівником замовника і Перевізника-Експедитора та скріплені печатками, та передані Перевізнику-Експедитору по факсимільному зв`язку, при цьому заявки повинні містити наступні дані:

* маршрут перевезення вантажу;

* адреси пункту завантаження та митного оформлення;

* адреси пункту митного оформлення та розвантаження;

* адреси відправника й отримувача вантажу із зазначенням відповідальних осіб;

* дата та час подачі автомобіля на завантаження;

* повну, точну і достовірну інформацію щодо виду, найменування, кількості, якості та інших характеристик вантажу, його властивостей, умов його перевезення (це може бути вага, об`єм, номенклатура та загальна вартість вантажу, кількість місць і вид упаковки, тощо);

* необхідні документи при завантаженні,

* бажаний строк доставки вантажу;

* розмір штрафних санкцій за зрив завантаження і простій транспортного засобу;

* загальна сума послуг по перевезенню вантажу;

* іншу інформацію, яка необхідна для виконання Перевізником-Експедитором своїх обов`язків за

договором.

2.1.2. У строк не пізніше 24 годин після отримання заявки, Перевізник-Експедитор повинен підтвердити прийняття заявки до виконання, на умовах, що викладені в ній, або, при неможливості здійснення перевезення на умовах, викладених у заявці, повідомити про відмову від підтвердження заявки.

2.1.3. В підтвердженій заявці Перевізник-Експедитор додатково повідомляє замовнику реєстраційні і транспортного засобу, який буде здійснювати перевезення.

2.1.4. Узгоджена сторонами шляхом підписання і засвідчена печатками сторін заявка є невід`ємною частиною даного договору і обов`язкова для виконання сторонами, однак може бути анульована у передбачених договором випадках;

2.1.5. Замовник організовує забезпечення своєчасного оформлення товарно-транспортних, митних та інших документів, необхідних для безперешкодного проїзду через державні кордони країн, відправлення призначення і транзиту. Організувати забезпечення своєчасного оформлення проходження митного, ветеринарного, карантинного. екологічного та іншого контролю і здачі вантажу вантажоодержувачеві, а також нести витрати, пов`язані з проходженням такого контролю. При затриманні вантажу митними та іншими державними контролюючими органами вживати заходів з розблокування і проходження вантажу.

2.1.6. Замовник організовує забезпечення проведення процедури завантаження / розвантаження і митне оформлення вантажу, що перевозиться, впродовж 48 годин на території України і 48 годин на території інших країн, за виключенням вихідних та святкових днів країни перебування, при прибутті транспортного засобу на місці проведення операції до 12 години за місцевим часом. В іншому випадку відлік починається з наступної доби. Простій транспортного засобу понад вказаний час оплачується замовником за умови отримання від Перевізника-Експедитора інформації у письмовому вигляді до 16 години дня, що передує початкові простою, за умовами пункту 2.2.9. цього договору. Факт простою підтверджується з боку Перевізника-Експедитора наданням оригіналу карти простою.

2.1.7. Нормативним часом на очікування попередньої декларації на митному переході вважати 12 годин. Якщо час очікування перевищив 12 годин - замовник оплачує Перевізнику-Експедитору за кожні початі 24 години суму у розрахунку 150,00 (сто п`ятдесят) євро по курсу НБУ на дату настання відповідальності сторін.

2.1.8. Замовник організовує забезпечення упакування вантажу, що виключає його пошкодження під час штатного (безаварійного) транспортування.

2.1.9. Замовник негайно інформує Перевізника-Експедитора про необхідну переадресацію транспортного засобу у випадку наявності такої необхідності.

2.1.10. Своєчасно, в строки, вказані в п.3.3. договору, здійснювати розрахунки з Перевізником-Експедитором.

Розрахунки за фактично надані замовнику транспортно-експедиційні послуги здійснюються у національній валюті України шляхом банківського переказу коштів на розрахунковий рахунок Перевізника-Експедитора. Підтвердженням факту надання послуги є оригінал товарно-транспортної накладної встановленого зразка для перевезення. вказаного у заявці, з відмітками вантажовідправника, перевізника та (або) Перевізника-Експедитора, одержувача вантажу та (або) митних органів (пункт 3.1. договору).

Вартість кожного окремого перевезення, строки подачі транспорту та доставки вантажу, вказуються в узгодженій сторонами заявці на здійснення такого перевезення, що є невід`ємною частиною цього договору (пункт 3.2. договору).

Підставою для здійснення оплати послуг Перевізника-Експедитора є оригінал рахунку-фактури, наданий останнім в одному екземплярі, оригінал товарно-транспортної накладної по відповідній заявці з відміткою вантажоодержувача про прийомку вантажу та оригінали інших документів, що підтверджують узгоджені з замовником додаткові витрати Перевізника-Експедитора, які він поніс в інтересах Замовника з метою виконання даного договору, акт виконаних робіт у двох екземплярах підписаний із боку Перевізника-Експедитора та податкові накладні, оформлені у відповідності до діючого Податкового законодавства України. Вказані документи мають бути надані не пізніше 14 днів після виконання вантажоперевезення. Ненадання Експедитором-Виконавцем повного комплекту вищевказаних документів дає право замовнику відмовити в здійснені оплати до моменту надання необхідних документів (пункт 3.3. договору).

Строк оплати послуг Перевізника-Експедитора складає 14 днів з моменту отримання замовником повного пакету документів, вказаних у пункті 3.2. цього договору, якщо інше не обумовлено в заявці на перевезення (пункт 3.4. договору).

За невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з Конвенцією СМR і / або чинному законодавству України (пункт 4.1. договору).

Цей договір набуває чинності з моменту підписання і діє до 31 грудня 2025 року або до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (пункт 7.1. договору).

09.05.2025 сторонами оформлено заявку № 3251-1 на організацію перевезення вантажу міжнародного сполучення (додаток № 1 до договору транспортної експедиції організації автомобільних перевезень вантажів № 1003 від 09.05.2025).

Договір та додаток № 1 підписані сторонами та скріплені печатками без зауважень та заперечень до нього.

У період з 13.05.2025 по 21.05.2025 позивач надав відповідачу послуги з перевезення вантажу автомобілем Волво СЕ460ЕК, причіп СЕ0446XF. Перевезення здійснювалось за маршрутом: України, м.Кривий Ріг, вул.Домобудівна, 8 Romania, 50152 Brasov, вантаж 15 900 кг, 100 куб, 763 рулонів металевої сітки на 28 палетах, перетин кордону через Порубне-Сірет.

Згідно заявки № 3251-1 на організацію перевезення вантажу міжнародного сполучення від 09.05.2025 ставка на перевезення становила 1 550 євро (по курсу НБУ на день розвантаження). Умови оплати: 100 % безготівковий рахунок, на протязі 10-12 днів після розвантаження та отримання копії CMR з відміткою про розвантаження.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Імпекстранс ЮА" виставлено відповідачу рахунок-фактуру № СФ-3251-1 від 22.05.2025 на суму 72 717,00 грн.

Відповідачем частково сплачено заборгованість у розмірі 8 000,00 грн.

Предметом спору у даній справі є стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Уніпласт" заборгованості у розмірі 64 717,00грн по договору транспортної експедиції № 1003 від 09.05.2025.

Предметом доказування у даній справі є встановлення обставин укладення договору транспортної експедиції організації автомобільних перевезень вантажів № 1003 від 09.05.2025, строк дії договору, умови надання послуг, факт надання послуг з перевезення вантажу, строк оплати, наявність прострочення надання послуг, правомірність заявленої до стягнення основної заборгованості.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи у їх сукупності, ураховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Згідно із частиною першою статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з умовами укладеного між сторонами договору виникли договірні відносини перевезення вантажу, які регулюються нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України (чинний на момент виникнення спірних правовідносин) та спеціальними законами України.

Перевезенням вантажів згідно з положеннями статті 306 Господарського кодексу України (чинний на момент виникнення спірних правовідносин) визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами.

Суб`єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі.

Перевезення вантажів здійснюють вантажний залізничний транспорт, автомобільний вантажний транспорт, морський вантажний транспорт та вантажний внутрішній флот, авіаційний вантажний транспорт, трубопровідний транспорт, космічний транспорт, інші види транспорту.

Допоміжним видом діяльності, пов`язаним з перевезенням вантажу, є транспортна експедиція.

За своєю правовою природою заявка є договором перевезення, за яким згідно з частинами першою, другою статті 307 Господарського кодексу України (чинний на момент виникнення спірних правовідносин) та статті 909 Цивільного кодексу України - одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Статтею 50 Закону України "Про автомобільний транспорт" встановлено, що договір про перевезення вантажу автомобільним транспортом укладається відповідно до цивільного законодавства між замовником та виконавцем у письмовій формі. Істотними умовами договору є: найменування та місцезнаходження сторін; найменування та кількість вантажу, його пакування; умови та термін перевезення; місце та час навантаження і розвантаження; вартість перевезення; інші умови, узгоджені сторонами.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" відносини в галузі транспортно-експедиторської діяльності регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законами України "Про транспорт", "Про зовнішньоекономічну діяльність", "Про транзит вантажів", цим Законом, іншими законами, транспортними кодексами та статутами, а також іншими нормативно-правовими актами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" транспортно-експедиторська діяльність це підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів.

Транспортно-експедиторська діяльність здійснюється суб`єктами господарювання різних форм власності, які для виконання доручень клієнтів чи відповідно до технологій роботи можуть мати: склади, різні види транспортних засобів, контейнери, виробничі приміщення тощо. Експедитори для виконання доручень клієнтів можуть укладати договори з перевізниками, портами, авіапідприємствами, судноплавними компаніями тощо, які є резидентами або нерезидентами України (стаття 4 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність").

Відповідно до приписів статті 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

За договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням (частина перша статті 929 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Матеріали справи не містять доказів того, що договір транспортної експедиції організації автомобільних перевезень вантажів № 1003 від 09.05.2025 визнавався недійсними у судовому порядку.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Імпекстранс ЮА" на виконання умов договору в період з 13.05.2025 по 21.05.2025 надано послуги Товариству з обмеженою відповідальністю "Уніпласт" з перевезення вантажу згідно заявки № 3251-1 від 09.05.2025 на суму 1 550 євро, що еквівалентно 72 717,00грн.

Відповідач частково сплатив заборгованість за надані послуги у розмірі 8 000,00 грн, що підтверджується інформаційним повідомленням про зарахування коштів № 12433 від 04.07.2025.

Відповідно до акта № ОУ-3251-1 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 22.05.2025 загальна вартість робіт (послуг) складає 72 717,00 грн. Згаданий акт підписаний сторонами без будь-яких заперечень та зауважень.

Станом на день прийняття рішення у справі заборгованість за договором транспортної експедиції організації автомобільних перевезень вантажів № 1003 від 09.05.2025 складає 64 717,00 грн, що підтверджується матеріалами справи, тому підлягає до стягнення.

Відповідно до частини першої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 ГПК України).

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За викладеного, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором транспортної експедиції № 1003 від 09.05.2025 у розмірі 64 717,00 грн.

Щодо судових витрат.

Згідно із частиною першою статті 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Закон України "Про судовий збір" визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (стаття 9 Закону України "Про судовий збір").

Оскільки при зверненні до Господарського суду Дніпропетровської області заявлено вимогу майнового характеру (64 717,00 грн), то позивач сплатив судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір у справі покладається на відповідача у розмірі 3 028, 00 грн.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Імпекстранс ЮА" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Уніпласт" про стягнення заборгованості задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Уніпласт", 50005, м.Кривий Ріг, вул.Домобудівна, буд.8, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Імпекстранс ЮА", 18001, м.Черкаси, вул.Пушкіна, буд.100, офіс 1, заборгованість за договором транспортної експедиції № 1003 від 09.05.2025 у розмірі 64 717,00 грн (шістдесят чотири тисячі сімсот сімнадцять гривень 00 копійок) та судовий збір у розмірі 3 028, 00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 16.12.2025

Суддя О.В. Перова