РІШЕННЯ

Іменем України

10 грудня 2025 року м. Чернігівсправа № 927/721/25
Господарським судом Чернігівської області, в складі судді Романенко А.В., за участю секретаря судового засідання Мігди Р. Ю., розглянуто в відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства Облтеплокомуненерго,

вул. Реміснича, 55-Б, м. Чернігів, 14000;

до відповідача Виконавчого комітету Чернігівської міської ради,

вул. Магістратська, 7, м. Чернігів, 14000;

предмет спору про стягнення 23 743 299,53 грн

за участю представників сторін:

від позивача: Малолєткін Р.С. адвокат, довіреність від 26.12.2024 № 17;

Точона О.П. адвокат, довіреність від 26.12.2024 № 3;

від відповідача: Солончева О.П. діє в порядку самопредставництва юридичної особи згідно з випискою з ЄДРПОУ.

У судовому засіданні 10.12.2025, Господарський суд Чернігівської області, на підставі частини 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Акціонерним товариством Облтеплокомуненерго поданий позов до Виконавчого комітету Чернігівської міської ради про стягнення 23 743 299,53 грн заборгованості з різниці в тарифах між вартістю економічно обґрунтованого тарифу та вартістю фактично застосованого тарифу для населення в опалювальному періоді 2021 2022 років, за листопад 2021 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в відповідача, на підставі рішення від 03.11.2021 № 662 Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії, послуги з постачання гарячої води АТ Облтеплокомуненерго для потреб населення, виник обов`язок відшкодовувати втрати теплопостачального підприємства, зумовлені різницею в тарифах, зазначених у пунктах 1 3, 5 10 та 12 цього рішення, з бюджету Чернігівської міської територіальної громади.

Процесуальні дії суду.

Суд, ухвалою від 21.07.2025, прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження в справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 13.08.2025; установив учасникам справи процесуальні строки для подачі письмових заяв по суті спору, в порядку статей 165 168, 178, 179, 184 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України).

04.08.2025, відповідач, у належний строк, скористався правом на подачу відзиву на позов, проти задоволення позову заперечив.

11.08.2025, позивач, у належний строк, скористався правом на подачу відповіді на відзив.

Суд залучив відзив на позов та відповідь на відзив до матеріалів справи, справа розглядається з урахуванням їх змісту.

13.08.2025, за клопотанням сторін, підготовче засідання в справі відкладене на 03.09.2025.

Відповідач, у належний строк, скористався правом на подачу заперечень на відповідь на відзив, що залучені судом до матеріалів справи, враховані при ухваленні судового рішення в справі.

03.09.2025, за клопотанням сторін, підготовче засідання в справі відкладене на 06.10.2025.

Суд, за власною ініціативою, продовжив строк підготовчого провадження на 30 календарних днів (протокол судового засідання 03.09.2025).

06.10.2025, у зв`язку з оголошенням масштабної повітряної тривоги на території України, та в місті Чернігові, судове засідання не відбулось, призначене судом на 03.11.2025.

03.11.2025, за результатами підготовчого засідання, суд закрив підготовче провадження, призначив розгляд справи по суті на 17.11.2025.

17.11.2025, у зв`язку з оголошенням масштабної повітряної тривоги на території України, та в місті Чернігові, судове засідання не відбулось, призначене судом на 26.11.2025.

26.11.2025, у судове засідання прибули повноважні представники сторін.

Суд розпочав розгляд справи по суті.

Представники позивача позовні вимоги підтримали; представниця відповідача заперечила проти задоволення позову.

У судовому засіданні оголошено перерву до 10.12.2025 до 12:00 (протокол судового засідання 26.11.2025).

10.12.2025, у судове засідання прибули повноважні представники сторін.

Суд продовжив розгляд справи по суті.

Письмові заяви сторін по суті спору.

Відповідач, у відзиві на позов, проти задоволення позову заперечив з наступних підстав: розрахунки втрат, зумовлені різницею між розмірами економічно обґрунтованих та застосованих тарифів на послуги з постачання теплової енергії та гарячої води для потреб населення міста Чернігова в опалювальному періоді 2021 2022 років, подані суб`єктом господарювання АТ «Облтеплокомуненерго» не за формою, встановленою Порядком відшкодування втрат підприємств, зумовлених різницею між розмірами економічно обґрунтованих та застосованих тарифів на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води для потреб населення міста Чернігова в опалювальному періоді 2021 2022 років (затвердженого рішенням Чернігівської міської ради від 23.12.2021 № 15/VIII-11), а саме: додатково до затверджених Порядком форм АТ Облтеплокомуненерго безпідставно додано графи ПДВ 20% та Всього з ПДВ, що не передбачено цим Порядком. Також, звертав увагу, що за п. 4 Методики визначення заборгованості з різниці в тарифах (затвердженою постановою КМУ від 15.09.2021 № 977), розрахунок обсягу заборгованості з різниці в тарифах здійснюється без урахування податку на додану вартість.

За доводами відповідача, заявлена до стягнення з Ради сума відшкодування втрат теплопостачального підприємства, за рахунок різниці тарифів з постачання теплової енергії та гарячої води для населення в опалювальному періоді 2021 2022 років, сторонами не узгоджена, АТ «Облтеплокомуненерго» неправомірно заявлено до відшкодування 3 957 216,59 грн, з яких: 3 553 407,13 грн сума ПДВ (20%) у розрахунку втрат з постачання теплової енергії та 403 809,46 грн сума ПДВ (20%) у розрахунку втрат з постачання гарячої води.

Відповідач вважає, що в силу Закону України від 03.11.2016 № 1730-VIII «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення», Закону України від 29.07.2022 № 2479-ІХ «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування», відшкодування втрат АТ «Облтеплокомуненерго», зумовлених різницею між розмірами економічно обґрунтованих та застосованих тарифів на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води для потреб населення міста Чернігова в опалювальному періоді 2021 2022 років, за листопад 2021 року, мають відшкодовуватись в установленому порядку за рахунок видатків державного (а не місцевого) бюджету як такі, що утворились після 1 червня 2021 року.

Починаючи з 2023 року, в бюджеті Чернігівської міської територіальної громади, не передбачено фінансової можливості для відшкодування втрат підприємств, зумовлених різницею між розмірами економічно обґрунтованих та застосованих тарифів на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води для потреб населення міста Чернігова в опалювальному періоді 2021 2022 років.

Позивач, у відповіді на відзив, спростовуючи доводи відповідача зазначив: виходячи з аналізу положень Закону від 03.11.2016 № 1730-VIII та Закону від 29.07.2022 № 2479-ІХ, підставою для проведення сторонами взаєморозрахунків або перерахування з державного бюджету субвенції в рахунок погашення заборгованості з різниці в тарифах є договір про організацію взаєморозрахунків, що укладається між суб`єктом господарювання та іншими учасниками розрахунків з погашення заборгованості. Наголошував, що сторонами не укладався договір про організацію взаєморозрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах за послуги з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води, надані АТ «Облтеплокомуненерго» населенню Чернігівської міської територіальної громади в опалювальному періоді 2021 2022 років, а тому відшкодування втрат підприємства за рахунок різниці в тарифах за послуги, надані в листопаді 2021 року, має бути здійснене саме за рахунок коштів місцевого бюджету згідно з рішенням Чернігівської міської ради від 03.11.2021 № 662.

На думку позивача, положення Закону від 29.07.2022 № 2479-ІХ (набув законної сили з 19.08.2022) не поширюють свою дію на правовідносини сторін, що виникли на підставі рішення Чернігівської міської ради від 03.11.2021 № 662.

Виконання Радою грошових зобов`язань перед теплопостачальним підприємством не може ставитися в залежність від фінансових можливостей бюджету Чернігівської міської територіальної громади на такі цілі (наявності коштів).

Просив урахувати, що в силу положень частини 1 статті 15 Закону України «Про ціни і ціноутворення» від 21.06.2012 № 5007-VI, Кабінет Міністрів України, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які встановили державні регульовані ціни на товари в розмірі, нижчому від економічно обґрунтованого розміру, зобов`язані відшкодувати суб`єктам господарювання різницю між такими розмірами за рахунок коштів відповідних бюджетів.

Тобто, виконавчий комітет Чернігівської міської ради має відшкодувати саме різницю ціни товару.

Відповідно до Закону України «Про теплопостачання», теплова енергія товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.

Податок на додану вартість є непрямим податком, який входить в ціну товарів (робіт, послуг) та сплачується покупцем, але його облік та перерахування до державного бюджету здійснює продавець (податковий агент). Розміри ставок податку визначає Податковий кодекс України.

Податковий кодекс України не звільняє теплову енергію, тепло, гарячу воду, послуги з теплопостачання від оподаткування ПДВ, тому включення ПДВ до ціни товару є цілком правомірним.

Відповідач, у запереченнях на відповідь на відзив, підтримав правову позицію, наведену в відзиві на позов.

31.10.2025, сторони надали додаткові пояснення по суті заявлених вимог, з урахуванням правової позиції Верховного Суду в постанові від 02.10.2025 у справі № 927/166/25, у межах якої розглядався спір між тими самими сторонами, що виник з тих самих підстав, зі спірним періодом стягнення - жовтень 2021 року.

Суд розглянув подані документи і матеріали, заслухав повноважних представників сторін, з`ясував фактичні обставини справи, дослідив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, та

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Облтеплокомуненерго (далі АТ Облтеплокомуненерго) теплопостачальне підприємство, основним видом діяльності якого є постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря (код 35.30.).

За дефініцією, наведеною в статті 1 Закону України Про теплопостачання, постачання теплової енергії (теплопостачання) господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору.

08.10.2021, Чернігівською міською радою, прийнято рішення № 141-р Про початок опалювального сезону 20212022 років на території міста Чернігова, відповідно до пункту 1 якого вирішено розпочати постачання теплової енергії до закладів охорони здоров`я, освіти, соціального захисту населення, житлового фонду всіх форм власності та управління, інших споживачів теплової енергії з 08:00 год 11 жовтня 2021 року.

03.11.2021, Виконавчим комітетом Чернігівської міської ради, прийнято рішення № 662 Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії, послуги з постачання гарячої води АТ Облтеплокомуненерго для потреб населення (далі рішення № 662).

Пунктами 1 3, 5 10, 12 рішення № 662 взято до відома розмір економічно обґрунтованих тарифів:

- За пунктом 1, економічно обґрунтовані тарифи на теплову енергію, які визначаються як сума тарифів на виробництво теплової енергії, транспортування теплової енергії без урахування витрат на утримання та ремонт центральних теплових пунктів, постачання теплової енергії з урахуванням витрат на утримання індивідуальних теплових пунктів АТ Облтеплокомуненерго, для потреб населення складають тариф на теплову енергію 1986,61 грн/Гкал (без ПДВ) за такими складовими: тариф на виробництво теплової енергії 1452,65 грн/Гкал (без ПДВ); тариф на транспортування теплової енергії 498,93грн/ Гкал (без ПДВ); тариф на постачання теплової енергії 35,03 грн/Гкал (без ПДВ).

- За пунктом 2, економічно обґрунтовані тарифи на теплову енергію, які визначаються як сума тарифів на виробництво теплової енергії, транспортування теплової енергії з урахування витрат на утримання та ремонт центральних теплових пунктів, постачання теплової енергії без урахування витрат на утримання індивідуальних теплових пунктів АТ Облтеплокомуненерго, для потреб населення складають тариф на теплову енергію 1990,27 грн/Гкал (без ПДВ) за такими складовими: тариф на виробництво теплової енергії 1452,65 грн/Гкал (без ПДВ); тариф на транспортування теплової енергії 516,56 грн/ Гкал (без ПДВ); тариф на постачання теплової енергії 21,05 грн/Гкал (без ПДВ).

- За пунктом 3, економічно обґрунтовані тарифи на теплову енергію, які визначаються як сума тарифів на виробництво теплової енергії, транспортування теплової енергії без урахування витрат на утримання та ремонт центральних теплових пунктів, постачання теплової енергії, без урахування витрат на утримання індивідуальних теплових пунктів АТ Облтеплокомуненерго, для потреб населення складають тариф на теплову енергію 1927,63 грн/Гкал (без ПДВ) за такими складовими: тариф на виробництво теплової енергії 1452,65 грн/Гкал (без ПДВ); тариф на транспортування теплової енергії 498,93 грн/ Г/кал (без ПДВ); тариф на постачання теплової енергії 21,05 грн/Гкал (без ПДВ).

- За пунктом 5, економічно обґрунтовані тарифи на послугу з постачання теплової енергії без урахування витрат на утримання та ремонт центральних теплових пунктів та з урахуванням витрат на утримання індивідуальних теплових пунктів АТ Облтеплокомуненерго для потреб населення складають 2383,93 грн/Гкал з ПДВ.

- За пунктом 6, економічно обґрунтовані тарифи на послугу з постачання теплової енергії з урахуванням витрат на утримання та ремонт центральних теплових пунктів та без урахуванням витрат на утримання індивідуальних теплових пунктів АТ Облтеплокомуненерго для потреб населення складають 2388,32 грн/Гкал з ПДВ.

За пунктом 7, економічно обґрунтовані тарифи на послугу з постачання теплової енергії без урахування витрат на утримання та ремонт центральних теплових пунктів, без урахуванням витрат на утримання індивідуальних теплових пунктів АТ Облтеплокомуненерго для потреб населення складають 2367,16 грн/Гкал з ПДВ.

- За пунктом 8, економічно обґрунтовані тарифи на послугу з постачання гарячої води без урахування витрат на утримання та ремонт центральних теплових пунктів та з урахуванням витрат на утримання індивідуальних теплових пунктів АТ Облтеплокомуненерго для потреб населення складають 139,52 грн за м3 з ПДВ.

- За пунктом 9, економічно обґрунтовані тарифи на послугу з постачання гарячої води з урахуванням витрат на утримання та ремонт центральних теплових пунктів та без урахуванням витрат на утримання індивідуальних теплових пунктів АТ Облтеплокомуненерго для потреб населення складають 130,38 грн за м3 з ПДВ.

- За пунктом 10, економічно обґрунтовані тарифи на послугу з постачання гарячої води без урахуванням витрат на утримання та ремонт центральних теплових пунктів, без урахуванням витрат на утримання індивідуальних теплових пунктів АТ Облтеплокомуненерго для потреб населення складають 129,52 грн за м3 з ПДВ.

- За пунктом 12 цього рішення, відповідно до Меморандуму про взаєморозуміння щодо врегулювання проблемних питань у сфері постачання теплової енергії та постачання гарячої води в опалювальному періоді 2021 2022 років, для застосування при розрахунках з населенням в опалювальному періоді 2021 2022 років установлено тарифи в розмірах, що застосовувалися АТ Облтеплокомуненерго при розрахунках з населенням за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води (централізоване опалення та постачання гарячої води) в опалювальному періоді 2020 2021 років і були встановлені постановою НКРЕКП від 10.12.2018 № 1766 Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню ПАТ Облтеплокомуненерго, яке є виконавцем цих послуг, а саме: 1737,61 грн за Гкал з ПДВ послуги з постачання теплової енергії (централізоване опалення); 103,48 грн за м3 з ПДВ послуги з постачання гарячої води (централізоване постачання гарячої води з рушникосушарками); 95,72 грн за м3 з ПДВ послуги з постачання гарячої води (централізоване постачання гарячої води без рушникосушарок).

З наведеного слідує, що до складу тарифу на послуги з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води для населення, в тому числі ввійшла сума ПДВ.

Втрати підприємства, зумовлені різницею в тарифах, зазначених в пунктах 1 3, 5 10, 12 цього рішення, відшкодовувати АТ Облтеплокомуненерго з бюджету Чернігівської міської територіальної громади згідно з відповідними програмою та порядком, затвердженими Чернігівською міською радою.

25.11.2021, Чернігівською міською радою, прийнято рішення № 13/VІІІ-7, яким затверджено Програму відшкодування втрат підприємств, зумовлених різницею між розмірами економічно обґрунтованих та застосованих тарифів на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води для потреб населення міста Чернігова в опалювальному періоді 2021 2022 років (далі Програма).

23.12.2021, Чернігівською міською радою, прийняте рішення № 15/VІІІ-11, яким затверджено Порядок відшкодування втрат підприємств, зумовлених різницею між розмірами економічно обґрунтованих та застосованих тарифів на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води для потреб населення міста Чернігова в опалювальному періоді 2021 2022 років (далі Порядок), що визначає механізм розрахунків та відшкодування суб`єктам господарювання, які здійснюють надання в м. Чернігові послуг з постачання теплової енергії та гарячої води в опалювальному періоді 2021 2022 років та для яких виконкомом Чернігівської міської ради встановлено тарифи на послуги з постачання теплової енергії (централізоване опалення) та постачання гарячої води для потреб населення в розмірах, що застосовувались при розрахунках в опалювальному періоді 2020 2021 роках, втрат зумовлених різницею між розмірами економічно обґрунтованих та застосованих тарифів на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води для потреб населення міста Чернігів в опалювальному періоді 2021 2022 роках (далі різниця в тарифах).

За п. 3 цього Порядку, різниця в тарифах визначається як добуток корисних обсягів надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води, фактично спожитих населенням м. Чернігів, та різниці між відповідними розмірами економічно обґрунтованих тарифів на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води без урахування податку на додану вартість (ПДВ) і тарифів, що застосовуються в опалювальному періоді 2021 2022 років для розрахунків з населенням м. Чернігів за ці послуги без урахуванням податку на додану вартість (ПДВ), з урахуванням перерахунків за ненадання або неналежне надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води.

Відшкодування різниці в тарифах Підприємствам здійснюється на підставі рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради. Проект рішення про відшкодування різниці в тарифах на розгляд виконавчого комітету Чернігівської міської ради готується управлінням економічного розвитку міста Чернігівської міської ради на підставі поданого Підприємством розрахунку різниці в тарифах, погодженого комісією з узгодження обсягів втрат, зумовлених різницею між розмірами економічно обґрунтованих та застосованих тарифів на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води для потреб населення міста Чернігова в опалювальному періоді 2021 2022 років (далі комісія) (пункти 4, 5 Порядку).

За п. 6 Порядку розрахунки відшкодування втрат, зумовлених різницею між розмірами економічно обґрунтованих та застосованих тарифів на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води для потреб населення міста Чернігова в опалювальному періоді 2021 2022 років (далі Розрахунки), подаються Підприємствами на розгляд Комісії за формами, що додаються до цього Порядку (Додаток 1, Додаток 2), засвідчуються підписом керівника або іншої уповноваженої особи Підприємства та скріплюються печаткою (за наявності).

Розрахунки різниці в тарифах Підприємств погоджуються комісією з урахуванням фінансових можливостей бюджету Чернігівської міської територіальної громади на ці цілі. Перерахування коштів Підприємствам здійснює виконавчий комітет Чернігівської міської ради відповідно до рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради (пункти 9, 10 Порядку).

АТ Облтеплокомуненерго, листом від 17.01.2022 № 145, на виконання Порядку, затвердженого рішенням ЧМР від 23.12.2021 № 15/VІІІ-11, надано Чернігівській міській раді розрахунки втрат, зумовлених різницею між розмірами економічно обґрунтованих та застосованих тарифів на послуги з постачання теплової енергії та на послуги з постачання гарячої води для потреб населення міста Чернігова в опалювальному періоді 2021 2022 років, за листопад 2021 року, згідно з яким:

- розмір відшкодування втрат підприємства, зумовлених різницею між розмірами тарифів за послуги з постачання теплової енергії для населення, в листопаді 2021 року, складає 21 320 442,79 грн, з яких втрати підприємства 17 767 035,66 грн та сума ПДВ (20%) 3 553 407,13 грн;

- розмір відшкодування втрат підприємства, зумовлених різницею між розмірами тарифів за послуги з постачання гарячої води для населення, в листопаді 2021 року, складає 2 422 856,74 грн, з яких втрати підприємства 2 019 047,28 грн та сума ПДВ (20%) 403 809,46 грн.

Виконавчий комітет Чернігівської міської ради, розглянувши звернення АТ Облтеплокомуненерго, повідомило листом від 21.01.2022 № 72/2-02/вих/02/294/11/вих/03, про невідповідність розрахунків теплопостачального підприємства вимогам Порядку, затвердженого рішенням ЧМР від 23.12.2021 № 15/VІІІ-11, зокрема, в частині форми, з дотриманням якої такий розрахунок має бути поданий до Ради (визначений у додатках 1 та 2 до цього Порядку).

АТ Облтеплокомуненерго, листом від 31.01.2022 вих. № 295/04, надало Чернігівській міській раді доопрацьований розрахунок (за змістом аналогічний до попереднього).

01.02.2022, АТ Облтеплокомуненерго, направило Виконавчому комітету Чернігівської міської ради вимогу від 01.02.2022 № 304/04 про виконання зобов`язання з відшкодування втрат підприємства, зумовлених різницею в тарифах, зазначених в пунктах 1 3, 5 10, 12 рішення ЧМР від 03.11.2021 № 662, за листопад 2021 року, шляхом перерахування коштів на рахунок Товариства, а саме: втрати, зумовлені різницею між розмірами економічно обґрунтованих та застосованих тарифів на послуги з постачання теплової енергії для потреб населення міста Чернігова в опалювальному періоді 2021 2022 років у сумі 21 320 442,79 грн з ПДВ; втрати, зумовлені різницею між розмірами економічно обґрунтованих та застосованих тарифів на послуги з постачання гарячої води для потреб населення міста Чернігова в опалювальному періоді 2021 2022 років у сумі 2 422 856,74 грн з ПДВ (поштове відправлення: 452).

Виконавчий комітет Чернігівської міської ради, листом від 09.02.2022 № 172/2-02/вих/02/754/11/вх/03, відмовив АТ Облтеплокомуненерго в відшкодуванні заявлених втрат, зумовлених різницею тарифів за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, в опалювальному сезоні 2021 2022 років, оскільки розрахунки теплопостачального підприємства не відповідають формам, затвердженим у додатках 1, 2 до Порядку від 23.12.2021 № 15/VІІІ-11.

17.12.2024, АТ Облтеплокомуненерго повторно звернулось до Виконавчого комітету Чернігівської міської ради та Чернігівської міської ради з вимогою № 2558/04 про виконання зобов`язання з відшкодування втрат підприємства, зумовлених різницею в тарифах, зазначених у пунктах 1 3, 5 10, 12 рішення ЧМР від 03.11.2021 № 662, у тому числі за листопад 2021 року (поштові відправлення: 553 та 545). Проте Виконавчий комітет Чернігівської міської ради, листом 17.01.2025 № 76/2-01/вих/02/3/2025/2-02.2, відмовив у задоволенні вимог теплопостачального підприємства.

Наведені обставини стали підставою для звернення АТ Облтеплокомуненерго до суду з позовом до Чернігівської міської ради про відшкодування витрат теплопостачальної організації, зумовлених різницею між розмірами економічно обґрунтованих та застосованих тарифів на послуги з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води для потреб населення міста Чернігів в опалювальному періоді 2021 2022 років, у листопаді 2021 року, в сумі 23 743 299,53 грн, з яких сума ПДВ (20%) складає 3 957 216,59 грн.

Нормативно-правове обґрунтування, оцінка доказів та висновки суду.

Предметом спору є відшкодування втрат (збитки) теплопостачального підприємства, за листопад 2021 року, за рахунок різниці в тарифах для населення Чернігівської міської територіальної громади за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, в опалювальному періоді 2021 2022 років, а тому при розгляді справи застосовуються закони та інші правові акти, що регулюють відносини в спірний період з урахуванням правил дії актів цивільного законодавства в часі.

Відповідно до підпункту 2 пункту а) частини 1 статті 28 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, зокрема, встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на теплову енергію (в тому числі її виробництво, транспортування та постачання), тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, на інші комунальні послуги (крім тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, тарифів на комунальні послуги, які встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг), побутові, транспортні та інші послуги.

Згідно з частиною 3 статті 4 Закону України Про житлово-комунальні послуги до повноважень органів місцевого самоврядування віднесено встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону.

До основних повноважень органів місцевого самоврядування в сфері теплопостачання, зокрема, належить установлення для всіх категорій споживачів тарифів на теплову енергію і тарифів на виробництво теплової енергії (крім тарифів на теплову енергію, вироблену на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях та когенераційних установках) у порядку і межах, визначених законодавством (абз. 7 статті 13 Закону України Про теплопостачання).

За частинами 1 3, 14, 15 статті 20 Закону України Про теплопостачання тарифи на теплову енергію повинні забезпечувати відшкодування всіх економічно обґрунтованих витрат на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб`єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими.

Тарифи на виробництво теплової енергії, зокрема, на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії, на транспортування та постачання теплової енергії встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг, та органами місцевого самоврядування у межах повноважень, визначених законодавством.

Тарифи повинні враховувати собівартість теплової енергії і забезпечувати рентабельність суб`єкта господарювання. Рентабельність визначається органом, уповноваженим встановлювати тарифи.

Установлення тарифів на теплову енергію нижче розміру економічно обґрунтованих витрат на її виробництво, транспортування та постачання не допускається.

Відповідно до статті 2 Закону України Про ціни та ціноутворення дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у процесі формування, встановлення та застосування цін Кабінетом Міністрів України, органами виконавчої влади, органами, що здійснюють державне регулювання діяльності суб`єктів природних монополій, органами місцевого самоврядування та суб`єктами господарювання, які провадять діяльність на території України, а також здійснення державного контролю (нагляду) та спостереження в сфері ціноутворення.

Частинами 1 3 статті 12 Закону України Про ціни та ціноутворення передбачено, що державні регульовані ціни запроваджуються на товари, які справляють визначальний вплив на загальний рівень і динаміку цін, мають істотну соціальну значущість, а також на товари, що виробляються суб`єктами, які займають монопольне (домінуюче) становище на ринку. Державні регульовані ціни повинні бути економічно обґрунтованими (забезпечувати відповідність ціни на товар витратам на його виробництво, продаж (реалізацію) та прибуток від його продажу (реалізації). Зміна рівня державних регульованих цін здійснюється в порядку і строки, що визначаються органами, які відповідно до цього Закону здійснюють державне регулювання цін.

Державне регулювання цін здійснюється Кабінетом Міністрів України, органами виконавчої влади, державними колегіальними органами та органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, зокрема, шляхом установлення обов`язкових для застосування суб`єктами господарювання фіксованих цін (стаття 13 Закону України Про ціни та ціноутворення).

За статтею 15 Закону України Про ціни та ціноутворення, Кабінет Міністрів України, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які встановили державні регульовані ціни на товари в розмірі, нижчому від економічно обґрунтованого розміру, зобов`язані відшкодувати суб`єктам господарювання різницю між такими розмірами за рахунок коштів відповідних бюджетів.

Установлення Кабінетом Міністрів України, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування державних регульованих цін на товари в розмірі, нижчому від економічно обґрунтованого розміру, без визначення джерел для відшкодування різниці між такими розмірами за рахунок коштів відповідних бюджетів не допускається і може бути оскаржено в судовому порядку.

Відповідач, ухвалюючи рішення від 03.11.2021 № 662 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послугу з постачання теплової енергії АТ «Облтеплокомуненерго» для потреб населення», взяв на себе зобов`язання відшкодувати втрати підприємства, зумовлені різницею в тарифах, зазначених у пунктах 1 3, 5 10, 12 Рішення № 662, за рахунок коштів бюджету Чернігівської міської територіальної громади згідно з відповідною програмою та порядком, що затверджені рішенням Ради від 25.11.2021 № 13/VIII-7 та від 23.12.2021 № 15/VIII-11.

Порядок відшкодування втрат підприємств, зумовлених різницею між розмірами економічно обґрунтованих та застосованих тарифів на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води для потреб населення міста Чернігів в опалювальному періоді 2021 2022 років (затверджений рішенням ЧМР від 23.12.2021 № 15/VIII-11) визначає механізм розрахунків та відшкодування суб`єктам господарювання, які здійснюють надання в м. Чернігові послуг з постачання теплової енергії та гарячої води для населення в опалювальному періоді 2021 2022 років, втрат зумовлених різницею між розмірами економічно обґрунтованих та застосованих тарифів за рішенням ЧМР від 03.11.2021 № 662.

За пунктом 3 чинного Порядку (затвердженого на виконання рішення ЧМР від 03.11.2021 № 662), різниця в тарифах визначається як добуток корисних обсягів надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води, фактично спожитих населенням м. Чернігів, та різниці між відповідними розмірами економічно обґрунтованих тарифів на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води без урахування податку на додану вартість (ПДВ) і тарифів, що застосовуються в опалювальному періоді 2021 2022 років для розрахунків з населенням м. Чернігів за ці послуги без урахуванням податку на додану вартість (ПДВ), з урахуванням перерахунків за ненадання або неналежне надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води.

Матеріалами справи підтверджується, що втрати теплопостачальної організації в опалювальному періоді 2021 2022 років, за листопад 2021 року, зумовлені різницею між розмірами економічно обґрунтованих та застосованих тарифів на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води для потреб населення міста Чернігів, складає 23 743 299,53 грн, з яких сума ПДВ (20%) 3 957 216,59 грн.

АТ «Облтеплокомуненерго» неодноразово зверталось до Ради з вимогою про відшкодування втрат теплопостачальної організації, зумовлених різницею в тарифах на послуги, надані населенню міста Чернігів, в опалювальному період 2021 2022 років, за листопад 2021 року, зокрема, листами від 17.01.2022 № 145, від 31.01.2022 № 295/04, при цьому вказуючи розмір відшкодування як з урахуванням суми ПДВ, так і окремо без урахування суми ПДВ.

Відповідно до статті 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Органи та посадові особи місцевого самоврядування несуть відповідальність за свою діяльність перед територіальною громадою, державою, юридичними і фізичними особами (частина 1 статті 74 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Рішення Чернігівської міської ради від 03.11.2021 № 662 та від 23.12.2021 № 15/VIII-11, незаконними не визнавались та не скасовувались, а тому є обов`язковими до виконання.

За приписами частини 4 статті 11 ЦК України у випадках, установлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до частин 1, 2 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу.

За статтею 525 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною 2 статті 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідач не відшкодував втрати теплопостачального підприємства, зумовлені різницею в тарифах на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води для потреб населення, в опалювальному періоді 2021 2022 років, за листопад 2021 року, після отримання вимоги позивача.

З установлених обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову в частині вимог АТ «ОТКЕ» про відшкодування Радою втрат теплопостачального підприємства, зумовлених різницею в тарифах за послуги для потреб населення в опалювальному періоді 2021 2022 років, за листопад 2021 року, згідно з рішенням ЧМР від 03.11.2021 № 662 та Порядком від 23.12.2021 № 15/VIII-11, в сумі 19 786 082,94 грн (без ПДВ).

Суд установив, що включення теплопостачальним підприємством суми ПДВ (3 957 216,59 грн) до відшкодування втрат, зумовлених різницею в тарифах в опалювальному періоді 2021 2022 років, суперечить діючому в спірному періоді Порядку відшкодування втрат підприємств, затвердженого чинним рішенням ЧМР від 23.12.2021 № 15/VIII-11, а тому в цій частині позов не підлягає задоволенню.

Судом враховано, що об`єктом оподаткування в розумінні Податкового кодексу України, пункту 185.1 статті 185, є постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу. За п. 188.1 статті 188 ПК України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (…). До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.

Натомість, зобов`язання з відшкодування втрат теплопостачального підприємства, зумовлених різницею в тарифах, у розумінні статті 15 Закону України «Про ціни і ціноутворення», є зобов`язанням з відшкодування (компенсації) різниці між економічно обґрунтованими та фактично встановленими тарифами. Втрати теплопостачального підприємства (відшкодування яких є предметом розгляду цього позову) полягають у недоотриманні таким суб`єктом частини коштів, унаслідок застосування економічно необґрунтованого тарифу згідно з рішенням органу місцевого самоврядування, який в свою чергу, взяв на себе зобов`язання з компенсації такої різниці за рахунок бюджетних коштів відповідного рівня, тобто за своєю правовою природою, відшкодування (компенсація) таких втрат не є об`єктом оподаткування в розумінні Податкового кодексу України.

Судом залишено поза увагою зміст листа Державної податкової служби України від 10.08.2022 № 1243/ПК/99-00-21-03-02-06, що має індивідуальний консультаційних характер виключно для платника податків.

Судом відхилені заперечення відповідача в частині наявності підстав для відшкодування втрат теплопостачального підприємства в спірному періоді за рахунок субвенції з державного бюджету.

Питання відшкодування різниці в тарифах на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, на теплову енергію, послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води підлягає врегулюванню на умовах та в порядку, визначених Законом України від 03.11.2016 № 1730-VIII «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних організацій та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» (далі Закон № 1730-VIII).

Відповідно до статті 2 цього Закону № 1730-VIII, в редакції Закону від 14.07.2021 № 1639-IX, його дія поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ та послуги з його розподілу і транспортування, за теплову енергію, а також підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію.

Участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до статті цього Закону не потребує обов`язкового включення до реєстру (абзац 2 частини 1 статті 3 Закону № 1730-VIII, в редакції Закону від 14.07.2021 № 1639-IX).

Абзаци 1 та 2 статті 4 Закону № 1730-VIII, в редакції Закону від 14.07.2021 № 1639-IX, установлювали, що взаєморозрахунки проводяться щодо врегулювання заборгованості з різниці в тарифах для погашення: кредиторської заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової енергії для населення, надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води населенню (без урахування розміру зобов`язань із сплати неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), не погашеної на початок місяця, в якому укладається договір про організацію взаєморозрахунків, а в разі її відсутності кредиторської заборгованості перед постачальником природного газу теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води іншим категоріям споживачів або операторами газотранспортної чи газорозподільної системи за послуги з розподілу або транспортування природного газу.

Взаєморозрахунки проводяться в порядку та на умовах, затверджених Кабінетом Міністрів України, за рахунок та в межах видатків спеціального фонду державного бюджету за цільовим призначенням, джерелом формування яких є надходження, визначені Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" та/або Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" на погашення заборгованості з різниці в тарифах (абзац 7 статті 4 Закону № 1730-VIII в редакції Закону від 14.07.2021 № 1639-IX з урахуванням змін, внесених Законом від 16.12.2021 № 1974-IX).

Згідно із розділом ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 29.07.2022 № 2479-IX абзац 1 статті 4 Закону № 1730-VIII після слова "Взаєморозрахунки" доповнено словами "або перерахування субвенції", а також доповнений абзацом третім такого змісту: "кредиторської заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг", ТОВ "ГК "Нафтогаз України", суб`єктом господарювання, що здійснює функції постачальника "останньої надії", за спожитий природний газ з 1 червня 2021 року по останнє число шостого місяця після місяця, в якому припинено або скасовано воєнний стан (без урахування розміру зобов`язань із сплати неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), не погашеної на початок місяця, в якому укладається договір про організацію взаєморозрахунків, а в разі її відсутності кредиторської заборгованості перед операторами газотранспортної чи газорозподільної системи за послуги з розподілу або транспортування природного газу".

Отже, законодавець визначив, що проведення взаєморозрахунків може здійснюватися шляхом взаєморозрахунків або перерахування субвенції в рахунок погашення заборгованості з різниці в тарифах. Водночас визначив, що для цього сторони повинні укласти договір про організацію взаєморозрахунків.

Взаєморозрахунки або перерахування субвенції проводяться в порядку та на умовах, затверджених Кабінетом Міністрів України, за рахунок та в межах видатків державного бюджету за цільовим призначенням, джерелом формування яких є надходження, визначені Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" та на наступні роки на погашення заборгованості з різниці в тарифах (абзац дев`ятий статті 4 Закону № 1730-VIII).

Такий Порядок затверджений постановою КМУ від 20.12.2022 № 1403 "Про затвердження Порядку та умов надання у 2022 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на компенсацію різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води згідно із Законом України "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування", послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуги з централізованого водопостачання і централізованого водовідведення згідно із Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення".

Згідно з п. 5 цього Порядку підставою для проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах є договір про організацію взаєморозрахунків, який укладається суб`єктами господарювання та іншими учасниками розрахунків з погашення заборгованості (далі учасники розрахунків).

Суд установив, що між сторонами не укладався договір про організацію взаєморозрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах за послуги з теплопостачання, надані АТ Облтеплокомуненерго населенню Чернігівської міської територіальної громади в опалювальному періоді 2021 2022 років (жовтень 2021 квітень 2022 років), відтак наявний борг не підлягає відшкодуванню саме за рахунок субвенції з державного бюджету.

Суд також констатує, що Методика визначення заборгованості з різниці в тарифах, затверджена поставою КМУ від 15.09.2021 № 977 саме на виконання положень Закону № 1730-VIII, що як установлено судом не поширює свою дію на спірні правовідносини сторін.

Інші доводи та заперечення сторін не спростовують наведені висновки суду.

Щодо розподілу судових витрат.

При ухваленні рішення в справі, суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, до яких, зокрема, належить судовий збір.

За частиною 1 статті 129 ГПК України судовий збір покладається в спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позов підлягає частковому задоволенню, за рахунок відповідача позивачу мають бути відшкодовані понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 296 791,24 грн, пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись статтями 13, 14, 42, 46, 73 80, 86, 129, 178, 184, 233, 236 238, 240, 241 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити частково позов Акціонерного товариства Облтеплокомуненерго () до Виконавчого комітету Чернігівської міської ради () про стягнення 23 743 299,53 грн.

2. Стягнути з Виконавчого комітету Чернігівської міської ради (вул. Магістратська, 7, м. Чернігів, 14000; ) на користь Акціонерного товариства Облтеплокомуненерго (вул. Реміснича, 55-Б, м. Чернігів, 14000; ) 19 786 082,94 грн заборгованості з різниці в тарифах між вартістю економічно обґрунтованого та вартістю фактично застосованого тарифів для населення в опалювальному періоді 2021 - 2022 років, за листопад 2021 року, та судовий збір у сумі 296 791,24 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасоване, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови в відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до статті 256 ГПК України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні були оголошені лише вступна та резолютивна частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду в порядку визначеному статтею 257 ГПК України.

Повне судове рішення складене та підписане 15.12.2025.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://cn.arbitr.gov.ua/sud5028/.

Суддя А.В. Романенко