ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19.12.2025 Справа № 914/3853/25

Суддя Господарського суду Львівської області Мазовіта А.Б., розглянувши заяву

Львівського комунального підприємства «Львівське міжміське бюро технічної інвентаризації», 79008, м. Львів, пл. Галицька, б. 15 (ідентифікаційний код 34521986)

про видачу судового наказу про стягнення з боржника

Львівської міської громадської організації «Українська молодь Христові», 79008, м. Львів, вул. Пекарська, б. 13 (ідентифікаційний код 13797827) заборгованості в сумі 15.514,19 грн.

ВСТАНОВИВ:

16.12.2025 року Львівське комунальне підприємство «Львівське міжміське бюро технічної інвентаризації» звернулося до Господарського суду Львівської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Львівської міської громадської організації «Українська молодь Христові» заборгованості з відшкодування витрат балансоутримувача за договором № 476 у розмірі 15.514,19 грн., а також судового збору в сумі 242,24 грн.

Розглянувши подану заяву, у відповідності до вимог розділу ІІ Господарського процесуального кодексу України, суд зазначає наступне.

В силу приписів частини першої та другої статті 12 Господарського процесуального кодексу України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку:

1) наказного провадження;

2) позовного провадження (загального або спрощеного).

Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Так відповідно до ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пунктом 5 частини 2 статті 150 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у заяві повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно зі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підтвердження заявлених вимог заявник надав суду копію договору від 01.05.2025 № 476 з додатком № 1 від 01.05.2025, копію договору від 28.09.2023 № 476 з додатком від 28.09.2023 та копію довідки ЛКП «Львівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради від 12.12.2025 № 230201/593.

За приписами статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом вважається документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до ст. 9 Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

За своєю правовою природою первинні документи є документами, які посвідчують виконання зобов`язань (констатують, фіксують певні факти господарської діяльності в правовідносинах між сторонами) та мають юридичне значення для встановлення обставин такого виконання (аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.2020 у справі № 909/146/19).

Крім того як передбачено п. 5.1 договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна, в останній робочий день місяця, у якому були понесені витрати (надані послуги), Балансоутримувачем та Орендарем підписується акт надання послуг, що засвідчує виконання Сторонами своїх зобов`язань. Орендар отримує рахунок, акт особисто та/або поштою на електронну адресу, вказану у Договорі, та/або через програмне забезпечення М.Е.Dос та/або будь-яке інше програмне забезпечення, яке надає можливість пересилання рахунків/актів (за наявності такого у Орендаря) разом з рахунком на оплату відшкодування витрат (послуг), і зобов`язаний повернути акт Балансоутримувачу особисто або поштою. Сторони погодили, що всі вищезазначені способи надання актів приймання-передачі робіт (послуг) та рахунків є належним підтвердженням їх вручення. У разі непідписання та/або неповернення Орендарем акта приймання-передачі робіт (послуг) до 15-го числа наступного за розрахунковим місяця та/або відсутності у цей період письмової вмотивованої відмови від його підписання роботи (послуги) вважаються виконаними та прийнятими без зауважень.

Заявником не було долучено доказів формування та відправлення актів наданих послуг Львівській міській громадській організації «Українська молодь Христові» у один із способів передбачених п. 5.1 договору.

Також суд зазначає, що довідка від 12.12.2025 № 230201/593 підписана лише заявником та головним бухгалтером підприємства. Дані, зазначені у довідці не підтверджуються жодним первинним документом, тим більше враховуючи, що Львівська міська громадська організація «Українська молодь Христові» частково здійснювала оплату за договором, про що зазначає і сам заявник, і відобразив даний факт у довідці.

Довідка про розмір заборгованості, складена в односторонньому порядку, сама по собі не є первинним документом в розумінні статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", адже не відповідає вимогам, встановленим наведеною нормою для первинних документів. Тому за відсутності первинних документів він не може вважатися доказом, який підтверджує суму заборгованості.

Інших доказів на підтвердження суми існуючої заборгованості надано не було.

Отже суд вважає, що сума заявленої вимоги не є доведеною належними доказами, а тому дана вимога є спірною, відтак не може розглядатись в порядку наказного провадження.

Згідно пунктів 1 та 8 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

За приписами ч. 2 ст. 154 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України, про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу за заявою Львівського комунального підприємства «Львівське міжміське бюро технічної інвентаризації» про видачу судового на підставі п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою, в порядку встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Згідно з ч. 2 ст. 151 ГПК України у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 12, 148, 150, 152, 153, 154 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Львівському комунальному підприємству «Львівське міжміське бюро технічної інвентаризації» у видачі судового наказу про стягнення з Львівської міської громадської організації «Українська молодь Христові» заборгованості в сумі 15.514,19 грн.

2. Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

3. Веб-адреса сторінки суду http://lv.arbitr.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається.

Ухвалу складено та підписано 19.12.2025.

Суддя Мазовіта А.Б.