ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2025 р. Справа № 910/2163/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Демидової А.М.

суддів: Владимиренко С.В.

Ходаківської І.П.

розглянувши в письмовому провадженні без повідомлення учасників справи клопотання Акціонерного товариства "Банк Альянс"

про стягнення судових витрат

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Банк Альянс"

на рішення Господарського суду міста Києва від 30.04.2025 (дата складання та підписання повного тексту рішення: 27.05.2025) (суддя Лиськов М.О.)

у справі № 910/2163/24 Господарського суду міста Києва

за позовом ОСОБА_1

до Акціонерного товариства "Банк Альянс",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку,

про визнання недійсним рішення та визнання договору укладеним

ВСТАНОВИВ:

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.10.2025 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Банк Альянс" (далі - АТ "Банк Альянс", відповідач, заявник) задоволено частково. Рішення Господарського суду міста Києва від 30.04.2025 у справі № 910/2163/24 в частині визнання укладеним договору купівлі-продажу цінних паперів (викупу емітентом власних цінних паперів), запропонованого позивачем - ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) - між АТ "Банк Альянс" та акціонером ОСОБА_1 щодо обов`язкового викупу належних ОСОБА_1 39 800 простих іменних акцій АТ "Банк Альянс" за ціною 76,9728 грн за 1 акцію на загальну суму 3 063 517,4 грн у редакції договору, запропонованій позивачем, скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання укладеним договору купівлі-продажу цінних паперів (викупу емітентом власних цінних паперів), запропонованого позивачем - ОСОБА_1 - між АТ "Банк Альянс" та акціонером ОСОБА_1 щодо обов`язкового викупу належних ОСОБА_1 39 800 простих іменних акцій АТ "Банк Альянс" за ціною 76,9728 грн за 1 акцію на загальну суму 3 063 517,4 грн у редакції договору, запропонованій позивачем, відмовлено. У частині розподілу судового збору рішення Господарського суду міста Києва від 30.04.2025 у справі № 910/2163/24 змінено. В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 30.04.2025 у справі № 910/2163/24 залишено без змін. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ "Банк Альянс" витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 4 542,00 грн.

28.10.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання АТ "Банк Альянс" про стягнення судових витрат у справі № 910/2163/24 (подане через систему "Електронний суд" 27.10.2025), в якому заявник просить суд стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 218 153,40 грн. До заяви додано докази понесення відповідних витрат.

Згідно з протоколом передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 28.10.2025 зазначену заяву передано колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Демидова А.М. - головуючий суддя, Владимиренко С.В., Ходаківська І.П.

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Згідно із ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З урахуванням викладеного, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2025 прийнято до розгляду зазначене клопотання АТ "Банк Альянс"; постановлено його розгляд здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

Зважаючи на воєнний стан в Україні, тривалі повітряні тривоги, клопотання АТ "Банк Альянс" про стягнення судових витрат у справі № 910/2163/24 розглядається судом апеляційної інстанції в розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій та забезпечення можливості реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав.

17.11.2025 до Північного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшли письмові заперечення проти стягнення судових витрат.

20.11.2025 до Північного апеляційного господарського суду від АТ "Банк Альянс" надійшли додаткові пояснення у даній справі.

28.11.2025 до Північного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшло письмове спростування додаткових пояснень відповідача щодо заперечень проти стягнення судових витрат.

Колегія суддів апеляційної інстанції, розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання) клопотання відповідача про стягнення судових витрат у даній справі, дійшла висновку про його часткове задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За приписами ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).

Отже, за умовами ч. 1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Таким чином, відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Тобто стороні надано право подати відповідні докази як до закінчення судових дебатів, так і протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, в апеляційній скарзі на рішення Господарського суду міста Києва від 30.04.2025 у даній справі АТ "Банк Альянс" навело попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, який становить: можливі витрати на проведення судової експертизи; 9 084,00 грн - судовий збір за подання апеляційної скарги; 100 євро за одну годину роботи Адвокатського об`єднання - правнича допомога. Станом на дату подання цієї апеляційної скарги витрати вже становлять 118 181,50 грн.

Суд враховує, що клопотання відповідача про стягнення судових витрат у даній справі з доказами понесення відповідних витрат подано 27.10.2025 в межах строку, встановленого ч. 8 ст. 129 ГПК України (з урахуванням вихідних днів).

Водночас, із приводу заперечень ОСОБА_1 щодо того, що вказане клопотання разом із доданими доказами не направлено ані самому позивачу, ані його адвокату, а тому таке клопотання повинно бути повернуте відповідачу без розгляду, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Наведені позивачем судові рішення Верховного Суду, в яких містяться висновки, що узагальнено зводяться, зокрема, до того, що ненаправлення стороною на адреси інших учасників справи документів, які підтверджують понесені витрати на правничу допомогу, позбавило цих учасників справи можливості подати до суду клопотання про неспівмірність розміру таких витрат та є підставою для повернення без розгляду клопотання сторони про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, не дають підстави вважати, що відповідачем у даному випадку порушено положення частини четвертої статті 170 та статті 244 ГПК України.

У справі, що розглядається, судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідач подав апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду та одночасно заявив про відшкодування витрат на правничу допомогу, орієнтовний розмір яких становить 9 084,00 грн - судовий збір за подання апеляційної скарги та 100 євро за одну годину роботи Адвокатського об`єднання, що станом на дату подання апеляційної скарги вже становить 118 181,50 грн, крім того, можливі витрати на проведення судової експертизи; апеляційна скарга була надіслана позивачу, що підтверджується описом вкладення у цінний лист, накладною Укрпошти та фіскальним чином поштової установи; у судовому засіданні 21.10.2025 до закінчення судових дебатів представник відповідача заявив про стягнення витрат на правничу допомогу та інших судових витрат, які відповідач поніс у зв`язку з розглядом справи № 910/2163/24; представник позивача був присутній у судовому засіданні та, відповідно, обізнаний про такі процесуальні дії відповідача.

Крім того, як зазначалося раніше, клопотання про стягнення судових витрат подане через систему "Електронний суд", тобто в електронній формі, таким чином, заявником дотримано вимоги частини дев`ятої статті 80 ГПК України.

Отже, на переконання суду апеляційної інстанції, позивач був обізнаний як про подане клопотання про стягнення судових витрат, так і про намір відповідача у визначений строк подати відповідні докази. Водночас суд апеляційної інстанції при ухваленні додаткової постанови про судові витрати бере до уваги заперечення позивача щодо суми правничої допомоги при вирішенні відповідного питання.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.03.2024 у справі № 924/691/22.

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції позивачем надано суду копії:

- договору про надання правничої допомоги № АО-03/25 від 09.06.2025, укладеного між Адвокатським об`єднанням "Саад Лігал" (Адвокатське об`єднання) та АТ "Банк Альянс" (клієнт) (далі - Договір);

- додаткової угоди від 09.06.2025 до Договору (далі - Додаткова угода);

- рахунків на оплату № АО-03/25-01 від 09.06.2025 та № АО-03/25-02 від 27.10.2025;

- платіжної інструкції № 99286 від 13.06.2025 на суму 118 181,50 грн;

- розрахунку (гонорару) витрат на правову допомогу у справі № 910/2163/24 до Договору;

- акта прийняття наданої правничої допомоги № АО-03/25-01 від 27.10.2025.

Відповідно до п. 1.1 Договору клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу, здійснювати представництво інтересів клієнта, захищати його права, свободи і законні інтереси в обсязі та на умовах, встановлених Договором, з будь-яких питань, які стосуються прав, свобод чи інтересів клієнта, а клієнт зобов`язується оплатити гонорар (винагороду), визначений Договором та додатковими угодами до нього.

У пункті 1 Додаткової угоди сторони погодили, що за надання Адвокатським об`єднанням будь-якої правничої допомоги, в т.ч. за підготовку та складення документів, а також представництва в суді будь-якої інстанції, зокрема у судовій справі № 910/2163/23, клієнт зобов?язується оплатити Адвокатському об`єднанню гонорар (винагороду) у розмірі 100 (сто) Євро за одну годину роботи Адвокатського об?єднання без ПДВ, який оплачується впродовж 2 (двох) банківських днів від дати отримання рахунку від Адвокатського об?єднання, але не менше ніж 25 годин, Оплата гонорару (винагороди/послуг) здійснюється як еквівалент у гривнях за курсом Національного банку України на дату виставлення рахунку.

Відповідно до п. 2 Додаткової угоди зобов`язання по оплаті клієнтом коштів у розмірі, визначеному п. 1 цієї Додаткової угоди, виникає незалежно від результату правничої допомоги.

Згідно з п. 7 Додаткової угоди Адвокатське об?єднання після надання послуг які за тривалістю дорівнюють 10 годинам, передає акт прийняття наданої правничої допомоги, надалі - акт, клієнту у двох примірниках. Акт надсилається рекомендованим листом, на адресу клієнта, вказану у Договорі, або передається особисто клієнту чи його представнику.

Відповідно до акта прийняття наданої правничої допомоги № АО-03/25-01 від 27.10.2025 Адвокатським об?єднанням надано, а клієнтом прийнято комплекс юридичних послуг, виконаних згідно з Договором та Додатковою угодою. Гонорар по виконанню наданих юридичних послуг згідно з Договором та фактично витраченим часом складає 208 400,00 грн. Послуги надані вчасно та у повному обсязі. Клієнт не має претензій до Адвокатського об`єднання. Цей акт складено на одному аркуші у двох примірниках, по одному для кожної зі сторін, що мають однакову юридичну силу.

Відповідно до розрахунку (гонорару) витрат на праву допомогу по справі № 910/2163/24 до Договору Адвокатським об`єднанням надано послуг на 43,5 години, а саме:

- підготовка заяви про стягнення витрат на правничу допомогу тривалістю 2 год;

- підготовка клопотання про закриття провадження тривалістю 4 год;

- підготовка клопотання про експертизу тривалістю 0,5 год;

- підготовка клопотання про понов. строків на експертизу тривалістю 1 год;

- підготовка пояснень на спростування пояснень відповідача тривалістю 3,5 год;

- підготовка заяви на заперечення на експертизу тривалістю 3 год;

- корегування клопотання про призначення експертизи тривалістю 1 год;

- підготовка пояснень тривалістю 10 год;

- підготовка адв. запиту на отримання рецензії ФДМУ тривалістю 0,5 год;

- підготовка клопотання про призначення експертизи тривалістю 1 год;

- аналіз відзиву на апеляційну скаргу тривалістю 2 год;

- підготовка апеляційної скарги тривалістю 12 год;

- участь в судовому засіданні 21.10.2025 тривалістю 1 год;

- участь в судовому засіданні 08.09.2025 тривалістю 1 год;

- участь в судовому засіданні 02.09.2025 тривалістю 1 год.

Як свідчать матеріали справи, АТ "Банк Альянс" в особі адвоката Стеценка Т.М. подано до Північного апеляційного господарського суду, зокрема, апеляційну скаргу на рішення, клопотання про застосування правових позицій Верховного Суду, пояснення у справі від 27.08.2025, клопотання про призначення експертизи від 28.08.2025, заяву щодо безпідставності заперечень представника позивача на клопотання про призначення судової експертизи від 01.09.2025, пояснення від 01.09.2025, заяву про продовження строку для подання клопотання про призначення у справі судової експертизи від 13.10.2025, клопотання про призначення судової експертизи від 14.10.2025, заяву про закриття провадження у справі від 17.10.2025.

Також із матеріалів справи вбачається участь від відповідача у судових засіданнях у Північному апеляційному господарському суді в даній справі 08.09.2025 - адвоката Стеценка Т.М., 21.10.2025 - адвокатів Стеценка Т.М. та Саад Ш.М.

Разом із тим, за змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У розумінні положень частини п`ятої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Суд зазначає, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України. Разом із тим, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч. 5-6 ст. 126 ГПК України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 ГПК України).

Така правова позиція викладена в постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у ч. 4 ст. 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.

Такий висновок відповідає висновку, викладеному в постановах Верховного Суду від 16.07.2020 у справі № 909/452/19, від 02.11.2020 у справі № 922/3548/19, від 18.11.2020 у справі № 923/1121/17.

Законом України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" (далі - Закон) встановлено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (ст. 26 Закону).

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону, згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до частини третьої статті 27 Закону до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Згідно зі ст. 30 Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Така правова позиція Верховного Суду викладена, зокрема, в постанові від 16.02.2023 у справі № 916/1106/21.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів зазначає, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони у разі наявності її заперечень щодо співрозмірності заявленої суми компенсації має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а їх розмір є розумним та виправданим. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Суд звертає увагу на те, що надані учасником справи документи на підтвердження розміру понесених ним витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному ним розмірі за рахунок іншої сторони, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію, зокрема, розумної необхідності таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в додатковій постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 910/2170/18 та постанові Верховного Суду від 18.06.2019 у справі № 922/3787/17.

Так, при визначенні суми відшкодування, суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інші проти України" від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 Європейським судом з прав людини також зауважено, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 01.06.2022 у справі № 914/4/20.

Критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.

Таких висновків дійшов Верховний Суд, зокрема, в постанові від 18.05.2021 у справі № 918/917/19.

Згідно зі ст. 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Вирішуючи, чи відповідає розмір витрат відповідача на професійну правничу допомогу в Північному апеляційному господарському суді критеріям, які слід застосовувати при визначенні розміру відповідних витрат, колегія суддів апеляційної інстанції враховує: складність справи; обсяг наданих адвокатами послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору; значення справи для сторони, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції у розгляді клопотання АТ "Банк Альянс" про стягнення судових витрат зазначає, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати відповідача були необхідними, а його розмір є розумний та виправданий.

При цьому, суд враховує, що подані відповідачем до Північного апеляційного господарського суду додаткові пояснення від 27.08.2025, пояснення від 01.09.2025 щодо спростувань позивача, клопотання від 28.08.2025 про призначення експертизи, заява від 01.09.2025 щодо безпідставності заперечень представника позивача на клопотання про призначення експертизи, клопотання про призначення судової експертизи (подане до суду 13.10.2025) із заявою від 13.10.2025 про продовження строку для подання клопотання про призначення у справі судової експертизи та заява про закриття провадження у справі (підготовка яких включена до розрахунку (гонорару) витрат на правову допомогу по справі № 910/2163/24 до Договору) залишені судом апеляційної інстанції без розгляду на підставі ч. 2 ст. 118 ГПК України як такі, що подані після закінчення встановленого судом строку, про що вказано в постанові Північного апеляційного господарського суду від 21.10.2025 у даній справі.

Одночасно, з приводу підготовки відповідачем заяви про стягнення витрат на правничу допомогу, на підготовку якого витрачено 2 години, суд апеляційної інстанції звертає увагу на правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02.02.2024 у справі № 910/9714/22, відповідно до якої, заява про стягнення/розподіл судових витрат є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню.

В обґрунтування заперечень проти стягнення судових витрат позивач зазначає, що апеляційна скарга задоволена частково, отже, в будь-якому випадку не може відшкодовуватися вся витрачена сума судових витрат, оскільки згідно з п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім того, усі клопотання відповідачем подані із запізненням та відхилені апеляційним судом.

З огляду на викладене, а також зважаючи на часткове задоволення апеляційної скарги відповідача, оцінивши доводи клопотання АТ "Банк Альянс" про стягнення судових витрат та надані відповідачем відповідні докази, з урахуванням заперечень позивача, виходячи з вищенаведених критеріїв та керуючись статтями 2, 123, 80, 126, 129 ГПК України, суд виснував, що таким, що відповідає критеріям реальності адвокатських витрат, пропорційності, справедливості, необхідності та розумності їхнього розміру, та є співрозмірним із виконаною адвокатами роботою в суді апеляційної інстанції, є розмір витрат відповідача в сумі 10 000,00 грн.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення клопотання АТ "Банк Альянс" про стягнення судових витрат у справі № 910/2163/24 та стягнення з ОСОБА_1 на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, в загальному розмірі 10 000,00 грн.

Керуючись ст. 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Акціонерного товариства "Банк Альянс" про стягнення судових витрат у справі № 910/2163/24 задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Банк Альянс" (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 50, ідентифікаційний код юридичної особи 14360506) 10 000 (десять тисяч) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3. В іншій частині в задоволенні клопотання Акціонерного товариства "Банк Альянс" про стягнення судових витрат у справі 910/2163/24 відмовити.

4. Видачу наказу на виконання цієї додаткової постанови доручити господарському суду першої інстанції.

5. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

6. Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачені ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді С.В. Владимиренко

І.П. Ходаківська