Справа № 909/1254/25
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16.12.2025 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Гули У.І., секретар судового засідання Клапків Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3

про розірвання договору суборенди землі та повернення земельної ділянки

за участі

від позивача представник не з"явився

від відповідача Скрипник В.Б.- ордер, адвокат

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Гринишин Світлани Василівни та просить суд:

- договір суборенди, укладений між Фізичною особою-підприємцем Маруняком Володимиром Михайловичем та Фізичною особою-підприємцем Гринишин Світланою Василівною від 29.03.2017 року - розірвати.

- зобов`язати ОСОБА_2 повернути земельну ділянку, площею 0,1796 га, к.н.- :01:017:0494, розташовану за адресою проспект Незалежності в м. Долина Івано-Франківської області, у володіння та користування Маруняка Володимира Михайловича.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідач порушує умови договору суборенди земельної ділянки від 29.03.2017, яка перебуває у оренді позивача на підставі Договору оренди земельної ділянки несільськогосподарського значення від 07.03.2002 в частині повної та своєчасної сплати орендної плати та цільового використання земельної ділянки. Позовні вимоги обґрунтовано приписами ст.141 Земельного кодексу, судовою практикою та умовами договорів.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 30.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 909/1254/25; суд ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 18.11.2025. Суд встановив сторонам строки на подання суду відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечення.

28.11.2025 відповідачем подано відзив на позовну заяву (вх.№19548/25), заяву про виклик свідка ОСОБА_3 який може надати свідчення про отримання орендних платежів Маруняком В.М. (вх.19550/25) та клопотання про закриття провадження у справі у зв"язку з тим, що даний спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства. (вх.10507/25).

01.12.2025 від позивача, надійшла відповідь на відзив (вх. № 19580/25), яка прийнята судом до розгляду, 02.12.2025 заперечення на клопотання (вх.№19723/25, 19730/25).

03.12.2025 від позивача надійшло клопотання про розгляд справи на підготовчому засіданні 16.12.2025 без участі позивача та його представника.

У підготовчому судовому засіданні представник відповідача подані клопотання підтримав, зазначив що покази свідка, враховуючи, що умовами укладеного договору розрахунок здійснюється у готівковій формі, є належними та допустимими доказами підтвердження проведення розрахунку.

Суд, дослідивши матеріли справи та подану заяву про закриття провадження у справі, відмовляє в її задоволенні з огляду на наступне.

29.03.2017 ФОП Маруняк В.М. та ФОП Гринишин С.В. уклали договір суборенди земельної ділянки, яка розташована в м. Долина, проспект Незалежності (біля заводу ЗБВІК).

Як встановив суд, відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 15.02.2018 позивач зареєстрував припинення своєї підприємницької діяльності, а 18.09.2024 відповідачка також зареєструвала припинення своєї підприємницької діяльності, у зв`язку з чим державну реєстрацію позивача та відповідача, як фізичних осіб - підприємців припинено.

Водночас, 02.03.2025 Гринишин С.В. зареєструвала підприємницьку діяльність, код КВЕД 52.21, назва КВЕД допоміжне обслуговування наземного транспорту, що підтверджується відповіддю № 1953254 від 30.10.2025 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

У постанові від 09.10.2019 у справі № 127/23144/18 Велика Палата Верховного Суду висловила правову позицію, що частиною третьою статті 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" передбачено, що фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до ЄДР запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності ФОП. Відповідно до статті 52 ЦК України ФОП відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. За змістом статей 51, 52, 598-609 ЦК України, статей 202-208 ГК України, статті 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" однією з особливостей підстав припинення зобов`язань для ФОП є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. ФОП відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном. Тому у даній справі Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що виходячи із суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін як таких, що виникли з господарського договору, зобов`язання за яким у відповідача із втратою його статусу як ФОП не припинились, суди першої та апеляційної інстанції дійшли правильного висновку про належність спору до господарської юрисдикції.

Відповідно до п. 15 ч. 1 статті 20 ГПК України, господарські суди розглядають, зокрема, інші справи у спорах між суб`єктами господарювання.

З урахування вимог ГПК України та зазначеної правової позиції Великої Палати Верховного Суду, суд вважає, що справа належить до юрисдикції господарського суду, оскільки правовідносини у справі склались між сторонами, як фізичними особами-підприємцями, тобто спір виник з господарських правовідносин.

Суд, дослідивши матеріли справи та заяву відповідача про виклик свідка, зазначає наступне.

Відповідно до п. 2, 3 ч. 1 ст. 42 ГПК України учасники справи мають право: подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Приписами статті 73 ГПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини, або які ґрунтуються на повідомленнях інших осіб (ч. 1 ст. 87 ГПК України).

На підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах. Законом можуть бути визначені інші обставини, які не можуть встановлюватися на підставі показань свідків (ч. 2 ст. 87 ГПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 87 ГПК України сторони, треті особи та їх представники за їхньою згодою, в тому числі за власною ініціативою, якщо інше не встановлено цим Кодексом, можуть бути допитані як свідки про відомі їм обставини, що мають значення для справи.

Частинами 1, 2 ст. 88 ГПК України встановлено, що показання свідка викладаються ним письмово у заяві свідка. У заяві свідка зазначаються ім`я (прізвище, ім`я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності), обставини, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ГПК України, підпис свідка на заяві посвідчується нотаріусом. Не вимагається нотаріальне посвідчення підпису сторін, третіх осіб, їх представників, які дали згоду на допит їх як свідків.

Заява свідка має бути подана до суду у строк, встановлений для подання доказів (ч. 4 ст. 88 ГПК України). Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи (ч.3 ст. 80 ГПК України).

У статті 89 ГПК України встановлено процесуальний механізм виклику свідка та визначено, що свідок викликається судом для допиту за ініціативою суду або за клопотанням учасника справи у разі, якщо обставини, викладені свідком у заяві, суперечать іншим доказам або викликають у суду сумнів щодо їх змісту, достовірності чи повноти; суд має право зобов`язати учасника справи, який подав заяву свідка, забезпечити явку свідка до суду або його участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Зміст наведених вище норм свідчить про те, що участь у господарському процесі свідків обумовлена наявністю певних обмежень та умов, визначених Господарським процесуальним кодексом України.

Так, процесуальний закон встановлює в якості передумови виклику свідка наявність його заяви, оформленої у відповідності до вимог ст. 88 ГПК України.

В матеріалах справи відсутня заява свідка, оформлена в порядку встановленому законом.

Також, для здійснення процесуальної дії з виклику свідка законом встановлені певні умови, зокрема, встановлення в ході здійснення господарським судом судочинства суперечливості обставин, викладених свідком у заяві іншим доказам; виникнення у суду сумнівів щодо змісту обставин, викладених свідком у заяві; виникнення у суду сумнівів щодо достовірності чи повноти, викладених свідком у заяві обставин. За відсутності зазначених умов у суду відсутні повноваження для здійснення процесуальних дій з виклику свідків.

Водночас, відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З урахуванням наведеного, суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача про виклик свідка .

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 177 ГПК України підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання. Підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більш ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

У судовому засіданні представник відповідача просив суд відкласти провадження у справі для звернення до суду з клопотаннями про виклик свідків.

Зі змісту ч. 2 ст. 183 ГПК України вбачається, що суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках: 1)визначених частиною другою статті 202 цього Кодексу; 2) залучення до участі або вступу у справу третьої особи, заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача; 3) в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 182 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

З метою забезпечення права кожного із учасників у даній справі на належний судовий захист, належної підготовки справи до судового розгляду, прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі по суті спору, суд ухвалив відкласти підготовче засідання в межах строку підготовчого провадження.

Враховуючи неможливість вчинення усіх дій, передбачених ст. 182 ГПК України, для належної підготовки справи для розгляду по суті, суд вважає за необхідне продовжити строк підготовчого провадження на тридцять днів.

Керуючись ст. ст. 88, 89, 182, 183, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_2 про закриття провадження у справі відмовити.

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_2 про виклик свідка відмовити.

Продовжити строк підготовчого провадження у справі № 909/1254/25 на 30 днів.

Відкласти підготовче засідання на 20.01.2026 об 11:20. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Івано-Франківської області за адресою: вул. Грушевського, 32, м. Івано-Франківськ, 76004, зал судових засідань № 8.

Явку представника позивача у судове засідання визнати обов"язковою.

Направленим у судове засідання уповноваженим представникам сторін мати при собі відповідно до ст. 60 Господарського процесуального кодексу України документи, що підтверджують повноваження представників.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Заперечення щодо даної ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Гула У.І.