ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2025 року м.Дніпро Справа № 904/5069/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Мороза В.Ф., Верхогляд Т.А.,

при секретарі судового засідання: Кишкань М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Буяна Анатолія Леонтійовича та фізичної особи-підприємця Шаповала Сергія Володимировича

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Мілєва І.В.) від 10.01.2025р. у справі № 904/5069/24

за позовом Криворізької міської ради, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг

до відповідача-1: Фізичної особи-підприємця Буяна Анатолія Леонтійовича, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг

відповідача-2: Фізичної особи-підприємця Шаповала Сергія Володимировича, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг

про стягнення 669 105,93 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Криворізька міська рада звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до відповідача-1: Фізичної особи-підприємця Буяна Анатолія Леонтійовича, відповідача-2: Фізичної особи-підприємця Шаповала Сергія Володимировича, в якій просить суд:

- стягнути з Фізичної особи-підприємця Буяна Анатолія Леонтійовича на користь Криворізької міської ради 31 444,82 грн, з яких: 24 279,56 грн заборгованість з орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером :06:071:0054 за період з 01.01.2022 по 31.12.2023, 7 165,26 грн - пеня за період з 31.07.2022 по 30.06.2024;

- стягнути з Фізичної особи-підприємця Шаповал Сергія Володимировича на користь Криворізької міської ради 637 661,11 грн, з яких: 487 313,34 грн - заборгованість з орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером :06:071:0054 за період з 01.01.2022 по 31.12.2023, 150 347,77 грн - пеня за період з 31.07.2022 по 30.06.2024.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачами умов договору оренди земельної ділянки № 2021224 від 22.04.2021.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 10.01.2025р. у справі № 904/5069/24:

- позов задоволено у повному обсязі;

- стягнуто з Фізичної особи-підприємця Буяна Анатолія Леонтійовича на користь Криворізької міської ради 31 916,54 грн, а саме: 31 444,82 грн, з яких: 24 279,56 грн заборгованість з орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером :06:071:0054 за період з 01.01.2022 по 31.12.2023, 7165,26 грн - пеня за період з 31.07.2022 по 30.06.2024, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 471,72 грн.;

- стягнуто з Фізичної особи-підприємця Шаповала Сергія Володимировича на користь Криворізької міської ради 647 225,98 грн, а саме: 637 661,11 грн, з яких: 487 313,34 грн - заборгованість з орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером :06:071:0054 за період з 01.01.2022 по 31.12.2023, 150 347,77 грн - пеня за період з 31.07.2022 по 30.06.2024, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 9564,87 грн.

Рішення мотивовано тими обставинами, що відповідачі у спірний період не виконували у повному обсязі свої зобов`язання з оплати орендної плати за договором оренди землі, внаслідок чого утворилась заборгованість. Пеня нарахована відповідно до умов договору у зв`язку з наявним простроченням сплати орендної плати.

Не погодившись з вказаним рішенням, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулися фізична особа-підприємець Буян Анатолій Леонтійович та фізична особа-підприємець Шаповал Сергій Володимирович, в якій просять скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.01.2025р. у справі № 904/5069/24 у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тими обставинами, що договір оренди 2016 року з ФОП Шаповал С.В. та ФОП Буян А.Л. був оформлений на двох, однак оплачувати за ним мав лише ФОП Шаповал С.В. Орендна плата за новим договором оренди 22.04.202 безпідставно збільшувалась, в порівнянні з тією, що була вказана у первісному договорі.

Апелянти посилаються, що за даними податкового органу, який здійснює адміністрування податків, за договором обліковується борг у сумі лише 272,34 грн., а не у заявлених позивачем розмірах.

Заявляючи вказаний позов рада не враховує наявність карантину, військового стану, проблем з енергетикою у спірний період, обстрілів, повітряних тривог. Посилаються на форс-мажорні обставини, які виникли після укладення договору. Для прикладу зазначають, що Дніпровська міська рада надала знижку в розмірі 50-70 % з податку на землю на 2022 та 2023 роки.

Також апелянти посилаються на наявність у складі Криворізької міської ради депутатів від забороненої партії і вони приймали участь в затверджені рішення по ставкам податку.

За доводами апелянтів, у Дніпровському окружному адміністративному суді розглядається справа за позовом Громадської спілки "Асоціація промисловців, підприємств та профспілок Кривого Рогу" до Криворізької міської ради про визнання незаконним (протиправним та нечинним) із моменту прийняття рішення Криворізької міської ради № 523 від 26.05.2021р. "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Кривого Рогу". У випадку позитивного розгляду судом, не буде законних підстав для вказаного позову.

До апеляційної скарги додано лист ГУ ДПС у Дніпропетровській області №86741/6/04-36-13-10-16 від 26.12.2024 (вже подавався до суду першої інстанції) та копії платіжних інструкцій та квитанцій до платіжних інструкцій за 2024 рік.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.04.2025р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою, її розгляд призначено в судове засідання на 01.07.2025р. о 11:00 год.

В судовому засіданні 01.07.2025р. по справі оголошено перерву до 23.09.2025р. о 14:15 год.

У зв`язку із перебуванням судді-доповідача Чередка А.Є. у відпустці та неможливістю проведення судового засідання 23.09.2025р., розгляд апеляційної скарги у справі № 904/5069/24 не відбувся.

У зв`язку із усуненням обставин, що перешкоджали розгляду справи, зокрема, виходом з відпустки судді-доповідача Чередка А.Є. ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 29.09.2025 розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 09.12.2025р. о 14:15 год.

Позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечує та зазначає, що оскільки відповідачі є користувачами земельної ділянки, на підставі укладеного договору оренди земельної ділянки від 22.04.2021 з Криворізькою міською радою, то відповідно вони зобов`язані здійснювати плату за користування земельною ділянкою у формі орендної плати, в порядку встановленому Договором, пропорційно до частки у нерухомому майні відповідачів, розташованому на земельній ділянці.

Для встановлення суми заборгованості з орендної плати за Договором від 22.04.2021, Департаментом регулювання містобудівної діяльності та земельних відносин виконкому Криворізької міської ради додатково отримано інформацію щодо задекларованих та сплачених податкових зобов`язань з плати за землю від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 04.04.2025 за №16137/5/04-36-24-16-13. Відповідно до наданої інформації Шаповал С.В. є платником орендної плати за земельну ділянку та у спірний період задекларовав: у 2022 - 203 354,90 грн; у 2023 - 244 025,88 грн., а сплатив у 2022 - 50 839,50 грн, 2023 - 112 000,00 грн, що враховано при поданні позовної заяви; Буян А.Л. не обліковується як платник плати за земельну ділянку, орендна плата за період з 01.01.2022 по 27.03.2025 відсутня. Зазначена інформація є аналогічною інформації приєднаної до позовної заяви від 11.11.2024 №186.

З поданої відповіді Головного Управління ДПС у Дніпропетровській області від 26.12.2024 №86741/6/04-36-13-10-16 не можна ідентифікувати за яку земельну ділянку ФОП Шаповал С.В. декларує та сплачує орендну плату.

Надані до апеляційної скарги копії платіжних інструкцій та квитанцій є безпідставними, так як вже після здійснення Шаповал С.В. орендної плати, радою отримано від податкового органу нову інформацію, якою підтверджується заборгованість відповідачів у заявленому розмірі.

Затвердження нової технічної документації про нормативну грошову оцінку земель міста та зміна річного розміру орендної плати на підставі рішення Криворізької міської ради є підставою для перегляду розміру орендної плати без внесення змін до Договору від 22.04.2021 (пункти 8,9,12), цим пояснюється зміна розміру орендної плати у спірний період.

Відповідачами не надано до суду контррозрахунок суми заборгованості з орендної плати та не доведено її відсутність.

Також позивач будучи власником земельної ділянки не позбавлений права звернутися з вказаним позовом, не зважаючи на наявність таких повноважень і у податкового органу.

Наявними в матеріалах справи доказами не підтверджується об`єктивна неможливість виконання відповідачами зобов`язань за Договором від 22.04.2021 та настання обставин непереборної сили.

За доводами позивача, розгляд справи №160/25282/24 про визнання незаконним рішення Криворізької міської ради від 26.05.2021 №523 триває та на теперішній час вказане рішення є діючим та чинним, а тому є обов`язковим для застосування на території міста Кривого Рогу. Крім того, позовні вимоги стосуються 2022-2023 років, відповідно в цей період зазначене рішення є чинним та діючим.

02.07.2025 від відповідачів надійшла заява, в якій останні посилаються на позицію суду у справі № 420/4347/24. Зазначають про безпідставне визначення розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки у застосованому радою розмірі. Просять долучити до справи витяг НГО від 23.05.2025 № 1409/301-25, лист ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області № 641/309-25 від 11.06.2025, квитанцію про подання податкової декларації з плати за землю від 07.05.2025, платіжну інструкцію № 40 від 07.05.2025, роздруківку з електронного кабінету ФОП Шаповал С.В.

09.12.2025 від відповідачів надійшло клопотання про зупинення справи до розгляду поданого відповідачами адміністративного позову.

Колегія суддів вбачає підстави для залишення без розгляду вказаного клопотання.

Відповідно до частини 1 статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (частина 2 статті 118 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно із частинами 1, 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.04.2025 роз`яснено учасникам справи про їх право в строк до 01.06.2025 надати заяви, клопотання відповідно до ст.ст. 38, 169, 170 Господарського процесуального кодексу України, разом з доказами направлення копій таких заяв чи клопотань іншим учасникам справи.

Вищевказане клопотання до суду апеляційної інстанції подано 09.12.2025, тобто поза межами строку встановленого судом.

Поважних підстав для поновлення строку на подання вказаного клопотання заявники не наводять, що має наслідком залишення клопотання від 09.12.2025 без розгляду, про що апеляційним судом в судовому засіданні 09.12.2025р. постановлено усну ухвалу.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 22.04.2021 між Криворізькою міською радою (орендодавець), Фізичною особою-підприємцем Буяном Анатолієм Леонтійовичем та Фізичною особою-підприємцем Шаповалом Сергієм Володимировичем (орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки № 2021224 (дата проведення державної реєстрації права оренди - 23.04.2021, номер запису про інше речове право 41748976) (далі - договір).

Орендодавець на підставі рішення Криворізької міської ради від 31.03.2021 № 411 "Про поновлення договорів оренди земельних ділянок громадянам і фізичним особам підприємцям" надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення - за цільовим призначенням - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (11.02) для розміщення виробничих приміщень з кадастровим номером :06:071:0054, яка розташована на вул. Магнітогорській, 51а у Саксаганському районі м. Кривого Рогу (п. 1. договору).

В оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,7864 га (п. 2. договору).

На земельній ділянці розміщені об`єкти нерухомого майна: комплекс, що на праві приватної спільної часткової власності належить: 36/1000 частки ОСОБА_1 відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП ДОР "КБТІ" від 03.09.2008, № 20107926,номер запису 5546 в книзі 12Н-546; 964/1000 частки ОСОБА_2 відповідно до витягу про державну реєстрацію прав КП ДОР "КБТІ" від 09.08.2012 № 35121674, номер запису 5546 в книзі 12Н-546, а також інші об`єкти інфраструктури: охоронна зона навколо (вздовж) об`єкта енергетичної системи (п. 3. договору).

Земельна ділянка вважається переданою орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди (п. 6. договору).

Договір укладено строком на 5 років. Дата закінчення дії договору оренди обчислюється від дати його укладання. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту його державної реєстрації. У разі відсутності заяви про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору оренди земельної ділянки до дати закінчення дії такого договору після настання відповідної дати закінчення договору, державна реєстрація речового права продовжується на той же строк (п. 7. договору).

Орендна плата у 2021 році вноситься виключно у грошовій формі в розмірі 2,5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки відповідно до рішення Криворізької міської ради від 30.06.2020 № 4799 "Про встановлення ставок плати за землю та пільг із земельного податку на території м. Кривого Рогу у 2021 році". Розмір орендної плати не є сталим і змінюється без внесення змін до цього договору в разі внесення змін до Податкового кодексу України та встановлення Криворізькою міською радою нового розміру орендної плати за землю на відповідний рік. У наступних роках розмір річної орендної плати визначається згідно Податкового кодексу України на підставі нормативної грошової оцінки земельної ділянки та відповідного рішення Криворізької міської ради, що встановлює річний розмір орендної плати на поточний рік (п. 8. договору).

Розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки не є сталим і змінюється без внесення змін до цього договору у разі затвердження Криворізькою міською радою нової технічної документації про нормативну грошову оцінку земель міста, у зв`язку із проведенням її щорічної індексації та на інших підставах, визначених чинним законодавством України (п. 9. договору).

Орендна плата вноситься орендарем незалежно від результатів його діяльності на рахунок ГУК у Дніпропетровській області (Саксаганський район) UА0004642 банку Казначейства України, код класифікації доходів бюджету 18010900, код отримувача (ЄДРПОУ) 37988155. Зміна банківських реквізитів не є зміною умов договору, тому не потребує внесення змін до договору. Про зміни цих реквізитів орендодавець повідомляє орендаря у місячний термін через місцеві засоби масової інформації (п. 10. договору).

Орендна плата вноситься щомісячно протягом 30-ти календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця. За неповний календарний місяць орендна плата сплачується за дні фактичного користування земельною ділянкою. Строки платежу не є сталими і можуть змінюватися відповідно до вимог чинного законодавства України без внесення змін до договору. Орендна плата фізичними особами- підприємцями Буяном Анатолієм Леонтійовичем та Шаповалом Сергієм Володимировичем вноситься відповідно до частки власності в будівлі (п. 11. договору).

Відповідно до п. 13. договору у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором:

- у 10-денний строк після останнього дня граничного строку сплати грошового зобов`язання сплачується штраф у розмірі 100 відсотків річної орендної плати, встановленої цим Договором;

- стягується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Термін нарахування пені за прострочення сплати грошового зобов`язання не обмежується і встановлюється від першого дня виникнення прострочення до дня погашення включно.

Орендар зобов`язаний здійснювати оплату за фактичне користування земельною ділянкою за період від дати закінчення дії попереднього договору оренди (державна реєстрація права оренди від 25.03.2016 № 13896248) до дати державної реєстрації права оренди, оформленого відповідно до вимог чинного законодавства України (п. 31. договору).

Цей договір вважається укладеним з дати його підписання сторонами та набирає чинності з моменту його державної реєстрації відповідно до закону (п. 42. договору).

Позивач зазначає, що відповідачами договірні зобов`язання щодо внесення орендної плати за користування земельною ділянкою в період дії договору належним чином не виконувалися, зокрема у період з 01.01.2022 до 31.12.2023 орендна плата не сплачувалась у відповідному розмірі, що підтверджується листом Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області № 30607/5/04-36-24-17-13 від 28.06.2024 (а.с. 39).

Так, відповідно до листа Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області № 30607/5/04-36-24-17-13 від 28.06.2024 (а.с. 39) за даними інформаційно-комунікаційної системи ДПС України Буян Анатолій Леонтійович не обліковується як платник з плати за землю (орендної плати) за земельну Ділянку за адресою: м. Кривий Ріг, Дніпрорудна, 51А в Саксаганському район, міста. Відповідно до аналітично - інформаційної системи ГУ ДПС фізична особа-підприємець Шаповал Сергій Володимирович є платником орендної плати за земельну ділянку площею 0,7864 га (кадастровий номер :06:071:0054) в Саксаганському район міста. ФОП Шаповалом Сергій Володимировичем за 2022 рік задекларовано 203 354,90 грн, сплачено 50 839,50 грн; за 2023 рік задекларовано 244 025,88 грн, сплачено 112 000,00 грн.

За розрахунком позивача: загальна сума заборгованості ФОП Буян А.Л. з орендної плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :06:071:0054 за період з 01.01.2022 по 31.12.2023 становить 24 279,56 грн; загальна сума заборгованості ФОП Шаповал С.В. з орендної плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :06:071:0054 з урахуванням сплачених коштів складає 487 313,34 грн.

З метою досудового врегулювання спору позивач направив відповідачам претензії № 17/18/5127 від 25.07.2024 (а.с. 40) та № 17/18/6687 від 04.10.2024 (а.с 42), в яких вимагав сплатити заборгованість, однак вона не оплачена.

Наявність заборгованості з орендної плати стала підставою для звернення з позовом до суду.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про оренду землі", законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно з частинами 1, 2 статті 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

За змістом підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Орендна плата для цілей розділу XII цього Кодексу - обов`язковий платіж за користування земельною ділянкою державної або комунальної власності на умовах оренди (підпункт 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України)

Згідно з п.п. 288.1 - 288.4 ст. 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності є нормативна грошова оцінка земель, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями п.п. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 ПК України.

Підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України встановлено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території.

Базою оподаткування землі в Україні є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого ПК України, та площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено (пп.пп. 271.1.1, 271.1.2 п. 271.1 ст. 271 ПК України).

Згідно п. 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.

Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру, яка є центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, на виконання пункту 289.3 статті 289 ПК України, на своєму офіційному сайті публікує коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель за попередні роки, згідно яких для земель населених пунктів вони становлять: 2016 рік-1,06, 2017 рік - 1,0, 2018 рік - 1,0, 2019 рік - 1,0, 2020 рік - 1,0 , 2021 рік - 1,0 (для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) та 1,1 (для земель сільськогосподарського призначення), за 2022 рік - 1,15 для земель та земельних ділянок (крім сільськогосподарських угідь), за 2023 - 1,051.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України "Про оцінку земель" витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається органами, що здійснюють ведення Державного земельного кадастру.

Згідно ст. 20 Закону України "Про оцінку земель" дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

Розрахунок спірної орендної плати зроблено позивачем на підставі витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок № 97-4-0.110,4-1715/301-23 від 01.02.2023, відповідно до якого щодо спірної земельної ділянки вона складає 12 024 763, 76 грн.; розмір нормативної грошової оцінки для 2022 року визначено за виключенням коефіцієнту індексації за 2022 рік (1,15) та складає 10 456 316, 31 грн. При розрахунку застосовано ставку орендної плати 3% згідно рішення Криворізької міської ради від 26.05.2021 № 506. Оренда плата нарахована відповідачам пропорційно до розміру частки у спільній власності на нерухомість, що розташована на спірній земельній ділянці. Також при розрахунку враховано оплати орендної плати, які здійснені відповідачем-2 у 2022 році - 50 839,50 грн, у 2023 році - 112 000,00 грн.; відповідачем-1 такі оплати не здійснювалися.

В суді першої інстанції відповідачі не надали жодних належних доказів оплати орендної плати у більшому розмірі, ніж посилається позивач.

Так до матеріалів справи відповідачами було подано відповіді податкового органу, з яких неможливо встановити розмір оплачених сум оренди за спірну земельну ділянку, а залишок боргу розраховано з урахуванням задекларованої самим відповідачем-2 плати за землю. Відповідачі не обґрунтували яким чином та на підставі яких даних визначали розмір нормативно-грошової оцінки у спірний період здійснюючи її оплату. Доказів які б спростовували розмір нормативно-грошової оцінки, якою керувався позивач при розрахунку, матеріали справи не містять.

Подані роздруківки з електронного кабінету платника податків ФОП Шаповал С.В. не є також належними доказами, які можуть підтверджувати або спростовувати заборгованість, оскільки неможливо встановити їх достовірність. Подані таблиці не містять посилання на особу якої вони стосуються, джерела походження, не підписані жодною уповноваженою особою, у тому числі не завірені як копії і самим заявником.

На етапі апеляційного перегляду відповідачі подали копії платіжних інструкцій на підтвердження оплати орендної плати за 2023-2024 рік та інші вищеперелічені документи, які є додатками до апеляційної скарги та заяви від 02.07.2025, проте взагалі не вказали причин, які завадили їм подати такі докази вчасно до суду першої інстанції.

Колегія суддів звертає увагу апелянтів, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1 ст. 269 ГПК України).

За положеннями ч. 3 ст. 269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Колегія суддів не вбачає підстав, які б дозволяли дійти висновку, що скаржники були позбавлені можливості з об`єктивних причин подати вказані документи у суді першої інстанції. Жодних поважних підстав для поновлення строку подання доказів до суду апеляційної інстанції відповідачі не вказують.

Відповідно, вказані докази не приймають апеляційним судом та не враховуються під час апеляційного перегляду.

Питання про погашення боржником заборгованості, у випадку ї наявності, може бути вирішено під час примусового виконання рішення суду. Суд звертає увагу на положення частини другої статті 328 ГПК України, відповідно до якої суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Погашення суми боргу (часткове або повне) за наявності відповідних належних та допустимих доказів підлягає врахуванню при виконанні судового рішення у цій справі.

Суд звертає увагу апелянтів, що у господарському судочинстві діє принцип змагальності сторін. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 74 ГПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

За вищевикладених обставин суд також не приймає подані у суді апеляційної інстанції докази і позивача (лист Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 04.04.2025 за №16137/5/04-36-24-16-13), оскільки їх подано з порушенням норм процесу аналогійних відповідачам.

Отже, враховуючи, що відповідачами не доведено сплати у спірному періоді заявленої до стягнення позивачем заборгованості, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення таких позовних вимог.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Положеннями ст. 611 ЦК України встановлено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України).

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 13. договору у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором:

- у 10-денний строк після останнього дня граничного строку сплати грошового зобов`язання сплачується штраф у розмірі 100 відсотків річної орендної плати, встановленої цим Договором;

- стягується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Термін нарахування пені за прострочення сплати грошового зобов`язання не обмежується і встановлюється від першого дня виникнення прострочення до дня погашення включно.

Позивач просив стягнути з відповідача-1 пеню у розмірі 7165,26 грн за період з 31.07.2022 по 30.06.2024; з відповідача-2 пеню у розмірі 150 347,77 грн за період з 31.07.2022 по 30.06.2024. Доводів щодо неправильності розрахунку пені, як і неправомірності її нарахування, апеляційна скарга не містить.

Зважаючи на те, що має місце прострочення виконання основного зобов`язання суд першої інстанції правомірно задовольнив позовні вимоги про стягнення пені у заявлених сумах.

Апеляційний суд відхиляє решту доводів скаржників.

Посилання на договір оренди 2016 року є безпідставним, оскільки він не є предметом даного розгляду.

Зміна розміру орендної плати обумовлюється прийняттям рішення Криворізької міської ради від 26.05.2021 №523, яке набрало чинності 01.01.2022, про затвердження нової технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу. Також, рішенням Криворізької міської ради від 26.05.2021 №506 "Про встановлення ставок плати за землю та пільг із земельного податку на території м. Кривого Рогу" встановлено ставки орендної плати за землю в залежності від цільового призначення земельної ділянки, яке набрало чинності з 01.01.2022.

Суд відхиляє посилання скаржників на форс-мажорні обставини. Законодавчо форс-мажорні обставини звільняють тільки від відповідальності за порушення зобов`язань (тобто від нарахування штрафів/пені), проте не звільняють від необхідності виконання відповідних договірних зобов`язань та не припиняють зобов`язання сторін.

Введення воєнного стану, карантин, відключення електроенергії тощо не є автоматичними підставами для звільнення від виконання зобов`язань та особою, яка посилається на такі обставини, має бути підтверджено не факт настання цих обставин, а саме їхня здатність впливати на реальну можливість виконання зобов`язання.

Відповідачі не надали доказів в підтвердження наявності причино-наслідкового зв`язку неможливості виконання ними зобов`язань за договором із фактом військової агресії, карантином, відключеннями електроенергії тощо. Вказані факти не можуть бути беззаперечним доказом наявності форс-мажору.

Сертифікат Торгово-промислової палати України, який би підтвердив, що обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання зобов`язання, відповідачами надано не було. Відповідачами не додано до матеріалів справи і інших належних та допустимих доказів про наявність форс-мажору саме для виконання зобов`язання за Договором.

Прийняття Дніпровською міською радою пільг при здійсненні плати за землю жодним чином не стосується спірних правовідносин, в яких остання не є учасником.

Також, суд відхиляє посилання на обставини оскарження у судовому порядку рішення Криворізької міської ради № 523 від 26.05.2021р. "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Кривого Рогу", оскільки наразі доказів скасування вказаного рішення матеріали справи не містять.

Відносно посилання скаржників на результати розгляду справи № 420/4347/24, то вони стосуються іншої особи та іншої земельної ділянки; доказів скасування нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки матеріали справи не містять.

Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Європейський суд з прав людини у пункті 6 рішення від 05 жовтня 2023 року у справі Леонтьєв та інші проти України (Leontyev and оthers v. Ukraine) виснував, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує національні суди обґрунтовувати свої рішення. Це зобов`язання не можна розуміти як таке, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, і питання дотримання цього зобов`язання має вирішуватись виключно з огляду на обставини справи (див. рішення від 09 грудня 1994 року у справах Руіз Торія проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain), пункт 29, та Гарсія Руіз проти Іспанії (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, пункт 26). Ці принципи застосовувалися в низці справ проти України (див., наприклад, рішення від 15 листопада 2007 року у справі Бендерський проти України (Benderskiy v. Ukraine), заява № 22750/02, пункти 42-47; від 18 липня 2006 року у справі Проніна проти України (Pronina v. Ukraine), заява №63566/00, пункт 25; від 07 жовтня 2010 року у справі Богатова проти України (Bogatova v. Ukraine), заява № 5231/04, пункти 18, 19).

Також Європейський суд з прав людини вказував, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Беручи до уваги наведене, всі інші аргументи апелянтів судова колегія з урахуванням п. 5 ч. 4 ст. 238 ГПК України відхиляє як такі, що не стосуються предмета спору, є явно необґрунтованими та неприйнятними.

Отже оскаржуване рішення суду першої інстанції визнається судовою колегією законним і обґрунтованим.

З урахуванням усього вищенаведеного, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції, оскаржуване рішення відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 277 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення у цій справі відсутні.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржників.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Буяна Анатолія Леонтійовича та фізичної особи-підприємця Шаповала Сергія Володимировича на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.01.2025р. у справі № 904/5069/24 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.05.2025р. у справі № 904/394/25 - залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на фізичну особу-підприємця Буяна Анатолія Леонтійовича та фізичну особу-підприємця Шаповала Сергія Володимировича.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, порядок і строки оскарження визначені ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена та підписана 17.12.2025 року.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя Т.А. Верхогляд