ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2025 р. м. ХарківСправа № 922/4101/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Божко Є.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (61057, м. Харків, вул. Гоголя, буд. 10)
до Приватного акціонерного товариства "Будівельний торговий будинок" (61007, м. Харків, вул. Біблика, 18)
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - Мироненка О.О. (довіреність №01-23/191 від 24.09.2025),

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Будівельний торговий будинок", в якій просить суд:

Стягнути з ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА БУДІВЕЛЬНИЙ ТОРГОВИЙ БУДИНОК (61007, Харківська обл., м. Харків, вул. Біблика, 18, на користь ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ» (61057, Харківська обл., м. Харків, вул. Гоголя, 10, ) заборгованість за Договором про постачання електричної енергії споживачу № 1-10К/1 від 01.01.2019 3% річних за період з 01.05.2023 по 25.04.2024 у сумі 3 747 грн. 18 коп. та інфляційних втрат за період з травня 2023 року по липень 2023 року; з жовтня 2023 року по травень 2024 року у сумі 6 845 грн. 25 коп. на ХОУ АТ «Ощадбанк» НОМЕР_1 , МФО 351823, , а також судовий збір у сумі 2 422 грн. 40 коп. на ХОУ АТ «Ощадбанк» п/р НОМЕР_1 , МФО 351823, .

Крім того, позивач просить розглянути справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 20.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/4101/25. Справу постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Призначено розгляд справи в судовому засіданні "17" грудня 2025 р. об 11:00.

26.11.2025 від представника позивача через систему "Електронний суд" надійшла заява (вх.№ 27507/25), в якій позивач просить вважати вірним номер Договору про постачання електричної енергії споживачу від 01.01.2019, на підставі якого ПрАТ "Харківенергозбут просить стягнути кошти з ПрАТ Будівельний торговий будинок у справі № 922/4101/25: 1-10К/1.

У судовому засіданні 17.12.2025 представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов у повному обсязі, витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача.

Відповідач свого повноважного представника для участі у судовому засіданні 17.12.2025 не направив.

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день вручення судового рішення під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Приватне акціонерне товариство "Будівельний торговий будинок" ухвалу Господарського суду Харківської області від 20.11.2025 отримало шляхом доставки в Електронний кабінет, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, яка міститься в матеріалах справи.

Отже, суд належним чином виконав вимоги Господарського процесуального кодексу України щодо направлення процесуальних документів учасникам справи та здійснив всі необхідні дії з метою належного їх повідомлення про розгляд справи; відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи.

Разом з цим, Приватне акціонерне товариство "Будівельний торговий будинок" наданими відповідачу процесуальними правами не скористалося; у встановлений судом п`ятнадцятиденний строк відзив на позовну заяву до суду не подало.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Оскільки відповідач своїм процесуальним правом участі у судовому засіданні не скористався, повноважного представника для участі у судовому засіданні не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, заяв та клопотань від нього не надходило, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

У судовому засіданні 17.12.2025 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

У зв`язку з відокремлення функції з розподілу електричної енергії від функцій постачання електричної енергії, що визначено положеннями Закону України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 (далі - Закон), з 01.01.2019 ПрАТ «ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ» є постачальником електричної енергії за вільними цінами на підставі Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 19.06.2018 № 505.

Відповідно до статті 4 Закону України Про ринок електричної енергії (далі Закон) учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Згідно зі ст. 56 Закону постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Згідно з п.п. 3.2.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - Правила), затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, укладення споживачем договору про постачання електричної енергії споживачу відбувається шляхом приєднання споживача до договору на умовах обраної споживачем комерційної пропозиції, для чого споживач подає такому електропостачальнику заяву-приєднання.

Відповідно до п. 3.1.7 Правил електропостачальник має надати письмовий примірник договору, підписаний з його боку лише на вимогу споживача.

Відповідно до п.п. 4.12, 4.13 Правил розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.

Згідно п. 4.3 Правил дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

За вимогами п. 9.1.1 Розділу ІХ Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 311, обмін даними комерційного обліку електричної енергії між АКО, ППКО та учасниками ринку здійснюється на договірних засадах у вигляді електронних документів.

Позивач повідомляє, що розрахунки за спожиту електроенергію зі споживачем ПрАТ ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ проводить на підставі переданих відповідно до наведених вимог показів приладу обліку від оператора системи розподілу в порядку, передбаченому умовами договору.

Відповідно до п. 3.2.5 Правил укладення споживачем Договору про постачання електричної енергії споживачу відбувається шляхом приєднання споживача до Договору на умовах обраної споживачем комерційної пропозиції, для чого споживач подає такому електропостачальнику заяву-приєднання.

Враховуючи наведені приписи та те, що ПрАТ БУДІВЕЛЬНИЙ ТОРГОВИЙ БУДИНОК надав до Товариства заяву-приєднання до Договору про постачання електричної енергії споживачу на умовах Комерційної пропозиції № 1Р для споживачів з запланованим обсягом споживання до 50 000 кВт*год на місяць та фактично споживалась електрична енергія - договір про постачання електричної енергії споживачу № 1-10К/1 від 01.01.2019 (далі - Договір № 1-10К/1) вважається укладеним.

В подальшому Відповідача переведено на постачання на умовах Комерційної пропозиції № 1/23Р від 01.01.2023 (далі - Комерційна пропозиція 1/23Р).

Факт укладення договору про постачання електричної енергії споживачу № 1-10К/1 від 01.01.2019 між ПрАТ ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ та Відповідачем встановлено рішенням Господарського суду Харківської області від 29.08.2023 у справі № 922/2776/23.

Згідно з п. 2.1 Договору № 1-10К/1 постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Пунктом 5.5 Договору № 1-10К/1 встановлено, що розрахунковий період за цим договором зазначений у комерційній пропозиції та, як правило, становить календарний місяць, і відповідає розрахунковому періоду за договором споживача з оператором системи розподілу/передачі.

Згідно пункту 5.6 Договору № 1-10К/1 розрахунки Споживача за цим Договором здійснюються на поточний рахунок.

Відповідно до п. 5.7 Договору № 1-10К/1 оплата рахунка постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строк, визначений в комерційній пропозиції, яка є додатком 2 до цього Договору.

Згідно з умовами п. 4 Комерційної пропозиції № 1/23Р від 01.01.2023 оплата електричної енергії здійснюється Споживачем у формі попередньої оплати, визначеної на підставі фактичного обсягу відпущеної електричної енергії у попередньому розрахунковому періоді.

Попередня оплата електричної енергії здійснюється Споживачем до 01 числа місяця, наступного за місяцем, в якому був отриманий рахунок на попередню оплату.

Відповідно до п. 5 Комерційної пропозиції № 1/23Р від 01.01.2023 рахунок за спожиту електричну енергію надається Споживачу до 12 числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим.

Рахунок за спожиту електричну енергію має бути оплачений протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка Споживачем.

Рахунок на попередню оплату надається Споживачу до 12 числа (включно) поточного місяця на наступний розрахунковий місяць, з терміном оплати згідно з п. 4 даної Комерційної пропозиції.

Рахунки на оплату надаються Споживачу у відповідних структурних підрозділах ПрАТ ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ, або направляються через систему електронного документообігу у разі укладення відповідної додаткової угоди до Договору.

Так, між ПрАТ ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ та ПрАТ БУДІВЕЛЬНИЙ ТОРГОВИЙ БУДИНОК 10.10.2023 укладено Додаткову угоду до Договору № 1-10К/1 про електронний документообіг до Договору № 1-10К/1.

Згідно п. 1 вказаної Додаткової угоди ПрАТ Харківенергозбут та ПрАТ БУДІВЕЛЬНИЙ ТОРГОВИЙ БУДИНОК домовились здійснювати підписання Додаткових угод до Договору, змін до Договору, в тому числі додатків до Договору, обмін документами, що передбачені Правилами, комерційною пропозицією та іншими документами у вигляді електронних документів із застосуванням до них кваліфікованого електронного підпису та печатки (далі - КЕП) за допомогою системи електронного документообігу Вчасно (далі - система ЕДО).

Враховуючи, що між Позивачем та Відповідачем укладено Додаткову угоду до Договору № 1-10К/1 щодо здійснення електронного документообігу, рахунки на оплату електричної енергії та акти приймання-передавання надсилались Відповідачу відповідно до умов вищевказаної Додаткової угоди у вигляді електронних примірників документів з накладанням кваліфікованого електронного підпису (далі - КЕП).

Відповідно до п. 6.2 Договору Споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору.

Пунктом 8 Комерційної пропозиції № 1/23Р від 01.01.2023 передбачено, що у разі порушення Споживачем строків оплати електричної енергії, передбачених п. 5 комерційної пропозиції та п. 4 комерційної пропозиції Постачальник має право провести нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати: пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюються нарахування, від суми боргу, за кожен день прострочення платежу; 3% річних з простроченої суми.

При цьому сума грошового зобов`язання за договором повинна бути оплачена Споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції.

Суми пені, 3 % річних, інфляційних зазначаються у окремому розрахунковому документі окремими рядками та повинні бути сплачені протягом 5 робочих днів від дня його отримання Споживачем.

Згідно з переданими даними від АТ Харківобленерго Відповідачу проведено нарахування та за результатами розрахункового періоду було сформовано та виставлено рахунки за спожиту електричну енергію:

- за вересень 2022 року на суму разом з ПДВ 85 865,63 грн. Відповідачем за вересень 2022 року спожито 18 273 кВт*год. Сплачено за вересень 2022 року як попередня оплата згідно платіжних інструкцій № 19 від 12.01.2022 - 23 820,76 грн та № 105 від 08.02.2022 - 30 828,89 грн, що разом становить передплату у сумі 54 649,65 грн. Рахунок за вересень 2022 року сформовано на суму 31 215,98 грн. Рахунок та Акт приймання-передачі електричної енергії за вересень 2022 року направлено Споживачу засобами поштового зв`язку 11.10.2022. Строк оплати рахунку до 18.10.2022.

Позивач повідомляє, що Відповідачем оплата за вересень 2022 року здійснена: 08.01.2024 у розмірі 8 238,78 грн (платіжна інструкція № 5372); 15.02.2024 у розмірі 14 817,30 грн (платіжна інструкція № 13935); 25.04.2024 у розмірі 8 159,90 грн (платіжна інструкція № 18278).

- за жовтень 2022 року на суму разом з ПДВ 32 522,26 грн. Відповідачем за жовтень 2022 року спожито 6 725 кВт*год. Рахунок та Акт приймання-передачі електричної енергії за жовтень 2022 року направлено Споживачу засобами поштового зв`язку 10.11.2022. Строк оплати рахунку до 17.11.2022.

Відповідачем оплата за жовтень 2022 року здійснена 25.04.2024 у розмірі 32 522,26 грн (платіжна інструкція № 18278).

- за листопад 2022 року на суму разом з ПДВ 30 809,72 грн. Відповідачем за листопад 2022 року спожито 6 508 кВт*год. Рахунок та Акт приймання-передачі електричної енергії за листопад 2022 року направлено Споживачу засобами поштового зв`язку 09.12.2022. Строк оплати рахунку до 16.12.2022.

Відповідачем оплата за листопад 2022 року здійснена 25.04.2024 у розмірі 30 809,72 грн (платіжна інструкція № 18278).

- за грудень 2022 року на суму разом з ПДВ 37 095,35 грн. Відповідачем за грудень 2022 року спожито 8 081 кВт*год. Рахунок та Акт приймання-передачі електричної енергії за грудень 2022 року направлено Споживачу засобами поштового зв`язку 10.01.2023. Строк оплати рахунку до 17.01.2023.

Відповідачем оплата за грудень 2022 року здійснена 25.04.2024 у розмірі 37 095,35 грн (платіжна інструкція № 18278).

Вказана заборгованість за спожиту електричну енергію у сумі 131 643,31 грн визнана рішенням Господарського суду Харківської області від 29.08.2023 у справі № 922/2776/23.

Оскільки Відповідач допустив прострочення платежів за електроенергію, чим порушив свої зобов`язання за Договором № 1-10К/1, ПрАТ ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ здійснено нарахування 3 % річних та інфляційних втрат.

За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за Договором № № 1-10К/1 сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством (п. 9.1 Договору).

Позивач стверджує, що ПрАТ ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ як Постачальник виконало свої зобов`язання за Договором № 1-10К/1 у повному обсязі, проте Відповідачем умови договору щодо своєчасної сплати спожитої електричної енергії у встановлені Договором строки не виконано, внаслідок чого у Відповідача утворилась заборгованість 3% річних та індексу інфляції, яка станом на 01.09.2025 становить 10 592,43 грн, з яких: 3 747,18 грн 3% річних, 6 845,25 грн інфляційних втрат.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Обставини щодо стягнення вказаних нарахувань в примусовому порядку стали підставою для звернення ПрАТ "Харківенергозбут" до суду з цим позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що підстави виникнення цивільних прав та обов`язків виникають з договорів та інші правочинів.

Частиною 1 статті 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Статтями 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладені договору, в виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В частині 1 статті 638 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтями 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Приписами частини 1 статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 1 статті 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 714 ЦК України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Частиною 2 статті 714 ЦК України передбачено, що до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з приписами ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 2 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів.

Законодавчі вимоги щодо застосування преюдиції у господарському процесі передбачені частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, згідно якої обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням суду, що набрало законної сили.

Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними та об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини.

Також, преюдиційність - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні суду і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив у законну силу. Суть преюдиції полягає у неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Правило про преюдицію спрямовано не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив у законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження та оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було би не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2020 року у справі № 922/643/19, від 16 травня 2023 року у справі № 910/17367/20, від 17 серпня 2023 року у справі № 910/4316/22.

Враховуючи викладене, обставини, що встановлені у рішенні Господарського суду Харківської області у справі № 922/2776/23 від 29.08.2023 року, яке набрало законної сили, щодо порушення відповідачем умов Договору про постачання електричної енергії споживачу № 1-10К/1 від 01.01.2019 та наявності й стягнення з відповідача заборгованості за вказаним Договором у розмірі 131 643,31 грн не доказуються при розгляді цієї справи.

Відповідно до п. 9.1. Договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим Договором та чинним законодавством.

Відповідно до п. 6.2 Договору Споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору.

Пунктом 8 Комерційної пропозиції № 1/23Р від 01.01.2023 передбачено, що у разі порушення Споживачем строків оплати електричної енергії, передбачених п. 5 комерційної пропозиції та п. 4 комерційної пропозиції Постачальник має право провести нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати: пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюються нарахування, від суми боргу, за кожен день прострочення платежу; 3% річних з простроченої суми.

При цьому сума грошового зобов`язання за договором повинна бути оплачена Споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції.

Суми пені, 3 % річних, інфляційних зазначаються у окремому розрахунковому документі окремими рядками та повинні бути сплачені протягом 5 робочих днів від дня його отримання Споживачем.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З огляду на те, що відповідач свої зобов`язання в частині оплати заборгованості у передбачений Договором строк не виконав, він вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, що в свою чергу тягне за собою відповідні правові наслідки.

Виходячи з системного аналізу законодавства, обов`язок боржника сплатити кредитору суму боргу з нарахуванням процентів річних та відшкодувати кредитору спричинені інфляцією збитки випливає з вимог ст. 625 Цивільного кодексу України.

Частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Виходячи з положень ст. 625 Цивільного кодексу України, право кредитора на стягнення 3% річних та інфляційних втрат не залежить від моменту пред`явлення вимоги про таке стягнення (до моменту погашення боргу або після цього). При цьому визначальним є наявність факту порушення боржником строків виконання грошового зобов`язання. Таким чином, право кредитора на стягнення 3% річних може бути реалізовано у будь-який момент при наявності вищезазначених вимог, передбачених законодавством.

Враховуючи те, що відповідачем не були вчасно виконані зобов`язання зі сплати коштів за постачання електричної енергії, суд вважає, що позивач правомірно нараховує 3% річних та інфляційні втрати.

Перевіривши правомірність та арифметичну вірність здійсненого позивачем детального розрахунку інфляційних втрат та 3% річних, суд дійшов висновку, що здійснені нарахування відповідають обставинам справи, вимогам законодавства, розрахунок виконано арифметично вірно, з урахуванням чого позовні вимоги про стягнення 3% річних за період з 01.05.2023 по 25.04.2024 у сумі 3 747,18 грн та інфляційних втрат за період з травня 2023 року по липень 2023 року, з жовтня 2023 року по травень 2024 року у сумі 6 845,25 грн підлягають задоволенню.

У частині 3 статті 2 Господарського процесуального України одним з основних принципів господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді усіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судовий збір згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 4,20, 73, 74,76-79, 86, 123, 126, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Будівельний торговий будинок" (61007, м. Харків, вул. Біблика, 18, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (61057, м. Харків, вул. Гоголя, буд. 10, , ХОУ АТ «Ощадбанк» НОМЕР_1 , МФО 351823) заборгованість за Договором про постачання електричної енергії споживачу № 1-10К/1 від 01.01.2019 3% річних за період з 01.05.2023 по 25.04.2024 у сумі 3 747,18 грн та інфляційні втрати за період з травня 2023 року по липень 2023 року; з жовтня 2023 року по травень 2024 року у сумі 6 845,25 грн, а також судовий збір у сумі 2 422,40 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Приватне акціонере товариство "Харківенергозбут" (61057, м. Харків, вул. Гоголя, буд. 10, ).

Відповідач: Приватне акціонерне товариство "Будівельний торговий будинок" (61007, м. Харків, вул. Біблика, 18, ).

Повне рішення складено "17" грудня 2025 р.

Суддя О.О. Присяжнюк