РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.12.2025Справа № 910/12860/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (площа Івана Франка, 5, м. Київ, 01001; ідентифікаційний код 40538421)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євростандарт Плюс» (вул. Зоологічна, буд. 4а, м. Київ, 04119; ідентифікаційний код 31355322)

про стягнення 623 548, 12 грн,

Представники сторін: не викликались

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції Позивача

До Господарського суду міста Києва звернулось Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі за текстом КП «Київтеплоенерго», Позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна група Навігатор» (далі за текстом ТОВ «Євростандарт Плюс», Відповідач) про стягнення 476 294, 32 грн - заборгованості за послугу з постачання теплової енергії за період з листопада 2024 по липень 2025; 30 397, 13 грн - 3% річних; 114 119, 18 грн - інфляційних втрат; 2 687,53 грн - пені; 49, 96 грн - внесків за обслуговування вузла комерційного обліку.

В обґрунтування заявлених вимог Позивач зазначає, що Відповідачем не виконано обов`язок з укладання договору про надання житлово-комунальної послуги з постачання теплової енергії, однак враховуючи, що Відповідач є користувачем нежитлового приміщення № 130-А за адресою: м. Київ, Зодчих, 62 з ним в силу змін згідно Закону України від 03.12.2020 № 1060 «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг» укладено публічний індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії.

Позивач стверджує, що ним в межах такого договору надано послуги з постачання теплової енергії за період листопад 2021 липень 2025, які Відповідачем не оплачено, що стало підставою для нарахування 3 % річних, інфляційних витрат та пені за прострочення виконання грошового зобов`язання та звернення до суду з даним позовом.

2. Стислий виклад позиції Відповідача

Заперечуючи щодо задоволення позову, Відповідач стверджує, що Позивач не надав належних доказів фактичного надання послуг з теплопостачання саме до його нежитлового приміщення за адресою: м. Київ, Зодчих, 62 протягом спірного періоду.

Відповідач стверджує, що послуги від Позивача ним не споживалися, а акти приймання-передачі теплової енергії між сторонами не підписувалися в силу чого підстави для стягнення з Відповідача заявлених коштів відсутні.

3. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

03.11.2025 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву, до якого долучено клопотання про призначення судової експертизи.

07.11.2025 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.

19.11.2025 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшли заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву.

19.11.2025 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання Відповідача по розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

В обґрунтування необхідності подальшого розгляду справи за правилами загального позовного провадження Відповідач посилається на необхідність призначення у справі теплотехнічної (будівельно-технічної) експертизи задля встановлення фактичних обставин, пов`язаних із підключенням нежитлового приміщення № 130-А за адресою: м. Київ, вул. Зодчих, 62, до загальнобудинкової системи централізованого опалення.

Крім того, Відповідач звертає увагу на ціну позову, яка перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обґрунтування необхідності призначення експертизи Відповідач зазначає, що наразі ключовим питанням для вирішення даного спору є встановлення факту надання послуг з теплопостачання до приміщення Відповідача за адресою - м. Київ, Зодчих, 62 протягом спірного періоду, що потребує спеціальних технічних знань у галузі теплотехніки та будівництва

Розглянувши подане Відповідачем клопотання про призначення експертизи, суд дійшов висновку відмовити у його задоволенні з підстав необґрунтованості оскільки відповіді на поставлені Відповідачем питання задля вирішення яких має бути призначена судова експертиза не спростовують фактичні обставини справи та можуть бути надані судом на підставі наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, клопотання про призначення експертизи не підлягає задоволенню, а недоведення Відповідачем в чому саме полягає складність спірних правовідносин виключає можливість здійснювати подальший розгляд справи за правилами загального прозового провадження.

При цьому суд зазначає, що ціна спору, яка перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не є критерієм складності справи, враховуючи критерії визначені пунктом 2 частини 5 статті 12 ГПК України.

Таким чином, приймаючи до уваги, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до частини 5 статті 252 ГПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.06.2014 у справі № 910/7086/14, яке набрало законної сили 05.08.2014 встановлено, що згідно з договором купівлі-продажу нежилого приміщення від 19.05.2005 ТОВ «Фірма «Престо, ЛТД» нежиле приміщення № 130-А, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Зодчих, буд. 62, передано у власність ТОВ «Євростандарт Плюс» (Відповідача).

Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 № 591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам.

З 01.05.2018 постачання теплової енергії та надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води здійснює Позивач.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.04.2024 у справі № 910/19366/23, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.09.2024 стягнуто з ТОВ «Євростандарт Плюс» на користь КП «Київтеплоенерго» 145 233 грн основного боргу з постачання теплової енергії за період з листопада 2018 по грудень 2021, 14 390, 66 грн. 3% річних, 61 740, 79 грн інфляційних втрат та 3 320, 46 грн судового збору.

Так, при розгляді справи № 910/19366/23 судом встановлено, що КП «Київтеплоенерго» за період з листопада 2018 по грудень 2021 (опалювальний сезон 2020-2021) ТОВ «Євростандарт Плюс» спожито теплову енергію на загальну суму 145 233 грн, а нежиле приміщення № 130-А за адресою: м. Київ, вул. Зодчих, буд. 62, площею 384, 5 кв.м є невід`ємною частиною централізованої системи опалення всього будинку в силу чого облік теплоспоживання вказаного приміщення здійснюється пропорційно його опалювальній площі за особовим рахунком № 810206-01.

24.05.2023 представниками постачальника, в присутності представника споживача (Відповідача) проведено обстеження нежитлового приміщення за адресою: м. Київ, вул. Зодчих, буд. 62, про що складено акт № 02533 та встановлено: у нежитловому приміщенні наявні транзитні внутрішньобудинкові трубопроводи централізованого опалення в кількості 6 штук, які знаходяться за оздоблювальним матеріалом (гіпсокартоном) з влаштованими відгалуженнями, на який встановлена запірна арматура (кульові крани) не опломбована пломбами КП «Київтеплоенерго»; загальнобудинкові транзитні трубопроводи не заізольовані; також в межах нежитлового приміщення відповідача наявні прилади опалювання в кількості 7 штук, які підключені до загальнобудинкової системи централізованого опалення.

Вказаний акт підписаний сторонами, зокрема, представником Відповідача керівником Штурмою А.В. без зауважень та заперечень.

Позивач стверджує, що з Відповідачем не укладено договору про надання послуг теплопостачання в силу положень пункту 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції від 09.11.2017 року), а враховуючи заявлений в межах даного позову період (листопад 2021 липень 2025) в силу положень статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції Закону України від 03.12.2020 № 1060 «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг» між сторонами укладено індивідуальний договір про надання послуги постачання теплової, що є публічним договором приєднання в редакції від 30.09.2021.

Так, Позивач стверджує, що ним в межам індивідуального договору надано послуги з теплопостачання Відповідачу за період листопад 2021 липень 2025 на суму 476 294, 32 грн, на підтвердження чого Позивачем надано наступні докази.

За адресою: м. Київ, вул. Зодчих, буд. 62, відповідно до корінця наряду № 829 від 20.10.2021 включено опалення, згідно переліку споживачів (об`єктів теплоспоживання) приєднаних до тепломереж КП «Київтеплоенерго» з підключеними тепловими навантаженнями, а 28.03.2022 опалення відключено.

Відповідно до корінця наряду № 378 від 20.10.2022 включено опалення, згідно з корінця наряду № 950 від 08.04.2023 відключено опалення.

Відповідно до корінця наряду № 804 від 16.10.2023 включено опалення, згідно з корінця наряду № 959 від 28.03.2024 відключено опалення.

Відповідно до корінця наряду № 170 від 30.10.2024 включено опалення, згідно з корінця наряду № 201 від 24.03.2025 відключено опалення.

Також Позивачем на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог до суду надано: відомості реєстрації параметрів теплоспоживання, акти демонтажу / монтажу приладів теплової енергії, акти про готовність вузла комерційного обліку до роботи в межах спірного періоду за адресою: м. Київ, вул. Зодчих, буд. 62.

Судом встановлено, що нежиле приміщення № 130-А за адресою: м. Київ, вул. Зодчих, буд. 62, площею 384, 5 кв.м є невід`ємною частиною централізованої системи опалення всього будинку та облік теплоспоживання вказаного приміщення здійснюється пропорційно його опалювальній площі за особовим рахунком № 40101.

Згідно наданих до суду актів надання послуг з постачання теплової енергії за спірний період, враховуючи здійснені Відповідачем оплати на суму 79 000,41 грн та проведенні коригування вартість спожитих, однак не оплачених послуг становить 476 291, 32 грн.

Враховуючи не виконання стороною Відповідача грошового зобов`язання, Позивачем здійснено нарахування пені, 3 % річних та інфляційних втрат згідно наданого розрахунку за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Також Позивачем заявлено до стягнення заборгованість по внескам за обслуговування вузла комерційного обліку комунальної послуги за період І квартал 2020 ІІІ квартал 2021 на суму 49,96 грн згідно долучених до позову актів та рахунку на оплату вказаного боргу.

Заперечуючи щодо задоволення позову Відповідач стверджує, що послуги теплопостачання ним не споживалися, а докази зворотного Позивачем не надано.

Позивачем надано лише внутрішні документи власного виробництва, зокрема облікові картки, табуляграми та розрахунки заборгованості, які є одностороннім відображенням нарахувань у інформаційній системі Позивача. Жодний з цих документів не підписаний представником Відповідача та не містить підтвердження отримання Відповідачем будь-яких повідомлень, рахунків або актів від Позивача.

Згідно доводів Відповідача табуляграми є зведеними даними про фактичне споживання, але останні не підтверджують отримання послуг безпосередньо кінцевим споживачем при тому, що Позивачем не надано актів приймання-передачі теплової енергії, підписаних обома сторонами або з відміткою про відмову в підписанні.

Надані Позивачем корінці нарядів не містять будь-якої інформації про підключення або відключення системи опалення саме в приміщенні 130-А, не містять відомостей про технічний стан системи опалення в цьому приміщенні, не підписані представником Відповідача та не містять доказів їх направлення на адресу Відповідача.

Позивач не надав актів про готовність системи опалення приміщення відповідача до роботи на початку кожного опалювального сезону, не надав актів про відключення системи опалення приміщення Відповідача наприкінці кожного опалювального сезону.

З поміж викладеного, Відповідач стверджує, що Позивачем порушено процедуру обстеження системи опалення оскільки акт обстеження приміщення, складений у травні місяці, тобто поза межами опалювального сезону, що свідчить про неналежність наданого доказу.

У поданому відзиві Відповідач також звертає увагу на те, що рішенням Господарського суду міста Києва від 20.06.2014 у справі № 910/7086/14, яке набрало законної сили 05.08.2014, встановлено, що з акту від 03.06.2014 про обстеження системи опалення приміщення ТОВ «Євростандарт плюс», яке знаходиться на першому поверсі житлового будинку № 62 по вулиці Зодчих, слідує, що в підвальному приміщенні будинку за вказаною адресою всі системи та мережі теплопостачання від приміщення відповідача відрізані.

Зазначене згідно доводів Відповідача підтверджує його позицію щодо неможливості споживання наданих Позивачем послуг з постачання теплової енергії та тим самим спростовує обов`язок останнього з їх оплати.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Закон України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції від 01.05.2021) регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг.

01.05.2021 набрав законної сили Закон України від 03.12.2020 року № 1060 «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг» у зв`язку з чим внесені зміни до організації моделі договірних відносин з виконавцем послуг, а саме запроваджено укладання публічного договору приєднання.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції від 01.05.2021) договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.

З пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.

Якщо протягом 30 днів після отримання проекту договору (змін до нього) виконавець комунальної послуги, який одержав проект договору (змін до договору) від споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), не повідомив про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього і при цьому не припинив надання комунальної послуги цьому споживачу (або в інший спосіб засвідчив свою волю до надання відповідної комунальної послуги споживачу), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій споживачем (іншою особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), якщо інше не передбачено цим Законом.

Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом.

Необґрунтована відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає договір в інтересах споживача) від укладання договору є підставою для припинення в односторонньому порядку виконавцем надання відповідної комунальної послуги такому споживачу.

Відмова будь-якої із сторін від укладання запропонованого другою стороною договору не позбавляє її права звернутися з повторною пропозицією про укладання договору в порядку, визначеному цією частиною.

У разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг (частина 5 статті 13 вказаного закону).

30.09.2021 Позивачем на офіційному веб-сайті КП «Київтеплоенерго» (https://kte.kmda.gov.ua) опубліковано текст Договору про надання послуги з постачання теплової енергії за формою, встановленою Правилами, затвердженими постановою КМУ від 21.08.2019 № 830, з урахуванням змін, внесених постановою КМУ від 08.09.2021 № 1022.

Питання власності вказаного приміщення за Відповідачем в силу обставин встановлених при розгляді справи № 910/7086/14 є преюдиційною обставиною у зв`язку з чим згідно положень частини 4 статті 75 ГПК України не доказуються при розгляді даної справи.

Крім того, право власності нежитлового приміщення № 130-А за адресою: м. Київ, Зодчих, 62 визнається Відповідачем.

Згідно частини 1 статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Частиною 2 статті 7 вказаного закону закріплено обов`язок індивідуального споживача укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; забезпечувати цілісність обладнання приладів (вузлів) обліку комунальних послуг відповідно до умов договору та не втручатися в їхню роботу; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно з частиною 6 статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до пункту 40 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою КМУ від 03.10.2007 № 1198 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) споживач теплової енергії зобов`язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

Судом не заперечується та не спростовуються обставини встановлені в рішенні Господарського суду міста Києва від 20.06.2024 у справі № 910/7086/14, що нежиле приміщення Відповідача № 130-А, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Зодчих, 62 має відрізані всі системи та мережі теплопостачання згідно акту від 03.06.2014, однак обставини встановлені актом обстеження від 24.05.2023 № 02533 є більш актуальними для суду в силу дати складання такого акту.

Суд не погоджується з аргументом Відповідача, що акт обстеження від 24.05.2023 № 02533 є неналежним доказом оскільки, по-перше, такий акт складено теплопостачальною організацією згідно пункту 35 Правил користування тепловою енергією в межах наданих їй повноважень значно пізніше дати прийняття рішення у справі № 910/7086/14.

По-друге, такий акт фіксує наявні зі сторони Відповідача порушення споживання вже після обставин, встановлених у рішення Господарського суду міста Києва від 20.06.2024 у справі № 910/7086/14.

Так, актом обстеження від 24.05.2023 № 02533 зафіксовано, що у нежитловому приміщенні Відповідача наявні транзитні внутрішньобудинкові трубопроводи централізованого опалення в кількості 6 штук, які знаходяться за оздоблювальним матеріалом (гіпсокартоном) з влаштованими відгалуженнями, на який встановлена запірна арматура (кульові крани) не опломбована пломбами КП «Київтеплоенерго»; загальнобудинкові транзитні трубопроводи не заізольовані; також в межах нежитлового приміщення відповідача наявні прилади опалювання в кількості 7 штук, які підключені до загальнобудинкової системи централізованого опалення.

Всупереч доводам Відповідача, із наданих Позивачем доказів судом встановлено, що Відповідачем допущено приєднання 7 штук приладів опалювання, які підключені до загальнобудинкової системи централізованого опалення та тим самим здійснюється споживання теплової енергії із загальної системи, що спростовує заперечення сторони в цій частині.

З огляду на відсутність доказів укладання співвласників будинку за адресою м. Київ, Зодчих, 62 з виконавцем комунальної послуги з теплопостачання, між Відповідачем, як власником нежитлового приміщення № 130-А за адресою: м. Київ, Зодчих, 62 та Позивачем з 31.10.2021 укладено індивідуальний договір (далі за текстом Договір).

При цьому, судом враховано фактичне споживання Відповідачем теплової енергії із загальнобудинкової системи централізованого опалення та здійснені ним оплати за послуги теплопостачання згідно наданого Позивачем реєстру оплат із зазначенням у призначені платежу: періоду постачання та номера особистого рахунку.

Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги (пункт 4 Договору).

Згідно пункту 5 Договору обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», та складається з:

обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача безпосередньо;

частини обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку;

та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення.

Обсяг теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення.

Відповідно до пункту 11 Договору обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315 (далі - Методика розподілу).

Розподіл обсягу теплової енергії, спожитої в будинку, згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» здійснює виконавець (пункт 22 Договору).

Згідно пункту 23 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 3.10.2007 № 1198 (в редакції чинній на момент виникнення спору) у споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі, з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді.

Спростовуючи заперечення Відповідача суд зазначає, що Позивачем долучено до матеріалів справи Акти про готовність вузла комерційного обліку теплової енергії до роботи в межах спірного періоду.

Пунктом 30 Договору закріплено, що споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з:

плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 (Офіційний вісник України, 2019, № 71, ст. 2507), в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 № 1022, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання;

плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті Виконавця http://www.kpts.dp.ua/.

Розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць.

Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. У разі застосування двоставкових тарифів умовно-постійна частина тарифу нараховується щомісяця (пункт 32 Договору).

Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту Послугу (пункт 34 Договору).

В сукупності зазначеного суд дійшов висновку, що вимоги Позивача в частині стягнення заборгованості за послуги теплопостачання є обґрунтованими, а нараховані суми підтверджені належними та допустимими доказами, долученими до позову в силу чого вимоги про стягнення з Відповідача основного боргу підлягають задоволенню.

Здійснені Позивачем розрахунки відповідають Методиці розподілу, проведені із врахуванням зафіксованих параметрів теплоспоживання у житловому будинку за адресою: м. Київ, вул. Зодчих, 62 та зафіксовані у наданих до суду Актах надання послуг та рахунку на оплату.

Доказів зворотного Відповідачем не надано.

Спростовуючи заперечення Відповідача, суд вказує, що умовами Договору не закріплено обов`язок надсилати Позивачем актів наданих послуг Відповідачу, натомість пунктом 41 Договору закріплено обов`язок споживача оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені Договором.

Враховуючи те, що пунктом 34 Договору визначено порядок та строки оплати - щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, факт отримання чи то неотримання Відповідачем актів та рахунків не нівелює його обов`язок щодо проведення розрахунків.

При цьому, судом враховано, що Відповідачу відомо про стан системи теплопостачання у його приміщенні, враховуючи судовий спір у справі № 910/19366/23, що тим самим підтверджує той факт, що Відповідачу відомо про наслідки не укладання з теплопостачальною організацією договору у добровільному порядку та не сплати спожитих послуг з теплопостачання.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є, договори та інші правочини.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами Договору, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором енергопостачання.

Відповідно до статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Враховуючи відсутність доказів сплати Відповідачем послуг у відповідності до положень пункту 34 Договору, суд дійшов висновку, що Відповідачем допущено прострочення виконання грошового зобов`язання в силу чого нарахування пені, 3 % річних та інфляційних витрат є правомірним.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Судом перевірено наданий Позивачем розрахунок 3 % річних, інфляційних втрат та пені та встановлено, що останній є обґрунтований, а суми здійснених нарахувань арифметично вірними.

Контррозрахунку Відповідачем не надано.

Що стосується вимоги Позивача щодо стягнення внесків за обслуговування вузла комерційного обліку за 1 квартал 2020 3 квартал 2021, суд зазначає відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакціях чинних а межах спірного періоду) комерційний облік комунальних послуг з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання здійснюється вузлами обліку відповідних комунальних послуг, що забезпечують загальний облік їх споживання в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки.

Розподіл обсягів спожитих у будівлі послуг з постачання теплової енергії, гарячої та холодної води між споживачами здійснюється відповідно до законодавства.

Внески за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку комунальних послуг з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання включаються до плати виконавцю відповідної комунальної послуги і в рахунку відображаються окремо.

Частиною 1 статті 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» встановлено, що витрати оператора зовнішніх інженерних мереж на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку (їх складових частин) відшкодовуються споживачами відповідної комунальної послуги, а також власниками (співвласниками) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання у такій будівлі, шляхом сплати виконавцю комунальної послуги внесків на обслуговування та заміну вузла комерційного обліку.

Розмір внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку визначається окремо для кожної будівлі із розрахунку на один рік, для складової витрат на повірку ділиться на строк міжповірочного інтервалу.

Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 24.12.2019 № 2244 у відповідності до статті 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» встановлено розмір внесків за обслуговування КП «Київтеплоенерго» вузлів комерційного обліку комунальної послуги з постачання теплової енергії окремо для кожної будівлі для здійснення розрахунків із споживачами.

В силу зазначеного, у Відповідача виник обов`язок з оплати нарахованого Позивачем внеску за обслуговування вузлів комерційного обліку у розмірах згідно виставлених актів 12, 49 грн з ПДВ, що за спірний період становить 49, 96 грн.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Підсумовуючи викладене вище, враховуючи встановлені судом обставини на підставі наявних в матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку, що Позивачем доведено належним та допустимими доказами факт надання Відповідачу послуг, які останнім не сплачено у повному обсязі в силу чого позов підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на Відповідача.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, 123, 129, статтями 236-238, статтями 240 та 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євростандарт Плюс» (вул. Зоологічна, буд. 4а, м. Київ, 04119; ідентифікаційний код 31355322) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (площа Івана Франка, 5, м. Київ, 01001; ідентифікаційний код 40538421) 476 294 (чотириста сімдесят шість тисяч двісті дев`яносто чотири) грн 32 коп - заборгованості за послугу з постачання теплової енергії, 30 397 (тридцять тисяч триста дев`яносто сім) грн 13 коп - 3% річних, 114 119 (сто чотирнадцять тисяч сто дев`ятнадцять) грн 18 коп - інфляційних втрат, 2 687 (дві тисячі шістсот вісімдесят сім) грн 53 коп пені, 49 (сорок дев`ять) грн 96 коп - внесків за обслуговування вузла комерційного обліку, судовий збір 9 353 (дев`ять тисяч триста п`ятдесят три) грн 22 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано: 17.12.2025

Суддя Антон ПУКАС