ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

15.12.2025 Справа № 914/3179/25

Господарський суд Львівської області в складі судді Бортник О. Ю. за участі секретаря судового засідання Свистуна П.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом: Заступника керівника Франківської окружної прокуратури м. Львова в інтересах держави в особі Львівської міської ради, м. Львів,

До відповідача: Обслуговуючого кооперативу «Гаражно-будівельний кооператив «Аркан», м. Львів,

про витребування з незаконного володіння земельної ділянки з кадастровим номером :11:015:0018, площею 0,2091 га

За участі представників:

Від прокуратури: Машталяр Ю.А. прокурор,

Від позивача: Пилип`як Х.І. представник,

Від відповідача: Попов Д.І. - адвокат.

Встановив:Заступник керівника Франківської окружної прокуратури м. Львова в інтересах держави в особі Львівської міської ради, м. Львів, звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом до Обслуговуючого кооперативу «Гаражно-будівельний кооператив «Аркан», м. Львів, про витребування з незаконного володіння земельної ділянки з кадастровим номером :11:015:0018, площею 0,2091 га.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Хід розгляду справи викладено в наявних у матеріалах справи ухвалах суду, в тому числі протокольній.

Відповідач подав заяву про залишення позовної заяви прокурора у справі без руху та надання йому не більше 5 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви. Заява мотивована тим, що в порушення вимог ч.6 ст. 164 ГПК України (в редакції Закону № 4292-IX) прокурором при зверненні з позовом не додано доказів, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, як і експертно-грошової оцінки спірної земельної ділянки, чинної станом на дату подання позовної заяви. Аргументи прокурора про недобросовісність дій відповідача, на які він посилається у позовній заяві, не можуть бути оцінені судом на стадії прийняття позовної заяви. Питання добросовісності чи недобросовісності набувача майна повинно вирішуватись судом лише з урахуванням досліджених у межах конкретної справи доказів, що унеможливлює встановлення відповідних обставин на етапі відкриття провадження у справі.

Відповідач також зазначає, що прокурору необхідно, з урахуванням експертно-грошової оцінки земельної ділянки, здійсненої в порядку, визначеному законом, чинної на дату подання позовної заяви, здійснити оплату судового збору, відповідно до вартості спірного майна, а також надати суду належні докази такої оплати.

Вимога ч.6 ст.164 ГПК України щодо подання разом із позовною заявою доказів внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна та чинної на момент подання позову експертної грошової оцінки такого майна має імперативний характер і не допускає розширювального тлумачення.

А тому, на думку відповідача, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення виявлених недоліків шляхом подання належних доказів, передбачених ч.6 ст.164 ГПК України.

Заступник керівника Франківської окружної прокуратури м. Львова заперечив проти задоволення клопотання відповідача про залишення позовної заяви без руху.

Заперечуючи проти клопотання про залишення позову без руху прокурор вказує на те, що звертаючись із позовом, він у позовній заяві вказав, що відповідач є недобросовісним набувачем і на цій обставині наполягає. Звернення прокурора до суду відповідає критерію законності, оскільки здійснюється на підставі норм ст. 387 ЦК України, яка відповідає вимогам доступності, чіткості, передбачуваності, офіційний текст якої є публічним та загальнодоступним.

Відтак, на думку прокурора, підстави для внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна відсутні.

Крім цього, прокурор зазначив, що у випадку, якщо в процесі розгляду справи судом буде встановлено, що наведена прокурором ціна позову не відповідає дійсній вартості земельної ділянки, прокурором у разі необхідності, у встановленому законом порядку, буде здійснено сплату недоплаченої суми судового збору.

Відтак прокурор вважає, що підстави для залишення позовної заяви без руху відсутні.

Від відповідача надійшли заперечення (на відповідь на відзив) від 10.11.2025р., у яких він просить суд залишити без руху позовну заяву з підстав несплати судового збору. У цих запереченнях відповідач вказує на те, що поданий прокурором витяг із нормативної грошової оцінки не може вважатися належним доказом вартості земельної ділянки, не забезпечує можливості суду перевірити правильність визначення ціни позову та розміру судового збору, а також не відповідає вимогам ч.6 ст. 164 ГПК України. На думку відповідача, позов подано без дотримання процесуальних вимог, що виключає можливість його належного розгляду, а відсутність експертної грошової оцінки свідчить про істотні недоліки позовної заяви, які не були усунуті прокурором.

12.11.2025р. від відповідача надійшли додаткові пояснення, у яких він вказує на те, що суд при постановленні ухвали про відкриття провадження у справі не врахував вимог ч.6 ст. 164 ГПК України, що є порушенням вимог процесуального закону і унеможливлює постановлення в майбутньому рішення у даній справі. Відтак, на думку відповідача, позовна заява підлягає залишенню без руху на підставі ч.11 ст.176 ГПК України.

Представники учасників справи в судове засідання з`явились, надали усні пояснення у справі.

Розглянувши клопотання відповідача про залишення позову без руху від 02.11.2025р., від 10.11.2025р, яке викладено у запереченні (на відповідь на відзив) та від 12.11.2025р., яке викладено у додаткових поясненнях у справі, суд дійшов висновку про відмову у їх задоволенні, з огляду на таке.

Згідно з ч.6 ст. 164 ГПК України разі подання органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором позовної заяви про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади до позову додаються документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви.

Прокурор у позовній заяві вказав, що Обслуговуючий кооператив «Гаражно-будівельний кооператив «Аркан», на його думку, є недобросовісним набувачем права власності на земельну ділянку. Прокурор звернувся з позовом в порядку, який встановлено ст. 387 ЦК України, тоді як правовий інститут витребування майна у добросовісного набувача врегульовано нормами ст. 388 ЦК України.

Вирішення питання щодо добросовісності/недобросовісності відповідачів у спірних правовідносинах має здійснюватися судом на стадії ухвалення рішення і суд не вправі відхиляти ці твердження прокурора на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі і залишати позов без руху.

Посилання відповідача на приписи ч. 5 ст. 12 ЦК України у даному випадку безпідставні. В силу ч. 6 ст. 164 ГПК України та ст. 390 ЦК України внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна та компенсація вартості такого майна добросовісному набувачеві пов`язується не з правовим інститутом здійснення права власності, а з обраним стороною способом захисту права власності, який вона просить суд визначити у рішенні. Такі кошти вносяться на депозитний рахунок суду лише у випадку звернення з позовом про витребування майна від добросовісного набувача. Нормами Глави 29 ЦК України (Захист власності) встановлено право власника на витребування майна із чужого незаконного володіння (ст. 387) та право власника на витребування майна від добросовісного набувача (ст. 388). Це різні правові інститути. Прокурором в інтересах позивача обрано спосіб захисту права власності, який встановлено ст. 387 ЦК України, і у такому випадку внесення грошових коштів на депозитний рахунок суду Законом не вимагається.

В силу ч. 1 ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд. Тому аргументи відповідача про те, що подаючи позов про витребування майна із чужого незаконного володіння прокурор фактично просить витребувати це майно від добросовісного набувача, жодним чином не можуть змінити обраний прокуратурою спосіб захисту права власності. Такі аргументи не спростовують й факту відсутності у прокуратури та позивача обов`язку вносити на депозитний рахунок суду кошти у розмірі вартості спірного майна.

Що стосується відсутності грошової оцінки, то відповідно до Витягу № НВ-025 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, який сформовано 16.09.2025р., нормативна грошова оцінки земельної ділянки з кадастровим номером :11:015:0018 становить 1545119,35грн.

Відповідач, який вважає себе власником майна, іншої грошової оцінки суду не подав, наявної у матеріалах справи грошової оцінки земельної ділянки не спростував.

При поданні позовної заяви Львівською обласною прокуратурою сплачено 18541,43 грн. судового збору, як з позовної заяви майнового характеру, із застосуванням коефіцієнта 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

За таких обставин, у суду відсутні підстави для задоволення клопотань відповідача про залишення позову без руху з підстав не внесення прокурором на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна та несплати судового збору.

Крім цього, відповідачем подано суду відзив на позовну заяву від 02.11.2025р., в прохальній частині якого він просить суд залишити без розгляду позов Керівника Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області на підставі п.2 ч.1 ст. 226 ГПК України у зв`язку з відсутністю повноважень прокурора на звернення до суду та у зв`язку з відсутністю процесуальної дієздатності Львівської міської ради.

Клопотання про залишення позову без розгляду мотивовані тим, що оскільки орган місцевого самоврядування (Львівська міська рада) є безпосереднім джерелом порушення, його участь у процесі виключно в ролі позивача суперечить принципу процесуальної рівності сторін і є порушенням господарського процесу, а також принципу об`єктивного розгляду справи. Прокурором повністю ігнорується факт вибуття земельної ділянки із комунальної власності за рішенням Рясне-Руської сільської ради (правонаступником якої є Львівська міська рада), яке прокурор вважає незаконним. Внаслідок цього представником Франківської окружної прокуратури м. Львова невірно здійснюється тлумачення приписів ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», а також не враховуються висновки Верховного Суду щодо застосування таких приписів, що є, на думку відповідача, порушенням ч.5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів».

Відповідач вказує на те, що оскільки Львівська міська рада є суб`єктом (правонаступником суб`єкта), який безпосередньо вчинив дії, що, на думку прокурора, спричинили шкоду державним інтересам, вона не має достатніх правових підстав (процесуальної дієздатності) для звернення до суду з відповідним позовом.

Крім цього, відповідач вважає, що позовна заява підписана прокурором, проте не містить долученого службового посвідчення, тобто документів, які підтверджують його посаду та повноваження. А тому, на думку відповідача, вказаний позов підлягає залишенню без розгляду.

Розглянувши клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні, з огляду на таке.

У пункті 7.17 постанови від 25.06.2019 у справі № 910/17792/17 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що сторони - це суб`єкти матеріально-правових відносин, які виступають на захист своїх інтересів і на яких поширюється законна сила судового рішення. Позивачем є особа, яка має право вимоги (кредитор), а відповідачем - особа, яка повинна виконати зобов`язання (боржник). При цьому відповідач має бути такою юридичною чи фізичною особою, за рахунок якої, в принципі, можливо було б задовольнити позовні вимоги.

У постанові від 28.09.2022 у справі № 483/448/20 Велика Палата Верховного Суду зазначила що, у разі задоволення вимоги про визнання недійсним правочину та про повернення отриманого за ним (наприклад, земельної ділянки) чи про витребування майна від набувача таке повернення та витребування відбувається на користь держави чи територіальної громади, від імені яких відповідний орган може діяти тільки як представник. Такі висновки узгоджуються з постановами Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц, від 15.01.2020 у справі № 698/119/18, від 15.09.2020 у справі № 469/1044/17, від 05.07.2023 у справі № 912/2797/21 (пункт 8.3).

Аналогічний висновок сформульовано в п. 114 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11.06.2024р. у справі № 925/1133/18.

Відтак залучення Львівської міської ради в статусі позивача є обґрунтованим та доцільним при вирішенні питання про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння.

Крім цього, правова конструкція ст. ст. 387 та 391 ЦК України передбачає наявність органу місцевого самоврядування, який є власником майна, права витребувати своє майно, незалежно від того, чи мав такий орган відповідні повноваження, якщо ним вчинялися будь-які дії, спрямовані на відчуження майна.

Щодо відсутності повноважень прокурора на звернення до суду, то суд дійшов висновку про безпідставність зазначених аргументів відповідача, з огляду на норми ст. 53 ГПК України, ст. 23, ч.3 ст. 24 Закону України «Про прокуратуру».

Беручу до уваги згадані норми права, суд дійшов висновку про те, що керівник окружної прокуратури, його перший заступник та заступник, здійснюючи представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу мають право за посадою, яку обіймають, звертатись із позовними заявами, в тому числі підписувати позовні заяви.

Вказана позиція суду узгоджується із позицією Верховного Суду, яка викладена у його постанові від 28.02.2024р. у справі № 914/3180/23.

Факт перебування ОСОБА_1 на посаді заступника керівника Франківської окружної прокуратури м. Львова підтверджується копією наказу керівника обласної прокуратури № 580-к від 25.04.2024р.

За таких обставин, у суду відсутні підстави для залишення позову без розгляду на підставі п.2 ч.1 ст.226 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючисьст.ст.182, 183, 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотань відповідача про залишення позовної заяви без руху та про залишення позову без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення.

Повна ухвала складена 18.12.2025р.

Суддя Бортник О.Ю.