ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2025 р. м. Київ Справа №911/2072/25

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджигруп» (61037, м. Харків, просп. Московський, буд. 199, корп. Д-5, кім. 226)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтек Енерджи Групп» (08141, Київська обл., Бучанський р-н, с. Святопетрівське, вул. Кооперативна, буд. 7)

про стягнення 4355057,02 грн

Суддя Третьякова О.О.

Секретар судового засідання Капля Є.В.

Представники сторін:

від позивача: Халабурдін С.В.

від відповідача: не з`явився

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Енерджигруп» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Київської області із позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтек Енерджи Групп» (далі - відповідач) 4355057,02 грн заборгованості, з яких 3477006,16 грн основного боргу, 43882,46 грн 3% річних, 143117,28 грн інфляційних втрат, 423184,59 грн пені та 267866,53 грн штрафу, які виникли внаслідок неналежного виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором поставки від 04.10.2024 №04/10-2024 щодо здійснення розрахунку за поставлений товар.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 11.07.2025 позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі №911/2072/25 за правилами загального позовного провадження, встановлено сторонам процесуальні строки для реалізації ними їхніх процесуальних прав на стадії підготовчого провадження, підготовче засідання призначено на 21.08.2025. Ухвала суду від 11.07.2025 про відкриття провадження у справі доставлена сторонам в їхні електронні кабінети ЄСІТС.

07.08.2025 до Господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання відкладення підготовчого засідання. У вказаному клопотанні відповідач зазначив, що із обумовленого договором поставки товару на загальну суму 110077695,66 грн відповідач отримав від позивача товар на суму 9620702,00 грн, а залишок товару на суму 1456994,00 грн є невідвантаженим, повідомлень про готовність залишку товару до відвантаження відповідач не отримував і цей залишок товару на суму 1456994,00 грн відповідач не приймав. Тому відповідач не визнає основний борг по оплаті залишку товару на суму 1456994,00 грн та нараховані позивачем штрафні санкції на такий борг. Також відповідач зазначив, що вартість поставленого йому товару на суму 9620702,00 грн відповідач частково оплатив позивачу в сумі 8631379,00 грн, основний борг відповідача становить 989323,0 грн. З метою позасудового врегулювання заборгованості між сторонами відповідач просив суд відкласти підготовче засідання.

21.08.2025 до Господарського суду Київської області від позивача надійшли додаткові докази, які на стадії підготовчого провадження прийняті судом та долучені до матеріалів справи. Вказані докази стосуються направлення позивачем відповідачу 20.08.2025 повідомлення щодо готовності обладнання до відвантаження.

У підготовче засідання 21.08.2025 з`явився представник позивача, не з`явився відповідач, протокольною ухвалою підготовче засідання відкладено на 11.09.2025. Про відкладення підготовчого засідання відповідача повідомлено ухвалою суду від 21.08.2025 через електронний кабінет ЄСІТС.

У підготовче засідання 11.09.2025 з`явився представник позивача, відповідач повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, протокольною ухвалою суд закрив підготовче провадження та призначив справу для судового розгляду по суті на 02.10.2025. Про призначення справи до судового розгляду по суті відповідача, який не з`явився в підготовче засідання, повідомлено ухвалою суду від 11.09.2025 через електронний кабінет ЄСІТС.

02.10.2025 до Господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання про закриття провадження в частині стягнення 2030960,16 грн заборгованості з підстав її погашення відповідачем платіжними інструкціями відповідача від 26.09.2025, від 26.09.2025, від 24.07.2025, від 24.07.2025 та від 26.06.2025 на загальну суму 2030690,16 грн.

У судове засідання 02.10.2025 з`явився представник позивача, не з`явився відповідач, який про причини неявки суд не повідомив, протокольною ухвалою судове засідання відкладено на 16.10.2025. Про відкладення судового засідання відповідача повідомлено ухвалою суду від 02.10.2025 через електронний кабінет ЄСІТС.

У судове засідання 16.10.2025 з`явився представник позивача, який підтримав позовні вимоги та надав пояснення по суті справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про розгляд справи був повідомлений, про причини неявки не повідомляв, тому його неявка відповідно до частини 1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає розгляду справи по суті.

За результатами з`ясування обставин справи, перевірки їх доказами та проведення судових дебатів у відкритому судовому засіданні 16.10.2025 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення у цій справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, проаналізувавши позовні вимоги та заперечення проти них, з`ясувавши всі фактичні обставин справи, на яких вони ґрунтуються, оцінивши наявні докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд

встановив:

04.10.2024 між позивачем (ТОВ «Енерджигруп») в якості постачальника та відповідачем (ТОВ «Інтек Енерджі Групп») в якості покупця був укладений договір поставки №04/10-2024, надалі договір поставки. Копія вказаного договору поставки міститься в матеріалах справи №911/2072/25.

За вказаним договором поставки (пункти 1.1-1.4 договору) позивач-постачальник зобов`язався передати у власність, відповідач-покупець прийняти та оплатити на встановлених договором умовах Товар згідно із Специфікацією. Під Товаром у Договорі слід розуміти електротехнічне обладнання, зокрема та не обмежуючись комірки високовольтні, панелі низьковольтні, шафи електротехнічні, прилади компенсації реактивної потужності, комплекті трансформаторні підстанції, трансформатори. Найменування, комплектація, модифікація, асортимент, кількість, ціни, вартість Товару, порядок, умови та строки поставки, порядок, умови та строки оплати Товару, а також інші особливі вимоги, які не встановлені Договором, вказуються у Специфікації, що підписується Сторонами, є додатком та невід`ємною частиною Договору та без нього не дійсна.

У відповідності до п.п. 2.1-2.4 договору поставки ціна вказаного договору визначається загальною вартістю поставленого за ним Товару та включає податок на додану вартість за ставкою 20%. Покупець оплачує Товар, який постачається Постачальником, за ціною, вказаною у Специфікації, у гривнях. Покупець проводить усі розрахунки з Постачальником шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника. Грошові кошти, що надходять від покупця, без врахування вказаного Покупцем призначення платежу зараховуються в першу чергу в рахунок погашення заборгованості, що виникла раніше.

Пунктом 7.2 цього договору поставки була встановлена відповідальність відповідача-покупця за несвоєчасну оплату товару в строки, погоджені сторонами, у вигляді сплати позивачу-постачальнику пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період затримки оплати, від розміру заборгованості за кожний день порушення строків платежу.

До вказаного договору поставки позивач-постачальник та відповідач-покупець підписали низку Специфікацій, в яких погодили конкретний товар (партію товару), яка підлягала поставці позивачем-постачальником відповідачу-покупцю, в т.ч. найменування товару, його кількість, ціну та загальну вартість, умови поставки товару за відповідною специфікацією позивачем-постачальником, а також строки та порядок оплати такого товару відповідачем-покупцем.

Так, 04.10.2024 сторони підписали Специфікацію №3 (надалі Специфікація №3) до договору поставки, копія якої міститься в матеріалах справи.

Відповідно до умов Специфікації №3 загальна вартість товару (електротехнічного обладнання), що підлягає поставці за вказаною специфікацією, становить 3394773,00 грн. Найменування конкретного обладнання, його кількість та цінавизначені у вказаній специфікації. Умови поставки товару: EXW згідно з ІНКОТЕРМС-2010 зі складу ТОВ «ЕНЕРДЖИГРУП».

Відповідно до пункту 5 Специфікації №3 відповідач-покупець зобов`язався оплатити товар у наступні строки:

- передоплата у розмірі 60% від загальної вартості обладнання, визначеної у пункті 1 цієї Специфікації, що становить 2036863,80 грн протягом 14 банківських днів з дня отримання рахунку;

- 20% від загальної вартості обладнання, що становить 678954,60 грн протягом 5 банківських днів з дня повідомлення готовності обладнання до відвантаження;

- остаточний розрахунок 20% від загальної обладнання, що становить 678954,60 грн протягом 5 (п`яти) банківських днів з дня отримання покупцем обладнання.

Крім того, 04.10.2024 сторони підписали також Специфікацію №4 (надалі Специфікація №4) до договору поставки, копія якої міститься в матеріалах справи.

Відповідно умов до Специфікації №4 загальна вартість товару (електротехнічного обладнання), що підлягає поставці за вказаною специфікацією, становить 2856606,00 грн. Найменування конкретного обладнання, його кількість та ціна визначені у вказаній специфікації. Умови поставки товару: EXW згідно з ІНКОТЕРМС-2010 зі складу ТОВ «ЕНЕРДЖИГРУП».

Відповідно до пункту 5 Специфікації №4 відповідач-покупець зобов`язався оплатити товар у наступні строки:

- передоплата у розмірі 60% від загальної вартості обладнання, визначеної у пункті 1 цієї Специфікації, що становить 1785378,75 грн протягом 14 банківських днів з дня отримання рахунку;

- 20% від загальної вартості обладнання, що становить 535613,63 грн протягом 5 банківських днів з дня повідомлення готовності обладнання до відвантаження;

- 20% від загальної обладнання, що становить 535613,62 грн - протягом 5 банківських днів з дня отримання покупцем обладнання.

В подальшому сторони внесли зміни до Специфікації №4, а саме 04.04.2025 уклали між собою додаткову угоду №1 до Специфікації №4, відповідно до якої у разі порушення покупцем строків оплати товару , передбачених пунктами 5.1, 5.2 та 5.3вказаної Специфікації, більше ніж на 30 днів, покупець додатково сплачує постачальнику договірну штрафну санкцію у розмірі 0,1% від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення.

Крім того, 06.02.2025 сторони підписали також Специфікацію №6 (надалі Специфікація №6) до договору поставки, копія якої міститься в матеріалах справи.

Відповідно умов до Специфікації №6 загальна вартість товару (електротехнічного обладнання), що підлягає поставці за вказаною специфікацією, становить 4826316,66 грн. Найменування конкретного обладнання, його кількість та ціна визначені у вказаній специфікації. Умови поставки товару: EXW згідно з ІНКОТЕРМС-2010 зі складу ТОВ «ЕНЕРДЖИГРУП».

Відповідно до пункту 4 Специфікації №6 відповідач-покупець зобов`язався оплатити товар у наступні строки: передоплата у розмірі 60% та остаточний розрахунок в розмірі 40% по готовності продукції до відвантаження.

В подальшому сторони внесли зміни до Специфікації №6, а саме 04.04.2025 уклали між собою додаткову угоду №1 до Специфікації №6, відповідно до якої:

- покупець визнає, що строк проведення передоплати у розмірі 60% пропущений з 17.02.2025;

- покупець зобов`язаний здійснити остаточний розрахунок у розмірі 40% від вартості товару наступного дня після отримання покупцем письмового повідомлення про готовність товару до відвантаження.

- сторони домовилися, що протягом 14 календарних днів з моменту настання строку платежу пеня не нараховується. Починаючи з 15-го дня прострочення, покупець сплачує договірну штрафну санкцію у розмірі 0,2% від суми простроченого платежу за кожен день прострочки до моменту повного погашення заборгованості. Зазначений вид відповідальності розповсюджується і на передплату, і на остаточний розрахунок.

Сукупна вартість товарів, які підлягали поставці позивачем-постачальником та оплаті відповідачем-покупцем за вказаними трьома Специфікаціями (№3, №4та №6), становить 11077695,66 грн (3394773 + 2856606 + 4826316,66 =11077695,66).

На виконання умов договору поставки та вказаних специфікацій позивач-постачальник із товарів на загальну суму 11077695,66грн поставив відповідачу-покупцю товари на загальну суму 9620702,00 грн, залишок виготовленого та готового до поставки позивачем-постачальником товару становить 1456993,66 (11077695,66 - 9620702=1456993,66).

Вказаний факт поставки позивачем відповідачу товарів на загальну суму 9620702,00 грн визнається усіма сторонами спору у цій справі №911/2072/25 як позивачем-постачальником (в поданій до суду позовній заяві), так і відповідачем-покупцем (у поданому до суду клопотанні від 07.08.2025). Також факт поставки товарів на загальну суму 9620702,00 грн підтверджується наявними у матеріалах цієї справи видатковими накладними про відпуск позивачем відповідачу товарів на загальну суму 9620702,00 грн, а саме.

На виконання Специфікації №3 (загальна вартість товару за умовами специфікації 3394773,00 грн):

- позивачем-постачальником виставлено відповідачу-покупцю рахунок №371 від 07.10.2024 на оплату товару на загальну суму 3394773,00 грн;

- сторонами складено та підписано видаткову накладну від 14.01.2025 №1, відповідно якої відповідач отримав від позивача товар на загальну суму 3394773,00 грн.

На виконання Специфікації №4 (загальна вартість товару за умовами специфікації 2856606,00 грн):

- позивачем-постачальником виставлено відповідачу-покупцю рахунок №372 від 07.10.2024 на оплату товару на загальну суму 2856606,00 грн;

- сторонами складено та підписано видаткові накладні, відповідно яких відповідач отримав від позивача товар на загальну суму 2856606,00 грн, а саме видаткові накладні від 03.12.2024 №434 на суму 1162008,00 грн, від 24.12.2024 №479на суму 597482,00 грн, від 13.01.2025 №20 на суму 117116,00 грн та від 17.02.2025 №60 на суму 920000,00 грн (1162008 + 597482 + 117116,00 + 9200000= 2856606).

На виконання Специфікації №6 (загальна вартість товару за умовами специфікації 4826316,66 грн):

- позивачем-постачальником виставлено відповідачу-покупцю рахунок №94 від 06.02.2025 на оплату товару на загальну суму 4826316,66 грн;

- сторонами складено та підписано видаткову накладну від 17.04.2025 №124, відповідно якої відповідач отримав від позивача товар на загальну суму 3369323,00 грн.

Недопоставленим, але готовим до відвантаження відповідачу-покупцю є товар на суму 1456993,66 грн за Специфікацією №6 (4826316,66 - 3369323,00 =1456993,66 грн).

Так, 20.08.2025 позивач-постачальник направив відповідачу-покупцю лист від 20.08.2025 щодо готовності до відвантаження товару за специфікацією №6, що підтверджується наявним у матеріалах справи описом вкладення в цінний лист та фіскальним чеком від 20.08.2025 про відправку поштового відправлення №798. Вказане поштове відправлення позивача-постачальника з трекінг-номером 798 відповідно до публічно доступних даних «Укрпошти» (https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html) вручене відповідачу-покупцю 26.08.2025.

Відповідач товари, які є предметом поставки за Специфікаціями №3, №4 та №6, оплатив частково та з простроченнями, а саме.

До моменту пред`явлення в червні 2025 позивачем позову у цій справі №911/2027/25 відповідач здійснив оплати за товари в загальній сумі 7600689,50 грн, а саме наступними платіжними документами: платіжна інструкція №1916 від 07.10.2024 на суму 1428303 грн; платіжна інструкція №1917 від 07.10.2024 на суму 1572386,50 грн; платіжна інструкція №2282 від 17.02.2025 на суму 1400000 грн; платіжна інструкція №2399 від 11.04.2025 на суму 1400000 грн; платіжна інструкція №2400 від 11.04.2025 на суму 1800000 грн.

Звертаючись в червні 2025 до Господарського суду Київської області з цим позовом до відповідача, позивач посилався наявність у відповідача основного боргу за договором поставки в сумі 3477006,16 грн, що є різницею між загальною вартістю товарів за Специфікаціями №3, №4 та №6 (11077695,66 грн) та сумою здійснених відповідачем оплат (7600689,50 грн) станом на червень 2025 (11077695,66 - 7600689,50 = 3466006,16). Крім того, позивачем у цій справі заявлено до стягнення з відповідача за періоди прострочення сплати основного боргу сукупно з 22.01.2025 по 23.06.2025 також 43882,46 грн 3% річних, 143117,28 грн інфляційних втрат, 423184,59 грн пені та 267866,53 грн штрафу.

Після пред`явлення до нього в червні 2025 позову у цій справі №911/2027/25 відповідач частково погасив основний борг, а саме здійснив оплати в загальній сумі 2030690,16 грн, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду із клопотанням від 02.10.2025 про закриття провадження у справі №911/2072/25 в частині позовних вимог на цю суму. У поданому до суду клопотанні від 02.10.2025 позивач допустив описку в частині зазначення загальної суми заборгованості, яка була погашена відповідачем в періоді після пред`явлення позову (позивач загальною сумою оплат відповідача вказав « 2030960,16 грн», в той час як арифметично вірна сума оплат відповідача за товари за цей період становить 2030690,16 грн).

Факт здійснення відповідачем позивачу оплат на загальну суму 2030690,16 грн після пред`явлення позову у цій справі №911/2027/25 підтверджується наступними платіжними документами, долученими позивачем до клопотання від 02.10.2025, а саме: платіжна інструкція №2574 від 26.06.2025 на суму 980000,00 грн, платіжна інструкція №2670 від 24.07.2025 на суму 22386,50 грн.; платіжна інструкція №2671 від 24.07.2025 на суму 28303,00 грн, платіжна інструкція №2834 від 26.09.2025 на суму 78781,00 грн, платіжна інструкція №2833 від 26.09.2025 на суму 921219,66 грн (980000 + 22386,50 + 28303 + 78781 + 921219,66 =2030690,16).

В позовній заяві у цій справі позивач основний борг заявив в розмірі 3477006,16 грн, відповідач після пред`явлення позову сплатив 2030690,16 грн основного боргу, неврегульованими на момент розгляду цієї справи судом залишились позовні вимоги в частині стягнення 1446316,00 грн основного боргу (3477006,16 - 2030690,16 = 1446316), а також позовні вимоги про стягнення 43882,46 грн 3% річних, 143117,28 грн інфляційних втрат, 423184,59 грн пені та 267866,53 грн штрафу.

Вирішуючи спір та надаючи правову оцінку вказаним обставинам справи, які підтверджуються наявними у справі письмовими та електронними доказами, суд виходить з того, що між сторонами на підставі договору поставки від 04.10.2024№04/10-2024 разом із Специфікаціями та додатковими угодами до нього (тут і далі договір поставки) виникли майнові правовідносини за договором поставки, який є різновидом договору купівлі-продажу.

Так, відповідно до частин 1 та 2 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу приписів ст.663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього кодексу.

Пунктом 1 частини 2 ст.11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Згідно із ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Також відповідно до ст.175 Господарського кодексу України, чинного на момент укладення договору поставки, майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За змістом положень ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання-відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до частин 1 та 2 ст.265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір поставки укладається на розсуд сторін або відповідно до державного замовлення.

Згідно з частиною 1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У ст.629 Цивільного кодексу України закріплений основоположний принцип договірного права pacta sunt servanda, відповідно до якого договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до положень ст.599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Факт поставки позивачем відповідачу за договором поставки товарів на загальну суму 9620702,00 грн та виникнення у зв`язку з цим у відповідача грошових зобов`язань по оплаті товарів на вказану суму підтверджується наявними у матеріалах цієї справи видатковими накладними про відпуск позивачем відповідачу на товарів на загальну суму 9620702,00 грн, які є належними та допустимими доказами отримання відповідачем товару.

Недопоставленим, але готовим до відвантаження відповідачу-покупцю, є товар на суму 1456993,66 грн за Специфікацією №6 (4826316,66 - 3369323,00 =1456993,66 грн).

Позивач повідомив відповідача про готовність товару до відвантаження, що підтверджується наявним у матеріалах справи описом вкладення в цінний лист та фіскальним чеком від 20.08.2025 про відправку поштового відправлення №798.

Доводи позивача про те, що про готовність до відвантаження товару на суму 1456993,66 грн за Специфікацією №6 позивач повідомив відповідача раніше 20.08.2025, судом не приймаються, оскільки:

- у поданому до суду від 07.08.2025 клопотанні відповідач зазначив, що із обумовленого договором поставки товару на загальну суму 110077695,66 грн відповідач отримав від позивача товар на суму 9620702,00 грн, а залишок товару на суму 1456994,00 грн є невідвантаженим, повідомлень про готовність залишку товару до відвантаження відповідач не отримував;

- позивач, в свою чергу, не надав суду ніяких доказів щодо направлення відповідачу у періоді до 20.08.2025 повідомлень про готовність залишку товару до відвантаження. Натомість позивач в якості доказу повідомлення відповідача про готовність товару до відвантаження надав опис вкладення в цінний лист та фіскальний чек від 20.08.2025 про відправку позивачем відповідачу поштового відправлення №798.

Відповідно до частин 1 та 4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування (частина 1 ст.79 Господарського процесуального кодексу України).

Як вказував з цього приводу Верховний Суд, передбачений статтею 13 Господарського процесуального кодексу України принцип змагальності судочинства забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно він не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).

Таким чином, у межах наявних у справі доказів суд дійшов висновку про те, що позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що позивач 20.08.2025 повідомив відповідача про готовність до відвантаження залишку товару на суму 1456993,66 грн за Специфікацією №6, що підтверджується описом вкладення в цінний лист та фіскальним чеком від 20.08.2025 про відправку позивачем відповідачу поштового відправлення №798.

Беручи до уваги, що із передбачених Специфікаціями №3, №4 та №6 товарів на загальну суму 11077695,66 грн, позивач-постачальник поставив відповідачу-покупцю товари на загальну суму 9620702,00 грн та при цьому повідомив відповідача-покупця про готовність до відвантаження залишку непоставленого товару на суму 1456993,66 грн за Специфікацією №6 (за умовами якої відповідач-покупець зобов`язаний здійснити остаточний розрахунок у розмірі 40% від вартості товару наступного дня після отримання покупцем письмового повідомлення про готовність товару до відвантаження), то суд дійшов висновку про те, що позивачем доведено, а відповідачем не спростовано факт виникнення у відповідача за договором поставки грошового зобов`язання по оплаті товарів (основного боргу) в загальній сумі 11077695,66 грн (9620702,00 + 1456993,66 = 11077695,66 грн).

Цей основний борг в сумі 11077695,66 грн відповідач оплатив позивачу частково та з простроченням (з порушенням передбачених Специфікаціями строків внесення передоплати та післяплати за товари).

До моменту пред`явлення в червні 2025 позивачем позову у цій справі №911/2027/25 відповідач здійснив оплати за товари в загальній сумі 7600689,50 грн, що підтверджується наявними у справі платіжними документами, які є належними та допустимими доказів внесення відповідачем передоплати та післяплати за товари.

Після пред`явлення до нього в червні 2025 позову у цій справі №911/2027/25 відповідач частково погасив основний борг, а саме здійснив оплати в загальній сумі 2030690,16 грн, що також підтверджується наявними у справі платіжними документами.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

У зв`язку з цим суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі №911/2027/25 в частині позовних вимог про стягнення 2030690,16 грн основного боргу згідно з пунктом 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, позивачем доведено, а відповідачем не спростовані вимоги позивача про стягнення залишку основного боргу в розмірі 1446316,00 грн (11077695,66 - 7600689,50 - 2030690,16 = 1446316,00), що становить різницю між сукупним розміром основного зобов`язання відповідача по оплаті вартості товарів за договором поставки (11077695,66 грн) та сукупним розміром оплат відповідача позивачу до та після пред`явлення позову у цій справі (7600689,50 + 2030690,16).

Відповідач фактів порушення строків внесення ним передоплати та післяплати за товари, а також факт наявності простроченого основного боргу в розмірі 1446316,00 грн не спростував.

Розрахунок основного боргу з посиланням на первинні документи наведено судом в таблиці нижче:

№ та дата специфікації, сума№ та дата інвойсу № та дата накладної про поставкуВартість товару згідно з накладноюСтрок для повної оплати товару (остаточного розрахунку)Дата оплатиСума часткової оплатиПрострочений основний борг
№3 від 04.10.2024 на суму 3394773грн№371 від 07.10.2024 №1 від 14.01.3,00 грн5 банківських днів з дня поставки тобто до 21.01.202507.10.6,50 грнЗ 22.01 по 11.04.2025: 1822386,50 грн
11.04.0,00 грнЗ 12.04 по 24.07.2025: 22386,50 грн
24.07.202522386,50 грнЗ 25.07.2025 відсутня (0 грн)
Всього за специфік. №3 3394773 грн 3394773,00 грн 3394773 грн0,00 грн з 25.07.2025
№4 від 04.10.2024 на суму 2856606грн№372 від 07.10.2024 №434 від 03.12.8,00 грн5 банк. днів з дня поставки тобто до 24.02.202507.10.3,00 грнЗ 25.02 по 11.04.2025: 1428303 грн
№479 від 24.12.,00 грн 11.04.0,00 грнЗ 12.04 по 24.07.2025: 28303,00 грн
№20 від 13.01.,00 грн 24.07.202528303,00 грнЗ 25.07.2025 відсутня (0 грн)
№60 від 17.02.,00 грн
Всього за специфік. №4 2856606 грн 2856606,00 грн 2856606 грн0,00 грн з 25.07.2025
№6 від 06.02.2025 на суму 4826316,66 грн№94 від 06.02.2025 №124 від 17.04.3,00 грнПередоплата у розмірі 60% (2895790 грн) та остаточний розрахунок в розмірі 40% (1930526,66 грн) по готовності до відвантаження. Строк сплати передоплати пропущений з 17.02.2025 (пункт 1 дод. угоди №1 від 04.04.2025). Отже, передоплата підлягала сплаті до 16.02.2025, а решта в сумі 1930526,66 грн - по готовності продукції до відвантаження17.02.0,00 грн З 17.02 по 26.06.2025: 1495790 грн передоплати
26.06.2025980 000,00 грнЗ 27.06 по 21.08.2025: 515790,00 грн передоплати
З 22.08 по 26.09.2025 - 515790 грн передоплати та 1930526,66 грн післяплати
26.09.202578781,00 грнЗ 27.09.2,00 грн післяплати
Лист від 20.08.25 щодо готовності до відвантаження 26.09.,66 грн
Всього за специфік. №64826316,66 грн 3380000,66 грн1446316 грн з 27.09.2025
Всього Специфікаціями №3, №4 та №611077695,66 грн 9631379,66 1446316,00 грн
Відповідно до часини 1 ст.6 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, відповідно до пункту 5 частини 2 ст.6 Цивільного кодексу України, примусове виконання обов`язку в натурі.

У зв`язку з цим суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення 1446316,00 грн основного боргу в розмірі як такі, що позивачем доведені та відповідачем не спростовані.

Крім того, позивачем у цій справі заявлено до стягнення з відповідача також 43882,46 грн 3% річних, 143117,28 грн інфляційних втрат, 423184,59 грн пені та 267866,53 грн штрафу за періоди прострочення сплати основного боргу сукупно з 22.01.2025 по 23.06.2025.

Надаючи правову оцінку позовним вимогам про стягнення пені, штрафу, 3% річних та інфляційних втрат, запереченням відповідача та доводам сторін у спорі, суд приходить до наступних висновків.

В силу частини 2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

За приписами ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Суд зазначає, що враховуючи порушення відповідачем умов договору поставки щодо оплати (внесення передоплати та післяплати) за товар, вимоги позивача про стягнення з відповідача договірної пені не є необґрунтованими, однак підлягають задоволенню в межах максимального розміру пені, яка встановлена Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань». Так, відповідно до ст.1 вказаного Закону платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. При цьому, відповідно до ст.3 вказаного Закону розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Заявлена позивачем у цій справі, поряд з пенею, «додаткова договірна штрафна санкція» в загальному розмірі 267866,53 грн, яка передбачена у Специфікаціях №4 та №6, за своєю суттю також є грошовою сумою у відсотках від основного боргу, яку боржник за умовами Специфікацій №4 та №6повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто є також пенею.

Оскільки позивач у цій справі вже заявив за цей же період прострочення, що і за період нарахування позивачем «штрафної санкції», вимогу про стягнення пені в максимальному розмірі, який дозволяє стаття 3Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» (подвійна облікова ставка НБУ), то вимоги позивача про стягнення 267866,53 грн штрафної санкції, яка за своєю суттю також є пенею, задоволенню не підлягають.

Також, при перевірці розрахунку позивача щодо 3% річних, інфляційних втрат та пені суд погоджується з відповідачем в тому, що надані позивачем докази повідомлення відповідача про готовність продукції до відвантаження датовані тільки 20.08.2025, тобто строк виконання відповідачем зобов`язання зі сплати позивачу післяплати в розмірі 1930526,66 грн настав не раніше 20.08.2025, тому 3% річних, інфляційні втрати та пеня не можуть бути нараховані у межах цієї частини основного боргу за період до 20.08.2025.

Крім того, при перевірці розрахунку позивача щодо інфляційних втрат судом встановлено, що в окремі періоди дійсний розмір інфляційних втрат на основну заборгованість перевищує той розмір, який був заявлений позивачем у цій справі. Оскільки при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог (ч.2 ст.237 Господарського процесуального кодексу України), то суд задовольняє відповідні вимоги у межах нарахованих позивачем інфляційних втрат.

Розрахунок пені, інфляційних втрат та 3 % річних від основного боргу наведено судом в таблиці нижче:

№ та дата специфікації, сумаПрострочений основний борг Заявлений позивачем період простроченняСума прострочення у періодіПеняІнфляційні втрати3 % річних
№3 від 04.10.2024 на суму 3394773,00 грнЗ 22.01.2025 по 11.04.2025: 1822386,50 грнЗ 22.01.2025 по 10.04.6,50 грн117 681,2342133,5811833,03
З 12.04.2025 по 24.07.2025: 22386,50 грнЗ 11.04.2025 по 23.06.202522386,50 грн1 406,98632,46 (449,77 грн заявив позивач)136,16
З 25.07.2025: відсутня (0 грн)
Всього за специфікацією №3:З 25.07.2025: 0 грнЗ 22.01.2025 по 23.06.2025 119088,21 грн42766,04 грн (позивач заявив 42583,35 грн)11969,19 грн
№4 від 04.10.2024 на суму 2856606,00 грнЗ 25.02.2025 по 11.04.2025: 1428303,00 грнЗ 25.02.2025 по 10.04.3,00 грн53 805,93 21424,54 5282,76
З 12.04.2025 по 24.07.2025: 28303,00 грнЗ 11.04.2025 по 23.06.202528303,00 грн1 778,82 799,61 (568,64 грн заявив позивач)172,14
З 25.07.2025 відсутня (0 грн)
Всього за специфікацією №4:З 25.07.2025: 0 грнЗ 22.01.2025 по 23.06.2025 55 584,75 грн22224,15 грн (позивач заявив 21993,18 грн)5454,90 грн
№6 від 06.02.2025 на суму 4826316,66 грнЗ 17.02.2025 по 26.06.2025: 1495790,00 грн передоплатиЗ 17.02.2025 по 23.06.2025 від простроченої суми передоплати в розмірі 1495790,00 грн Передоплата в сумі 1495790,00 грн (60% вартості товару, який підлягав поставці)З 03.03 по 23.06.2025: 143 227,02 грн (пеня не нарахо-вується за перші 14 днів прострочення за умовами пункту 2 Додаткової угоди)65329,38 грн (позивач заявив 52939,55 грн) 15613,59 грн
З 27.06.2025 по 21.08.2025: 515790,00 грн передоплатиЗ 18.04.2025 по 23.06.2025 від простроченої суми остаточного розрахунку в розмірі 1969323,00 грнВідсутнє (позивачем не доведене) прострочення відповідача по внесенню передоплати у періоді з 18.04.2025 по 23.06.2025: по-перше, сума, яка підлягала сплаті відповідачем позивачу після готовності продукції до відвантаження, становить 1930526,66 грн (40% від 4826316,66 грн), а не 1969323,00 грн; по-друге, надані позивачем докази повідомлення відповідача про готовність продукції до відвантаження датовані тільки 20.08.2025, тобто зобов`язання відповідача зі сплати позивачу післяплати в розмірі 1930526,66 грн виникло після 20.08.2025
З 22.08.2025 по 26.09.2025: 515790,00 грн передоплати та 1930526,66 грн післяплатиНе заявлений----
З 27.09.2025: 1446316,00 грн післяплатиНе заявлений----
Всього за специфік. №6:З 27.09.2025: 1446316,00 грн З 17.02.2025 по 23.06.2025 143 227,02 грн52 939,55 грн15613,59 грн
Всього за Специфікаціями №3, №4 та №61 446 316,00 грн 317 899,98 грн117 516,08 грн33 037,68 грн
Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме в частині стягнення 1446316,00 грн основного боргу, 317899,98 грн пені, 117516,08 інфляційних втрат та 33037,68 3% річних.

В задоволенні позовних вимог в частині стягнення 105284,61 грн пені, 25601,20 грн інфляційних втрат, 1844,78 грн 3% річних та 267866,53 грн штрафної санкції суд відмовляє внаслідок їх необґрунтованості.

У зв`язку із частковим задоволенням позову судовий збір за подання позовної заяви відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на відповідача в сумі 22977,24 грн пропорційно розміру задоволених позовних вимог (4355057,02 х 0,015 х 0,8 = 52260,68 х (1446316,00+317899,98 +117516,08 + 33037,68) : 4355057,02 = 52260,68 х 1914769,74 : 4355057,02 = 22977,24).

Керуючись ст. ст. 2, 4-8, 11, 13, 14, 18, 20, 73-80, 129, 231, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджигруп» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтек Енерджи Групп» про стягнення 3477006,16 грн основного боргу, 423184,59 грн пені, 143117,28 грн інфляційних втрат, 34882,46 грн 3% річних та 267866,53 грн штрафної санкції задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтек Енерджи Групп» (08141, Київська обл., Бучанський р-н, с. Святопетрівське, вул. Кооперативна, буд. 7, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджигруп» (61037, м. Харків, просп. Московський, буд. 199, корп. Д-5, кім. 226, код ЄДРПОУ 40169 (один мільйон чотириста сорок шість тисяч триста шістнадцять) грн 00 коп. основного боргу, 317899 (триста сімнадцять тисяч вісімсот дев`яносто дев`ять) грн 98 коп. пені, 117516 (сто сімнадцять тисяч п`ятсот шістнадцять) грн 08 коп. інфляційних втрат, 33037 (тридцять три тисячі тридцять сім) грн 68 коп. 3% річних та 22977 (двадцять дві тисячі дев`ятсот сімдесят сім) грн 24 коп. витрат зі сплати судового збору.

3. В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджигруп» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтек Енерджи Групп» в частині стягнення 105284,61 грн пені, 25601,20 грн інфляційних втрат, 1844,78 грн 3% річних та 267866,53 грн штрафної санкції відмовити.

4. Закрити провадження у справі №911/2072/25 в частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджигруп» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтек Енерджи Групп» про стягнення 2030690,16 грн основного боргу, згідно з пунктом 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

5. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення Господарського суду Київської області набирає законної сили у строк та порядку, які передбачені ст.241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 15.12.2025.

Суддя О.О. Третьякова