ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"16" грудня 2025 р. Справа № 924/1104/25

м.Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Яроцького А.М., при секретарі судового засідання Гайдуку Д.О., розглянувши матеріали справи

за позовом Харківського національного університету внутрішніх справ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравто"

про визнання недійсним п. 2.1 договору від 10.04.2024 №140 та стягнення 9168,92 грн.

Представники сторін: не з`явилися

Процесуальні дії по справі, заяви, клопотання.

28.10.2025 через підсистему "Електронний суд" до Господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява Харківського національного університету внутрішніх справ до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравто" про визнання недійсним п. 2.1 договору від 10.04.2024 №140 в частині включення до ціни договору суми ПДВ та стягнення 9168,92 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.10.2025 року вказану позовну заяву передано для розгляду судді Яроцькому А.М.

Ухвалою суду від 03.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої визначено проводити за правилами загального позовного провадження. Вказаною ухвалою встановлено строки для подачі відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив, визначено дату проведення підготовчого засідання у справі.

04.11.2025 від позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача за наявними матеріалами справи. У заяві зазначено про підтримання позовних вимог в повному обсязі, які позивач просить задовольнити.

26.11.25 від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника ТОВ "Укравто" за наявними матеріалами справи, в якому відповідач повідомляє суд, що заперечує проти позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою суду від 27.11.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу №924/1104/25 до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 12:00 год. 16.12.2025 року.

Виклад позицій учасників судового процесу.

Харківський національний університет внутрішніх справ звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравто" про визнання недійсним п. 2.1 договору від 10.04.2024 №140 в частині включення до ціни договору суми ПДВ та стягнення 9168,92 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у п. 2.1 спірного договору узгоджено ціну, яка склала 55 013,50 з урахуванням ПДВ 9 168,92 грн., яку сплачено позивачем згідно платіжної інструкції від 12.04.2024 № 641. У позові зазначено, що хоча ПДВ і включається до ціни товару, однак не є умовою про ціну (істотною умовою) в розумінні цивільного та господарського законодавства, оскільки не може встановлюватися за погодженням сторін. З посиланням на підпункт 14.1.178 пункту 14.1 статті 14 та підпункт г) підпункту 195.1.2 статті 195 Розділу V Податкового кодексу України, постанову КМУ від 02.03.2022 №178 «Деякі питання обкладення податком на додану вартість за нульовою ставкою у період воєнного стану», Статут Харківського національного університету внутрішніх справ, затвердженого наказом МВС від 15.05.2012 №429 позивач стверджує, що постачання товару за договором відбулось 10.04.2024, проте, оскільки позивач підпадає під сферу управління Міністерства внутрішніх справ України, то отримана відповідачем сума податку на додану вартість у розмірі 9168,92 грн. перерахована поза межами договірних платежів, що має наслідком збагачення постачальника. На думку позивача, сплата ним відповідачу податку на додану вартість не відповідає вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2022 № 178, відтак кошти у сумі 9168,92 грн є безпідставно набутим майном, яке підлягає поверненню на підставі ст. 1212 ЦК України.

Сторони не скористалися правом участі своїх представників у судових засіданнях по справі, відповідач відзиву на позов не подав, причин не повідомив. При цьому, суд враховує, що від сторін надійшли клопотання про розгляд справи без участі їх представників за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

За приписами ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Будь-які не розглянуті судом клопотання, подані учасниками процесу в межах розгляду справи, в матеріалах справи №924/1104/25 відсутні.

Беручи до уваги приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку, норми ч. ч. 1, 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті і суд розглядає справу за відсутності такого учасника, враховуючи той факт, що сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, надходження від останніх клопотань про розгляд спарви без їх участі, та те, що у суду є всі необхідні матеріали (докази) для вирішення спору по суті, спір належить вирішити у відсутності представників сторін за матеріалами справи.

Обставини, які є предметом доказування у справі, та докази, якими сторони підтверджують або спростовують їх наявність.

У п. 4 розділу І Статуту Харківського національного університету внутрішніх справ затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.05.2012 №429 (редакції наказу МВС України від 12.03.2024 №155) університет має статус національного закладу вищої освіти, є юридичною особою, бюджетною установою, перебуває у сфері управління МВС та здійснює освітню діяльність згідно з виданими ліцензіями на її провадження.

За змістом п.п. 4, 6 розділу ІІІ Статуту МВС затверджує кошторис, плани асигнувань загального фонду бюджету, плани спеціального фонду, плани використання бюджетних коштів, помісячні плани використання бюджетних коштів і штатний розпис (штат) Університету та зміни до них. МВС здійснює контроль за фінансово-господарською діяльністю Університету через уповноважений структурний підрозділ апарату МВС.

10.04.2024 між Харківським національним університетом внутрішніх справ (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укравто" (постачальник) було укладено договір поставки №140, за умовами п. 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити покупцю у передбачені даним договором строки запасні частини (код ЄЗС ДК 021:00-6 Механічні запасні частини, крім двигунів і частин двигунів) та масла автомобільні (код ЄЗС ДК 021:20-1 Мастильні оливи та мастильні матеріали, далі Товар), а покупець зобов`язується отримати товар та сплатити його вартість в порядку та на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п. 1.2 договору найменування, ціна та одиниця виміру товару визначається відповідно до специфікації (Додаток № 1), яка є невід`ємною частиною цього договору.

За змістом п. 2.1 ціна договору складає: 55 013,50 (п`ятдесят п`ять тисяч тринадцять грн. 50 коп.), у т.ч. ПДВ 9 168,92 грн.

Підставою для оплати поставленого товару є видаткова накладна постачальника на товар. Оплата за поставлений товар здійснюється шляхом безготівкового переказу коштів на поточний рахунок постачальника, вказаний у даному договорі, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати підписання уповноваженими представниками сторін видаткової накладної постачальника на товар (п.п. 2.3, 2.4 договору).

Згідно з п.п. 3.1, 3.2 договору постачальник зобов`язується здійснити поставку товару протягом 10 (десяти) календарних днів з дати підписання даного договору у порядку та на умовах, передбачених даним договором. Місце поставки товарів: 21008, Україна. Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Сонячна 3-А.

У п. 10.1 вказано, що даний договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 31.12.2024 року, а в частині взаєморозрахунків - до повного їх виконання сторонами.

Додаток № 1 - Специфікація на поставку товару (п. 13.1 договору).

У Специфікації до договору сторони узгодили найменування, кількість та ціну товару з ПДВ 55013,50 грн. та без ПДВ - 45844,58 грн.

Договір поставки від 10.04.2024 №140 та Додаток №1 до нього підписано сторонами та скріплено відтисками їх печаток.

На виконання умов договору поставки №120 від 10.04.2024 ТОВ "Укравто" поставило Харківському національному університету внутрішніх справ товар на загальну суму 55013,50 грн., що підтверджується двосторонньою видатковою накладною №13 від 10.04.2025.

Позивач сплатив відповідачу 55013,50 грн. згідно платіжної інструкції №641 від 12.04.2024, у якій визначено призначення платежу "запасні частини та масла автомобільні, дог. №140 ввід 10.04.2023, накл. №13 від 10.04.2024, в т.ч. ПДВ - 9168,92 грн.".

З огляду на порушення прав та законних інтересів позивача, останній звернувся за їх захистом до суду.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, невизнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду:

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до частини 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За змістом пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.04.2024 між Харківським національним університетом внутрішніх справ та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укравто" було укладено договір поставки від №140, за умовами п. 1.1 якого відповідач зобов`язався поставити позивачу у передбачені даним договором строки запасні частини (код ЄЗС ДК 021:00-6 Механічні запасні частини, крім двигунів і частин двигунів) та масла автомобільні (код ЄЗС ДК 021:20-1 Мастильні оливи та мастильні матеріали, далі Товар), а позивач зобов`язався отримати товар та сплатити його вартість в порядку та на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до частини першої статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною першою статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписом статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

На виконання умов договору поставки №120 від 10.04.2024 ТОВ "Укравто" поставило Харківському національному університету внутрішніх справ товар на загальну суму 55013,50 грн., що підтверджується двосторонньою видатковою накладною №13 від 10.04.2025.

В свою чергу, позивач сплатив відповідачу 55013,50 грн. згідно платіжної інструкції №641 від 12.04.2024, у якій визначено призначення платежу "запасні частини та масла автомобільні, дог. №140 від 10.04.2023, накл. №13 від 10.04.2024, в т.ч. ПДВ - 9168,92 грн.".

З викладеного суд дійшов висновку про повне виконання сторонами умов договору поставки №140 від 10.04.2024.

Відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з частиною 3 статті 215 вказаного Кодексу якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

У статті 203 зазначеного Кодексу встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до статті 217 Цивільного кодексу України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Статтею 11 Закону України "Про ціни і ціноутворення" передбачено, що вільні ціни встановлюються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін на всі товари, крім тих, щодо яких здійснюється державне регулювання цін.

Отже, сторони на договірних засадах передбачають формування ціни за договором.

У правовідносинах між сторонами у справі можна припустити, що спірний договір міг би бути укладений без включення до нього умов щодо ПДВ. При цьому, хоча ПДВ і включається до ціни товару, однак не є умовою про ціну (істотною умовою) в розумінні цивільного та господарського законодавства, оскільки не може встановлюватися за погодженням сторін. Подібний за змістом правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 01.06.2021 у справі №916/2478/20 та від 03.12.2021 у справі №910/12764/20.

Згідно з підпунктом 14.1.178 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податок на додану вартість - це непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.

Правові основи оподаткування ПДВ встановлено розділом V та підрозділом 2 розділу XX Податкового кодексу України.

За змістом підпунктів а) і б) пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Відповідно до підпунктів "г" підпункту 195.1.2 пункту 195.1 статті 195 Податкового кодексу України за нульовою ставкою оподатковуються операції для заправки (дозаправки) або забезпечення наземного військового транспорту чи іншого спеціального контингенту Збройних Сил України, що бере участь у миротворчих акціях за кордоном України, або в інших випадках, передбачених законодавством.

Згідно зі статтею 4 Закону України "Про оборону України" у разі збройної агресії проти України або загрози нападу на Україну Президент України приймає рішення про загальну або часткову мобілізацію, введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, застосування Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, подає його Верховній Раді України на схвалення чи затвердження, а також вносить до Верховної Ради України подання про оголошення стану війни.

Так, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 (із змінами та доповненнями) в Україні введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року.

Маючи на меті спростити порядок та сприяти оперативному матеріальному забезпеченню військових формувань, 02.03.2022 було прийнято постанову Кабінету Міністрів України № 178 "Деякі питання обкладення податком на додану вартість за нульовою ставкою у період воєнного стану".

Так, відповідно до постанови № 178 (в редакції від 02.03.2022 року) з метою виконання мобілізаційних завдань в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 № 64 "Про введення воєнного стану в Україні", та відповідно до підпункту "г" підпункту 195.1.2 пункту 195.1 статті 195 Податкового кодексу України Кабінет Міністрів України, установив, що до припинення чи скасування воєнного стану операції з постачання товарів для заправки (дозаправки) або забезпечення транспорту Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Міністерства внутрішніх справ, Державної служби з надзвичайних ситуацій, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, інших утворених відповідно до законів військових формувань, їх з`єднань, військових частин, підрозділів, установ або організацій, що утримуються за рахунок коштів державного бюджету, для потреб забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави обкладаються податком на додану вартість за нульовою ставкою. У постанові зазначено, що її прийняття обумовлене виконанням мобілізаційних завдань в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 "Про введення воєнного стану в Україні".

У п. 4 розділу І Статуту Харківського національного університету внутрішніх справ затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.05.2012 №429 (редакції наказу МВС України від 12.03.2024 №155) визначено, що університет має статус національного закладу вищої освіти, є юридичною особою, бюджетною установою, перебуває у сфері управління МВС та здійснює освітню діяльність згідно з виданими ліцензіями на її провадження.

За змістом п.п. 4, 6 розділу ІІІ Статуту позивача МВС затверджує кошторис, плани асигнувань загального фонду бюджету, плани спеціального фонду, плани використання бюджетних коштів, помісячні плани використання бюджетних коштів і штатний розпис (штат) Університету та зміни до них. МВС здійснює контроль за фінансово-господарською діяльністю Університету через уповноважений структурний підрозділ апарату МВС.

При цьому, у п. 2.1 сторони узгодили, що ціна договору складає: 55 013,50 (п`ятдесят п`ять тисяч тринадцять грн. 50 коп.), у т.ч. ПДВ 9 168,92 грн.

З огляду на те, що замовником товару за договором №140 від 10.04.2024 виступає Харківський національного університет внутрішніх справ, отже, на правовідносини сторін у справі розповсюджується дія постанови КМУ №178, а тому включення у п. 2.1. договору поставки до загальної вартості договору податку на додану вартість не узгоджується з вимогою про встановлення нульової ставки оподаткування на вказаний товар для позивача.

Враховуючи вищевикладене, оскільки оспорюваний пункт 2.1 договору суперечить постанові №178 та приписам підпункту "г" підпункту 195.1.2 пункту 195.1 статті 195 Податкового кодексу України у частині включення до договірної ціни податку на додану вартість, суд вважає за належне позовну вимогу про визнання недійсним п. 2.1 договору поставки від 10.04.2024 №140, в частині включення до ціни договору суми податку на додану вартість, задовольнити.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 01.03.2023 у справі №522/22473/15-ц зауважила, що у разі, якщо на виконання оспорюваного правочину товариством сплачено кошти або передано інше майно, то задоволення позовної вимоги про визнання оспорюваного правочину недійсним не призводить до ефективного захисту права, бо таке задоволення саме по собі не є підставою для повернення коштів або іншого майна. У таких випадках позовна вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути ефективним способом захисту, лише якщо вона поєднується з позовною вимогою про стягнення коштів на користь товариства або про витребування майна з володіння відповідача (зокрема, на підставі частини 1 статті 216, статті 387, частин 1, 3 статті 1212 Цивільного кодексу України).

У ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (ч.2 ст.1212 Цивільного кодексу України).

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (ч.3 ст.1212 Цивільного кодексу України).

Зважаючи на наявність правових підстав для визнання недійсним п.2.1 договору поставки №140 від 10.04.2024 щодо включення до договірної ціни суми ПДВ, зазначена сума є перерахованою поза межами договірних зобов`язань та є наслідком збагачення відповідача за рахунок бюджетних коштів без підстав, передбачених законом, а тому вимога про стягнення з відповідача 9168,92 грн. безпідставно перерахованих коштів, в якості ПДВ, є обґрунтованою та правомірною.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13, ст. 74 ГПК України).

З огляду на вищезазначене, враховуючи встановлені судом факти та зміст позовних вимог, суд вважає за належне позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у зв`язку з задоволенням позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 14, 20, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним п. 2.1 договору поставки від 10.04.2024 №140, укладеного між Харківським національним університетом внутрішніх справ та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укравто", в частині включення до ціни договору суми податку на додану вартість.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравто" (32300, Хмельницька область, м. Кам`янець-Подільський, вул. Північна, буд. 96, ) на користь Харківського національного університету внутрішніх справ (61080, Харківська обл., місто Харків, пр. Ландау Льва, буд/ 27, ) 9168,92 грн. безпідставно збережених коштів та 4844,80 грн. судового збору.

Після набрання рішенням законної сили, видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Рішення надіслати сторонам за допомогою підсистем ЄСІТС в електронні кабінети.

Повний текст рішення складений та підписаний 17.12.2025.

Суддя А.М. Яроцький