ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про розгляд заяви про скасування заходів забезпечення позову

"15" грудня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/4603/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г.

При секретарі судових засідань Меленчук Т.М.

Розглянувши клопотання Компанії VICTORIA SHIPHOLDING S.A. від 08.12.2025р. вх. №ГСОО 2-1911/25 про скасування заходів забезпечення позову у справі №916/4603/25 за заявою про арешт судна для забезпечення морської вимоги (вх. №ГСОО 4-63/25 від 17.11.2025р., поданої Товариством з обмеженою відповідальністю ПОЛІСТІЛ, відносно осіб, які можуть отримати статус учасників справи (відповідачі) VICTORIA SHIPHOLDING S.A., SEAНORSE SHIPPING & ENGINEERING LTD

За участю:

Від Товариством з обмеженою відповідальністю ПОЛІСТІЛ: Киреєва Н.С., ордер

Від Компанії VICTORIA SHIPHOLDING S.A.: Лебедєв П.В., ордер

Від Компанії SEAНORSE SHIPPING & ENGINEERING LTD: не з`явився

Встановив: 17.11.2025р. Товариство з обмеженою відповідальністю ПОЛІСТІЛ звернулось до Господарського суду Одеської області із заявою про арешт судна для забезпечення морської вимоги.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.11.2025р. заяву про арешт морського судна (вх. №ГСОО 4-63/25 від 17.11.2025р.), подану Товариством з обмеженою відповідальністю ПОЛІСТІЛ, задоволено. Накладено арешт на судно т/х MERMAID-l, ІМО 9561693, прапор Республіки Панама, зареєстрованим власником якого є компанія VІСТОRІА SHIPHOLDING S.A., місцезнаходження: Траст Компані Комплекс, Аджелтейк Роуд, Аджелтейк, Маджуро, МН 96960, Маршаллові Острови (Тгust Соmраnу Соmрlех, Ajeltake Road, Ajeltake lslаnd, Маjuro Мh96960 Маrshаll Іslands), яке знаходиться в акваторії Ренійського морського порту Ренійської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація Ренійського морського порту), адреса: вул. Дунайська, 188, м Рені, Одеська обл., Україна, 68802, шляхом затримання та заборони його виходу з акваторії Ренійського морського порту Ренійської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України. Встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю ПОЛІСТІЛ строк - тридцять днів з дня постановлення даної ухвали суду для надання суду доказів на підтвердження пред`явлення позову до Компанії VІСТОRІА SHIPHOLDING S.A. В задоволенні клопотання Компанії VІСТОRІА SHIPHOLDING S.A. про вжиття заходів зустрічного забезпечення від 18.11.2025р. відмовлено повністю.

08.12.2025р. до господарського суду Одеської області від Компанії VICTORIA SHIPHOLDING S.A. надійшло клопотання про скасування заходів забезпечення позову вх. №ГСОО 2-1911/25.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.12.2025р. клопотання Компанії VICTORIA SHIPHOLDING S.A. від 08.12.2025р. вх. № ГСОО 2-1911/25 про скасування заходів забезпечення позову у справі №916/4603/25 прийнято до розгляду. Призначено судове засідання по розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову у справі №916/4603/25 на "15" грудня 2025 р. о 13:30. Повідомлено Товариство з обмеженою відповідальністю ПОЛІСТІЛ, VICTORIA SHIPHOLDING S.A., SEAНORSE SHIPPING & ENGINEERING LTD про призначене судове засідання.

12.12.2025р. до суду представником Товариства з обмеженою відповідальністю ПОЛІСТІЛ надано заперечення на подане клопотання.

В обґрунтування поданого клопотання, Компанією VICTORIA SHIPHOLDING S.A. було зазначено суду, що судновласник не є стороною Договору Фрахтування, який Вантажоодержувач визначив як підставу морської вимоги.

За посиланням заявника, Вантажоодержувач не довів і не може довести наявність підстав для арешту Судна за пп. е) п. 1 ч. 1 ст. 1 Міжнародної конвенції з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна 1952 року. Численні документальні докази підтверджують, що пошкодження Вантажу було наявне ще до його перевезення Судновласником, також, заявником було зазначено суду, що Вантаж був неналежним чином спакований та розвантажений Вантажоодержувачем у небезпечний спосіб.

Відповідно до пп. i, n та p ч. 2 ст. 4 Гаазько-Вісбійських правил, Судновласник не несе відповідальності за втрати чи збитки, що виникли внаслідок дій або упущень відправника чи власника вантажу (їхніх агентів або представників), недостатності пакування, а також прихованих недоліків, які неможливо виявити при проявленні належної турботливості

Відтак, як вважає заявник, представник Порту розвантаження (вантажного терміналу) чітко і неоднозначно зафіксував відсутність пошкоджень Вантажу за результатами виконання Судновласником рейсу, тобто безпосередньо в момент вивантаження Вантажу не було виявлено жодних пошкоджень Вантажу Судновласником, це підтверджено підписом особи, яка супроводжувала вивантаження Вантажу та була безпосереднім свідком стану Вантажу по закінченню рейсу.

За посиланням заявника, Вантажоодержувач провів неналежну інспекцію Вантажу 680 кілометрів від Порту розвантаження, за результатами повторної перевірки Вантажу на складі Вантажоодержувача у м. Біла Церква було встановлено, що поверхневі пошкодження Вантажу виникли внаслідок його неналежного стану при завантаженні на Судно, неналежне пакування та подальше його пошкодження Вантажоодержувачем при вивантаженні. Твердження Вантажоодержувача про пошкодження Вантажу Судновласником суперечить численним документальним доказам.

24 листопада 2025р. інспекційна компанія ІНТЕР ТЕХ СЕРВІСЕС ЛІМІТЕД (INTER TECH SERVICES LIMITED) провела додаткову перевірку стану Вантажу на складі, в результаті чого 26 листопада 2025 року було підготовлено звіт зі збитку №4986-6525 від 26.11.2025р.

За посиланням заявника, відсутні підстави для арешту судна, причиною пошкодження товару було не правильне його паркування, були використані неналежні методи розташування товару та не було здійснено перевірку належної якості товару.

Надаючи заперечення, Товариством з обмеженою відповідальністю ПОЛІСТІЛ було зазначено суду, що будь-які аргументи Зареєстрованого власника щодо нібито необґрунтованості морської вимоги Заявника не підлягають врахуванню судом при вирішенні питання про забезпечення позову шляхом арешту Судна, оскільки відповідні аргументи можуть бути досліджені лише на стадії розгляду справи по суті.

Таким чином, як зазначає товариство, зазначення в заяві про арешт морського судна розміру та суті морської вимоги є достатньою підставою для задоволення такої заяви. При цьому, розглядаючи заяву про арешт морського судна, суд не зобов`язаний розглядати морську вимогу по суті та встановлювати її обґрунтованість.

За твердженнями товариства, з аналізу поданого Зареєстрованим власником клопотання від 08.12.2025 року про скасування заходів забезпечення позову вбачається, що матеріали такого клопотання не містять жодного належного доказу, який свідчить про те, що відпали ті обставини, які були підставою для прийняття судом ухвали про арешт Судна. Більш того, всі ті обставини, на які посилається Зареєстрований власник, існували на момент постановлення такої ухвали та були досліджені судом. Зареєстрований власник в клопотанні від 08.12.2025 року жодним чином не обґрунтував, що потреба у забезпеченні позову відпала або що змінилися певні обставини, а отже, підстав скасування арешту Судна, що свідчить про необґрунтованість клопотання та відсутність підстав його задоволення.

Як вказує товариство, Коносамент №01 від 12.09.2025 року містить усі необхідні реквізити, передбачені ст. 138 КТМ України, зокрема, найменування судна: MERMAID-1, ІМО 9561693; найменування перевізника: VICTORIA SHIPHOLDING S.A; найменування одержувача вантажу: ТОВ «ПОЛІСТІЛ», що дозволяє встановити дійний суб`єктний склад спірних правовідносин. Крім того, у коносаменті № 01 міститься посилання на Договір фрахтування, а тому умови вказаного Договору є обов`язковими умовами договору морського перевезення вантажу в силу положень ч. 1 ст. 135 КТМ України, зокрема, щодо строку доставки Вантажу.

Таким чином, як вважає Товариство з обмеженою відповідальністю ПОЛІСТІЛ за недоведеності підстав для скасування арешту Судна, клопотання Зареєстрованого власника від 08.12.2025 року підлягає залишенню без задоволення, оскільки заявником не вірно трактовано морську вимогу, яка виникла саме на підставі договору морського перевезення вантажу, а не договору фрахтування, як вказує заявник.

Розглянувши матеріали клопотання про скасування заходів забезпечення позову, заслухавши пояснення представників Товариства з обмеженою відповідальністю ПОЛІСТІЛ та компанії VICTORIA SHIPHOLDING S.A., суд дійшов таких висновків.

За положеннями п.9 ч.1 ст.137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги.

Відповідно до статті 1 Міжнародної конвенції з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна, морська вимога означає вимогу, що виникає на підставі одного чи більше із зазначених нижче пунктів: збитку, завданого будь-яким судном у результаті зіткнення або в інший спосіб; загибелі людей або тілесного ушкодження, що заподіяні будь-яким судном або пов`язані з його експлуатацією; рятування судна або вантажу; договору, що стосується використання або здачі будь-якого судна в наймання за договором про фрахтування або інакше; договору, що стосується перевезення вантажів будь-яким судном за договором про фрахтування або інакше; втрати вантажу або шкоди, завданої вантажу, в тому числі багажу, який перевозиться будь-яким судном; загальної аварії; морської позики; буксирування; лоцманства; поставок товарів або матеріалів, що здійснюються для судна з метою його експлуатації або технічного обслуговування, незалежно від того, де ці поставки здійснюються; будування, ремонту або спорядження судна чи докових зборів; заробітної плати капітанів, офіцерів чи екіпажу; витрат капітана, у тому числі витрат вантажовідправників, фрахтувальників чи агентів, що здійснені за дорученням судна або його власника; спорів, що стосуються права власності на морське судно; спорів між співвласниками будь-якого судна стосовно права власності на це судно, його експлуатації або доходів від його експлуатації; іпотеки або морської застави будь-якого судна.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позову, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності ускладнення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, а також ймовірності ускладнення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Отже, підставою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Так, звертаючись до Господарського суду Одеської області з заявою про арешт судна, заявником було зазначено суду, що Товариство з обмеженою відповідальністю ПОЛІСТІЛ має чинну морську вимогу до компанії VICTORIA SHIPHOLDING S.A. та морська вимога виникла на підставі договору морського перевезення вантажу - холоднокатаної оцинкованої сталі в 521 рулонах і 4 листах, загальна вага нетто 3601,625 МТ, загальна вага брутто 3640,980 МТ (- на судні т/х MERMAID-l, ІМО 9561693, прапор Республіки Панама, зареєстрованим власником якого є VICTORIA SHIPHOLDING S.A., у зв`язку зі збитками, завданими Заявнику в результаті пошкодження вантажу та неналежного виконання умов договору морського перевезення, укладання якого підтверджується коносаментом № 01 від 12.09.2025 року, перевізником за яким є Боржник, та в якому міститься посилання на Договір фрахтування від 29.08.2025 року (далі - Договір фрахтування), який був укладений для перевезення на Судні вищевказаного Вантажу з порту Ігсаш (Igsas) (Турецька Республіка) до порту Рені (Україна).

У коносаменті № 01 від 12.09.2025 року, зазначено, що вантаж був завантажений у належному стані, у зв`язку з чим посиланням заявника судом не приймаються до уваги та зворотнього при розгляду заяви суду не доведено.

Судом було враховано пояснення Товариства з обмеженою відповідальністю ПОЛІСТІЛ, що пошкодження при розвантаженні товару маються механічні, що було враховано ним при визначення розміру морської вимоги та зворотнього матеріали клопотання, що наразі розглядається судом, не містять.

Враховуючи зазначене, ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.11.2025р. заяву про арешт морського судна (вх. №ГСОО 4-63/25 від 17.11.2025р.) подану Товариством з обмеженою відповідальністю ПОЛІСТІЛ, було задоволено та накладено арешт на судно т/х MERMAID-l, ІМО 9561693, прапор Республіки Панама, зареєстрованим власником якого є компанія VІСТОRІА SHIPHOLDING S.A.

Компанія VІСТОRІА SHIPHOLDING S.A., крім іншого, посилається також на письмовий доказ - Генеральний акт № AS-92 від 13.11.2025 року та зазначає, що він є доказом відсутності факту нестачі та пошкодження Вантажу, а також що у Заявника не було жодних застережень щодо невідповідного стану чи поганої якості вантажу.

Поряд з цим, судом враховано та прийнято до уваги, що Товариство з обмеженою відповідальністю ПОЛІСТІЛ не підписувало вказаний Генеральний акт та не мало відношення до процедури його складання.

Отже, суд зазначає, що господарським судом вже було надано оцінку доводам, викладеним в заяві Товариства з обмеженою відповідальністю ПОЛІСТІЛ про арешт судна для забезпечення морської вимоги у вигляді накладення арешту на судно т/х MERMAID-l, ІМО 9561693.

Суд не має повноважень переглядати висновок щодо наявності або відсутності підстав для задоволення вказаної вище заяви.

Слід зауважити, що заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду за наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову. Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд керується тим, що у випадку задоволення позову, судове рішення має бути реалізованим, поза як це рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 р. № 18-рп/2012).

Відповідно до ч.1 ст. 145 ГПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Положеннями п.10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову від 26.12.2011р. №16 встановлено, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, господарський суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 ГПК України, якщо міжнародним договором України встановлено інші правила судочинства, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору.

У відповідності до ст.42 Кодексу торговельного мореплавства України, судно може бути арештоване тільки на морські вимоги. Морська вимога - це вимога, що виникає з права власності та інших майнових прав на судно, будівництво судна, управління, експлуатацію або комерційне використання судна, заставу судна чи здійснення заходів, пов`язаних з рятуванням судна, а саме вимога у зв`язку з: 1) заподіянням шкоди в результаті втрати або пошкодження майна у зв`язку з експлуатацією судна; 2) заподіянням шкоди в результаті позбавлення життя або ушкодження здоров`я на суші або на воді у прямому зв`язку з експлуатацією судна; 3) заподіянням шкоди навколишньому природному середовищу; 4) винагородою, що належить за здійснення рятувальних заходів або виконання вимог будь-яких договорів про рятування; 5) компенсацією та іншими сумами, що належать за усунення або спробу усунення загрози заподіяння шкоди, за вжиття запобіжних заходів чи здійснення аналогічних операцій; 6) підняттям, віддаленням або знищенням судна, що стало уламками, чи його вантажу та викликаними цим витратами; 7) будь-яким договором використання або фрахтування судна; 8) будь-яким договором перевезення вантажу або пасажирів на судні; 9) втратою чи пошкодженням вантажу, включаючи багаж, під час перевезення або у зв`язку з ним; 10) загальною аварією; 11) лоцманським проведенням та сплатою лоцманських зборів; 12) буксируванням; 13) постачанням продуктів харчування, матеріалів, палива, запасів, обладнання, включаючи контейнери, для експлуатації судна або утримання його; 14) будівництвом, ремонтом, перебудовою або переобладнанням судна; 15) зборами в порту, каналі та інших судноплавних водах, а також у доці; 16) заробітною платою та іншими коштами, що належать капітану, членам командного складу та іншим членам екіпажу у зв`язку з виконанням ними своїх службових обов`язків на борту судна, включаючи витрати на репатріацію і внески за соціальним страхуванням, що сплачуються від їх імені; 17) дисбурсменськими витратами, які здійснюються щодо судна капітаном, власником, фрахтувальником або агентом; 18) страховою премією, включаючи внески за взаємне страхування, що сплачуються стосовно судна його власником або фрахтувальником за бербоут-чартером; 19) будь-якою комісійною, брокерською або агентською винагородою, що сплачується стосовно судна його власником або фрахтувальником за бербоут-чартером; 20) будь-яким спором про право власності на судно або володіння ним; 21) будь-яким спором між двома або кількома власниками судна щодо використання судна і розподілу прибутку; 22) заставою судна; 23) будь-яким спором, що виникає з договору купівлі-продажу судна.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Конвенції, арешт означає затримання судна за ухвалою суду для забезпечення морської вимоги, але не включає конфіскацію судна на виконання судового рішення.

Згідно зі ст.2 Конвенції, судно, яке ходить під прапором однієї з Договірних Держав, може бути заарештоване в межах юрисдикції будь-якої з Договірних Держав лише стосовно морської вимоги й жодної іншої, але ніщо в цій Конвенції не може розглядатися як розширення чи обмеження прав і повноважень, якими наділені уряди чи їхні установи, органи державної влади чи портові або докові власті згідно з їхніми чинними внутрішніми законами або правилами щодо арешту, затримання або іншого способу перешкоджання відходу суден, які перебувають у межах їхньої юрисдикції.

Статтею 4 Конвенції визначено, що на судно може бути накладений арешт не інакше, як з дозволу суду або відповідного судового органу Договірної Держави, в якій здійснено арешт.

Частиною 2 ст. 6 Конвенції передбачено, що процесуальні норми, що стосуються арешту судна, клопотання про одержання дозволу, згаданого в статті 4, та всіх інших процесуальних питань, що можуть виникнути в зв`язку з арештом, визначаються правом Договірної Держави, в якій арешт був здійснений чи було подано клопотання щодо його здійснення.

При цьому, положення зазначених нормативних документів не дають відповіді на питання про те, що розуміється під достатнім забезпеченням морської вимоги чи іншим видом забезпечення. Разом з тим, можна стверджувати, що приписи чинного процесуального законодавства та усталена судова практика дозволяють не допустити арешту морського судна або звільнити судно, арештоване як захід забезпечення позову, шляхом надання суду відповідної гарантії (як то банківська гарантія чи інше).

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 6 Міжнародної конвенції, якими передбачено, що процесуальні норми, що стосуються арешту судна та зняття арешту під заставу, та всіх інших процесуальних питань, що можуть виникнути в зв`язку з арештом, визначаються правом Договірної Держави, в якій арешт був здійснений чи було подано клопотання щодо його здійснення.

Розглядаючи клопотання Компанії VICTORIA SHIPHOLDING S.A. від 08.12.2025р. вх. № ГСОО 2-1911/25 про скасування заходів забезпечення позову у справі №916/4603/25 за заявою про арешт судна для забезпечення морської вимоги (вх. №ГСОО 4-63/25 від 17.11.2025р.), суд встановив, що станом на даний час не наведено законодавчо визначених підстав для скасування заходів забезпечення позову, вжитих в межах справи №916/4603/25, та підстави, викладені у заяві, що розглядається, стосуються суті спору.

Приймаючи до уваги наведене, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав задля задоволення клопотання Компанії VICTORIA SHIPHOLDING S.A. від 08.12.2025р. вх. №ГСОО 2-1911/25 про скасування заходів забезпечення позову у справі №916/4603/25 за заявою про арешт судна для забезпечення морської вимоги (вх. №ГСОО 4-63/25 від 17.11.2025р.), поданої Товариством з обмеженою відповідальністю ПОЛІСТІЛ.

Керуючись ст.ст. 145, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання Компанії VICTORIA SHIPHOLDING S.A. від 08.12.2025р. вх. № ГСОО 2-1911/25 про скасування заходів забезпечення позову у справі №916/4603/25 за заявою про арешт судна для забезпечення морської вимоги (вх. №ГСОО 4-63/25 від 17.11.2025р.), поданою Товариством з обмеженою відповідальністю ПОЛІСТІЛ - залишити без задоволення.

Повний текст ухвали складено 16 грудня 2025р.

Ухвала набрала законної сили 15 грудня 2025р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повного тексту.

Суддя Т.Г. Д`яченко