ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року Справа № 924/397/25

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Філіпова Т.Л. , суддя Маціщук А.В.

секретар судового засідання Першко А.А.

за участю представників сторін:

від відповідача 1 - не з`явився

від відповідача 2 - Онищук Є.О.

прокурор - Лис Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватної агрофірми "Олена" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 25 серпня 2025 року у справі №924/397/25 (повний текст складено 02 вересня 2025 року, суддя Яроцький А.М.)

за позовом Заступника керівника Хмельницької окружної прокуратури поданим в інтересах держави

до Старокостянтинівської міської ради (відповідач 1)

та до Приватної агрофірми "Олена" (відповідач 2)

про визнання недійсними договорів оренди землі від 28 вересня 2020 року та зобов`язання повернути земельні ділянки

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Хмельницької окружної прокуратури в інтересах держави звернувся до Господарського суду Хмельницької області з позовом до Старокостянтинівської міської ради та Приватної агрофірми "Олена" про:

визнання недійсним договору оренди землі від 28 вересня 2020 року, укладеного між Великочернятинською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області та приватною агрофірмою "Олена", яким передано в оренду земельну ділянку площею 25,048 га з кадастровим номером :04:007:0100;

зобов`язання ПАФ "Олена" повернути Старокостянтинівській міській територіальній громаді Хмельницького району Хмельницької області земельну ділянку площею 25,0480 га з кадастровим номером :04:007:0100, яка знаходиться за межами населеного пункту на території Старокостянтинівської міської ради Хмельницького району Хмельницької області;

визнання недійсним договору оренди землі від 28 вересня 2020 року, укладеного між Великочернятинською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області та приватною агрофірмою "Олена", яким передано в оренду земельну ділянку площею 8,7827 га з кадастровим номером :04:016:0284;

зобов`язання ПАФ "Олена" повернути Старокостянтинівській міській територіальній громаді Хмельницького району Хмельницької області земельну ділянку площею 8,7827 га з кадастровим номером :04:016:0284, яка знаходиться за межами населеного пункту на території Старокостянтинівської міської ради Хмельницького району Хмельницької області;

визнання недійсним договору оренди землі від 28 вересня 2020 року, укладеного між Великочернятинською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області та приватною агрофірмою "Олена", яким передано в оренду земельну ділянку площею 15,9882 га з кадастровим номером :04:016:0282;

зобов`язання ПАФ "Олена" повернути Старокостянтинівській міській територіальній громаді Хмельницького району Хмельницької області земельну ділянку площею 15,9882 га з кадастровим номером :04:016:0282, яка знаходиться за межами населеного пункту на території Старокостянтинівської міської ради Хмельницького району Хмельницької області;

визнання недійсним договору оренди землі від 28 вересня 2020 року, укладеного між Великочернятинською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області та приватною агрофірмою "Олена", яким передано в оренду земельну ділянку площею 7,5554 га з кадастровим номером :04:016:0283;

зобов`язання ПАФ "Олена" повернути Старокостянтинівській міській територіальній громаді Хмельницького району Хмельницької області земельну ділянку площею 7,5554 га з кадастровим номером :04:016:0283, яка знаходиться за межами населеного пункту на території Старокостянтинівської міської ради Хмельницького району Хмельницької області;

визнання недійсним договору оренди землі від 28 вересня 2020 року, укладеного між Великочернятинською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області та приватною агрофірмою "Олена", яким передано в оренду земельну ділянку площею 20,2411 га з кадастровим номером :04:007:0099;

зобов`язання ПАФ "Олена" повернути Старокостянтинівській міській територіальній громаді Хмельницького району Хмельницької області земельну ділянку площею 20,2411 га з кадастровим номером :04:007:0099, яка знаходиться за межами населеного пункту на території Старокостянтинівської міської ради Хмельницького району Хмельницької області;

визнання недійсним договору оренди землі від 28 вересня 2020 року, укладеного між Великочернятинською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області та приватною агрофірмою "Олена", яким передано в оренду земельну ділянку площею 17,4537 га з кадастровим номером :04:007:0008;

зобов`язання ПАФ "Олена" повернути Старокостянтинівській міській територіальній громаді Хмельницького району Хмельницької області земельну ділянку площею 17,4537 га з кадастровим номером :04:007:0008, яка знаходиться за межами населеного пункту на території Старокостянтинівської міської ради Хмельницького району Хмельницької області.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 25 серпня 2025 року у справі №924/397/25 задоволено позов Заступника керівника Хмельницької окружної прокуратури поданим в інтересах держави до Старокостянтинівської міської ради та до Приватної агрофірми "Олена" про визнання недійсними договорів оренди землі від 28 вересня 2020 року та зобов`язання повернути земельні ділянки.

Визнано недійсними договори оренди землі від 28 вересня 2020 року, укладені між Великочернятинською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області та Приватною агрофірмою "Олена", якими передано в оренду земельні ділянку площею 25,048 га з кадастровим номером :04:007:0100, площею 15,9882 га з кадастровим номером :04:016:0282, площею 7,5554 га з кадастровим номером :04:016:0283, площею 8,7827 га з кадастровим номером :04:016:0284, площею 20,2411 га з кадастровим номером :04:007:0099, площею 17,4537 га з кадастровим номером :04:007:0008.

Зобов`язано Приватну агрофірму "Олена" (Хмельницька область, Старокостянтинівський район, с. Оріхівка, ) повернути Старокостянтинівській міській територіальній громаді Хмельницького району Хмельницької області в особі Старокостянтинівської міської ради (Хмельницька область, м. Старокостянтинів, вул. К. Острозького, 41, код ЄРПОУ 36027760) земельну ділянку площею 25,048 га з кадастровим номером :04:007:0100, яка знаходиться за межами населеного пункту на території Старокостянтинівської міської ради Хмельницького району Хмельницької області; земельну ділянку площею 15,9882 га з кадастровим номером :04:016:0282, яка знаходиться за межами населеного пункту на території Старокостянтинівської міської ради Хмельницького району Хмельницької області; земельну ділянку площею 7,5554 га з кадастровим номером :04:016:0283, яка знаходиться за межами населеного пункту на території Старокостянтинівської міської ради Хмельницького району Хмельницької області; земельну ділянку площею 8,7827 га з кадастровим номером :04:016:0284, яка знаходиться за межами населеного пункту на території Старокостянтинівської міської ради Хмельницького району Хмельницької області; земельну ділянку площею 20,2411 га з кадастровим номером :04:007:0099, яка знаходиться за межами населеного пункту на території Старокостянтинівської міської ради Хмельницького району Хмельницької області; земельну ділянку площею 17,4537 га з кадастровим номером :04:007:0008, яка знаходиться за межами населеного пункту на території Старокостянтинівської міської ради Хмельницького району Хмельницької області.

Присуджено до стягнення з Старокостянтинівської міської ради на користь Хмельницької обласної прокуратури 9084,00 грн. судового збору.

Присуджено до стягнення з Приватної агрофірми "Олена" на користь Хмельницької обласної прокуратури 52 378,28 грн. судового збору.

Місцевий господарський суд дійшов висновку, що Великочернятинська сільська рада, приймаючи рішення №2 від 28 вересня 2020 року та укладаючи договори оренди із Приватною агрофірмою "Олена", порушила вимоги статті 7 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)". Суд установив, що сільська рада розпорядилася земельними ділянками сільськогосподарського призначення, які відносяться до малопродуктивних земель і були виключені з єдиних масивів, що паювалися, тобто такими, що не є невитребуваними паями. Матеріали справи спростовують твердження відповідача про можливість переходу цих земельних ділянок до комунальної власності відповідно до статті 13 вказаного Закону, оскільки спірні землі не належать до категорії невитребуваних земельних часток (паїв). Таким чином, підстави для їх передачі у власність територіальної громади в порядку, визначеному цією нормою, були відсутні.

За встановлених обставин рішення Великочернятинської сільської ради №2 від 28 вересня 2020 року, яким земельні ділянки було передано Приватній агрофірмі "Олена" в оренду, прийнято всупереч вимогам статей 124 і 134 Земельного кодексу України, оскільки передача таких земель мала здійснюватися з дотриманням конкурентних засад, шляхом проведення земельних торгів.

Оскільки рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого укладено договори оренди, прийнято з порушенням положень Земельного кодексу України та статті 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", суд дійшов висновку, що договори оренди земельних ділянок від 28 вересня 2020 року є такими, що укладені з порушенням вимог законодавства, а тому підлягають визнанню недійсними.

У зв`язку з визнанням недійсними договорів оренди землі, укладених між Великочернятинською сільською радою та Приватною агрофірмою "Олена", суд також визнав обґрунтованими та правомірними похідні позовні вимоги про зобов`язання Приватної агрофірми "Олена" повернути спірні земельні ділянки Старокостянтинівській міській територіальній громаді Хмельницької області. Вказані вимоги підлягають задоволенню.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Приватна агрофірма "Олена" звернулась до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить поновити строк на подання доказів та прийняти до розгляду долучені до апеляційної скарги рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області, скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 25 серпня 2025 року у справі №924/397/25 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ПАФ "Олена" зазначає, що роблячи помилковий висновок про те, що спірні земельні ділянки не відносяться до нерозподілених земельних ділянок або невитребуваних паїв, суд першої інстанції, всупереч принципам господарського судочинства, зазначає про ненадання відповідачем 2 доказів на підтвердження приналежності спірних шести земельних ділянок до нерозподілених земельних ділянок або невитребовуваних паїв КСП "Прогрес", тобто ненадання доказів на спростування позовних вимог, тим самим переклавши обов`язок прокурора/позивача довести обставини, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги, на відповідача 2, не враховуючи при цьому, що не можна вважати доведеними обставини, про які стверджує позивач за відсутності належних доказів, якщо відповідач не спростував стверджуванні позивачем обставини. При цьому, суд першої інстанції не врахував, що саме ПАФ "Олена" як відповідач 2 вживало заходів для отримання доказів, які могли як підтвердити, так і спростувати позовні вимоги, зокрема витребовували докази, які повинні були складатись відповідно до вимог законодавства при розподілу землі КСП "Прогрес" і формуванні спірних земельних ділянок, замовляли висновок експертизи та звертались до суду з клопотанням про призначені експертизи.

Скаржник зауважує, що предметом доказування у даній справі є обставини, які підлягають доказуванню прокурором та встановленню судом, про виключення спірних земельних ділянок з площ земельних ділянок, що підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв) у зв`язку з малопродуктивністю таких земель.

Посилаючись на частину 1 статті 7 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" апелянт стверджує, що єдиними допустимими доказами, які у своїй сукупності можуть підтверджувати обставини про те чи відносяться спірні земельні ділянки до малопродуктивних земель і такі землі виключені із землі, що підлягає розподілу, є: розроблений відповідним суб`єктом господарювання проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) КСП "Прогрес"; рішення Великочернятинської сільської ради про погодження такого проекту; протокол зборів власників земельних часток (паїв) КСП "Прогрес" про затвердження такого проекту, виключення частини землі КСП "Прогрес" з розподілу у зв`язку з малопродуктивністю та передачу такої землі у комунальну власність. Проте, прокурором не надано жодного допустимого доказу, передбаченого статтями 7 - 8 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", на підтвердження обставин, що мають значення для вирішення даної справи, а судом першої інстанції зроблено свої висновки на підставі неналежних та недопустимих доказів, а також доказів, які відсутні в матеріалах справи.

Зокрема, апелянт звертає увагу суду, що надана прокурором копія Схеми поділу земель КСП "Прогрес", яка нібито затверджена рішенням Великочернятинської сільської ради №1 від 26 січня 2001 року, не відповідає вищевказаним вимогам документації із землеустрою, у цій схемі, яка стала підставою для помилкового висновку суду першої інстанції, відсутні відомості (позначки) з межами земельних ділянок, які підлягали розподілу, а які землі віднесені до малопродуктивних. Більше того, до позову не додано рішення Великочернятинської сільської ради №1 від 26 січня 2001 року, яким нібито затверджено таку схему, тобто, прокурор посилається на доказ, який відсутній в матеріалах справи, а судом першої інстанції, ухвалено рішення всупереч положень статті 210 ГПК України з посиланням на доказ, який не досліджувався безпосередньо судом і взагалі відсутній в матеріалах справи.

Крім того, скаржник зауважує, що суд першої інстанції, як і прокурор, безпідставно посилається на докази, що додані до відповіді на відзив, зокрема на лист ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 08 серпня 2019 року №10-22-0.44-4725/2-19, наданий у відповідь на запит прокурора, оскільки ГУ Держгеокадастру Хмельницькій області вказує про те, що спірні землі нібито "відносяться до малопродуктивних земель, які були виключені з єдиних масивів, що паювалися і не належать до невитребуваних (нерозподілених) паїв" на підставі нібито "інформації наданої сільською радою", якої знову ж таки немає в матеріалах справи, і яка суперечить іншим доказам, складеним сільською радою та які наявні в матеріалах справи, а саме: Великочернятинська сільська рада листом від 29 серпня 2019 року №285 повідомляла прокурора, що земельні ділянки, які перебувають у користуванні ПАФ "Олена" обліковуються як невитребувані (нерозподілені) земельні частки (паї), жодного слова про нібито малопродуктивність цих земель, Великочернятинська сільська рада не повідомляла.

Також апелянт зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про негативні природні властивості, низьку родючість спірних земельних ділянок, економічну неефективність використання спірної землі чи необхідність консервації спірних земельних ділянок, що могло бути підставою для нерозподілу спірних земельних ділянок та передачі такої землі у комунальну власність. ПАФ "Олена" користувалась спірними земельними ділянками з 2006 року як невитребовуваними (нерозподіленими) земельними ділянками колишнього КСП "Прогрес" середньої та високої якості на підставі вищезгаданих договорів оренди та розпоряджень, і жодне з розпоряджень та договорів оренди, недійсними не визнавались, а тому, правомірність цих договорів та розпоряджень презюмована в силу статті 204 Цивільного кодексу України, а громадяни колишні члени КСП "Прогрес" або їхні спадкоємці продовжують оформляти права на такі земельні частки паї, в тому числі зі спірних земельних ділянок, та мають право на оформлення права власності до 01 січня 2028 року.

Листом №924/397/25/5000/25 від 23 вересня 2025 року матеріали справи витребувано з Господарського суду Хмельницької області.

03 жовтня 2025 року до апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №924/397/25.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 08 жовтня 2025 року у справі №924/397/25 залишено без руху апеляційну скаргу Приватної агрофірми "Олена" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 25 серпня 2025 року у справі №924/397/25. Запропоновано скаржнику усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 (десяти) днів із дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху та надати суду докази сплати судового збору у розмірі 73754,74 грн..

14 жовтня 2025 року від Приватної агрофірми "Олена" надійшла заява про усунення недоліків, до якої долучено платіжну інструкцію №1076 від 14 жовтня 2025 року про сплату 73754,74 грн. судового збору.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20 жовтня 2025 року у справі №924/397/25 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватної агрофірми "Олена" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 25 серпня 2025 року у справі №924/397/25 та призначено розгляд апеляційної скарги на 26 листопада 2025 р. об 10:40год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33601, м. Рівне, вул. Яворницького, 59, у залі судових засідань №2.

18 листопада 2025 року від Хмельницької окружної прокуратури надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого остання вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, прийнятим у повній відповідності до норм матеріального та процесуального права, відтак в задоволенні апеляційної скарги просить відмовити, а судове рішення у справі залишити без змін. В обгрунтування своїх заперечень посилається на висновки, які викладені в оскаржуваному рішенні.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26 листопада 2025 року у справі №924/397/25 оголошено перерву в судовому засіданні до 16 грудня 2025 року об 14:15 год.

12 грудня 2025 року від Старокостянтинівської міської ради надійшла заява про розгляд справи без участі представника міської ради.

Безпосередньо в судових засіданнях представник Приватної агрофірми "Олена" та прокурор повністю підтримали вимоги і доводи, викладені відповідно в апеляційній скарзі та у відзиві на неї.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представника ПАФ "Олена" та прокурора, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши надану судом юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, рішення місцевого господарського суду - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідно до рішення Великочернятинської сільської ради народних депутатів від 24 травня 1995 року Колективному сільськогосподарському підприємству "Прогрес" видано Державний акт на право колективної власності на землю площею 2133,3 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно зі змістом розпорядження Старокостянтинівської районної державної адміністрації №131/00-р від 12 травня 2000 року "Про внесення змін в додаток №1 до розпорядження №343-р від 17 листопада 1997 року" при складанні списків осіб, що мають право на земельну частку (пай) в деяких колективних сільськогосподарських господарствах було помилково не включено до списків частину членів колективний сільськогосподарських підприємств, які мають право на земельну частку (пай), в результаті чого змінився розмір земельної частки (паю). У Додатку №1 до вказаного розпорядження визначено розмір середньої земельної частки (паю) в колективних сільськогосподарських господарствах району, в тому числі вказано площу земель колективної власності "Прогрес" - 2011,4, кількість осіб, які мають право на пай - 908, розмір частки (паю) - 2,21.

31 грудня 2003 року, 13 січня 2004 року, 23 січня 2004 року, 09 лютого 2004 року, 20 лютого 2004 року, 15 березня 2004 року, 16 березня 2004 року, 29 березня 2004 року, 05 квітня 2004 року, 07 травня 2004 року, 22 червня 2004 року, 14 квітня 2004 року, 15 жовтня 2004 року, 18 жовтня 2004 року, 01 листопада 2004 року, 17 листопада 2004 року, 25 лютого 2005 року, 21 квітня 2005 року, 26 вересня 2005 року, 10 жовтня 2005 року, 22 листопада 2005 року, 19 грудня 2005 року, 23 березня 2006 року, 30 травня 2006 року Старокостянтинівською районною державною адміністрацією прийнято розпорядження №353/2003-р, №7/2004-р, №18/2004-р, №42/2004-р, №55/2004-р, №72/2004-р, №88/2004-р, №91/2004-р, №102/2004-р, №131/2004-р, №132/2004-р, №180/2004-р, №277/2004-р, №284/2004-р, №298/2004-р, №321/2004-р, №42/2005-р, №87/2005-р, №248/2005-р, №264/2005-р, №314/2005-р, №351/2005-р, №95/2006-р, №167/2006-р "Про передачу у власність земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва", згідно з яким затверджено проекти організації території земельних часток (паїв) власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай) згідно додатку 1 та передано громадянам у власність згідно визначених додатків.

01 лютого 2006 року між Старокостянтинівською районною державною адміністрацією (орендодавець) та Приватною агрофірмою "Олена" укладено договір оренди земельних ділянок, відповідно до пункту 1.1 якого орендодавець на підставі розпоряджень районної державної адміністрації від 06 грудня 2005 року №332/2005-р та від 07 грудня 2005 року №337/2005-р передає, а орендар приймає в строкове платне користування на умовах оренди три земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться в межах Великочернятинської сільської ради.

Згідно з пунктом 2.1 договорів оренди земельних ділянок від 01 лютого 2006 року в оренду передається три земельні ділянки загальною площею 123,192 га, в тому числі ріллі - 123,192 га (із земель невитребуваних паїв дві земельні ділянки загальною площею 82,454 га, із земель запасу одна земельна ділянка площею - 40,783 га).

Земельні ділянки із земель невитребуваних паїв надаються в тимчасове платне користування на умовах оренди строком до 06 грудня 2010 року для використання за цільовим призначенням. Земельна ділянка із земель запасу надається в тимчасове платне користування на умовах оренди строком до 06 грудня 2015 року для використання за цільовим призначенням (пункт 3.1 договорів).

У відповідності до акта визначення меж та прийому-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення в натурі від 01 лютого 2006 року Великочернятинська сільська рада провела передачу, а Приватна агрофірма "Олена" прийомку трьох земельних ділянок сільськогосподарського призначення із земель запасу та невитребуваних паїв Великочернятинської сільської ради загальною площею 123,192 га, в тому числі ріллі 123,192 га.

У період з 2011 по 2018 років сторони укладали додаткові угоди до договору оренди земельних ділянок від 01 лютого 2006 року, якими змінювався строк дії договору (до 06 грудня 2019 року за додатковою угодою від 03 жовтня 2018 року) та загальна площа оренди земельних ділянок (загалом зменшено до 69,0715 га).

До матеріалів справи ПАФ "Олена" додано копії технічної документації із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) Великочернятинської сільської ради розроблені у 2004 та 2008 роках ПП "Земпроект" на підставі клопотань громадян сільської ради (власників земельних сертифікатів) та розпорядження РДА від 13 грудня 2007 року №429/2007-р. У вказаних матеріалах містяться копії адресованих Голові Старокостянтинівської державної адміністрації заяв власників сертифікатів на право на земельну частку (пай) про виділення земельних часток (паїв) в натурі та виготовлення державних актів взамін на сертифікати, а також про надання земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

13 червня 2008 року між Старокостянтинівською районною державною адміністрацією (орендодавець) та Приватною агрофірмою "Олена" (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до пункту 1.1 якого орендодавець на підставі розпоряджень голови районної державної адміністрації від 08 травня 2008 року №158/2008-р та від 13 червня 2008 року №199/2008-р передає, а орендар приймає в строкове платне користування на умовах оренди для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельну ділянку, яка знаходиться в межах Великочернятинської сільської ради.

Згідно з пунктом 2.1 договору оренди земельної ділянки від 13 червня 2008 року в оренду передається земельна ділянка загальною площею 73,00 га, в тому числі рілля - 73,00 га, із земель невитребуваних паїв Великочернятинської сільської ради.

Земельна ділянка надається в тимчасове платне користування на умовах оренди строком до 12 червня 2009 року для використання за цільовим призначенням (пункт 3.1 договору).

Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку сільськогосподарських угідь Великочернятинської сільської ради від 27 травня 2008 року вартість 1 га ріллі станом на 27 травня 2008 року становить 11 522,84 грн.

Впродовж 2009 - 2018 років сторони укладали додаткові угоди до договору оренди земельної ділянки від 13 червня 2008 року, якими продовжували строк його дії договору (до 12 червня 2019 року за додатковою угодою від 14 травня 2018 року) та змінювали площу земельної ділянки (загалом зменшено до 58,2276 га, в тому числі ріллі 58,2276 га із земель невитребуваних паїв Великочернятинської сільської ради).

Розпорядженням Старокостянтинівської районної державної адміністрації №226/2018-р від 01 листопада 2018 року надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) з земель невитребуваних паїв за межами населених пунктів району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно з додатком. У Додатку до розпорядження ПАФ "Олена" виділено 58,2276 та 69,0715 га площі угідь, що передаються в оренду як невитребувані паї в межах Великочернятинської сільської ради.

У повідомленні Старокостянтинівської районної державної адміністрації від 03 грудня 2019 року вказано, що стосовно приналежності земельних ділянок на території Великочернятинської сільської ради до невитребуваних часток (паїв) підтверджувалось на засіданнях комісій з питань регулювання земельних відносин на території Старокостянтинівського району та технічною документацією, виготовленою землевпорядними організаціями. Пропозиції щодо розпорядження землями державної та комунальної власності (в т.ч. земельними ділянками невитребуваних часток (паїв) регулювання земельних відносин покладалось на члена комісії - представника центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Під час прийняття вищезазначених розпоряджень інформація, яка б підтверджувала віднесення земельних ділянок до невитребуваних часток (паїв) не надавалась.

Згідно Витягу з протоколу №10 засідання комісії з питань регулювання земельних відносин на території Старокостянтинівського району від 07 грудня 2018 року вирішено, зокрема, рекомендувати райдержадміністрації задовольнити заяву дирекції ПАФ "Олена" та затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок із земель невитребуваних паїв Великочернятинської сільської ради площами 20,2411 га, 5,5554 га, 15,9882 га, 8,7827 га, 25,0480 га, 27,1516 га, 17,4537 га, та передати в оренду терміном на 7 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

13 грудня 2018 року Старокостянтинівська районна державна адміністрація прийняла розпорядження №244/2018р, яким затвердила Приватній агрофірмі "Олена" технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) із земель невитребуваних паїв та надала земельні ділянки в тимчасове користування на умовах оренди за межами населених пунктів району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на строк до моменту виготовлення їх власниками права власності на земельні ділянки, але не більше 7 років з орендною платою в розмірі 6%, 7% нормативної грошової оцінки. У Додатку 3 до розпорядження визначено перелік земельних ділянок (невитребуваних паїв), які передаються ПАФ "Олена" з кадастровими номерами: :04:007:0098 площею 27,1516 га, :04:007:0100 площею 25,048 га, :04:016:0284 площею 8,7827 га, :04:016:0282 площею 15,9882 га, :04:016:0283 площею 7,5554 га, :04:007:0099 площею 20,2411 га, :04:007:0008 площею 17,4537 га.

21 грудня 2018 року між Старокостянтинівською районною державною адміністрацією (орендодавець) та Приватною агрофірмою "Олена" (орендар) укладено договори оренди земельних ділянок з кадастровими номерами: :04:007:0098 площею 27,1516 га, :04:007:0100 площею 25,048 га, :04:016:0284 площею 8,7827 га, :04:016:0282 площею 15,9882 га, :04:016:0283 площею 7,5554 га, :04:007:0099 площею 20,2411 га, :04:007:0008 площею 17,4537 га.

Дію наведених договорів оренди земельних ділянок від 21 грудня 2018 року було достроково припинено за погодженням сторін, що встановлено під час розгляду справ №924/288/20, у зв`язку з чим провадження у справі було закрито.

Згідно з листом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 08 серпня 2019 року, адресованим Старокостянтинівській місцевій прокуратурі, повідомлено, що документальною перевіркою встановлено, що Старокостянтинівською РДА при прийнятті розпорядження №244/2018-р від 13 грудня 2018 року в частині надання в оренду Приватній агрофірмі "Олена" спірних земельних ділянок, розташованих на території Великочернятинської сільської ради Старокостянтинівського району, порушено вимоги статей 7, 9, 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", а також вимог статті 17 Земельного кодексу України, оскільки вищезазначені земельні ділянки згідно інформації наданої сільською радою відносяться до малопродуктивних земель, які були виключені з єдиних масивів, що паювалися, і не належить до невитребуваних (нерозподілених) паїв.

У листі від 19 серпня 2019 року Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області зазначило, що зазначені земельні ділянки при проведенні паювання сільськогосподарського підприємства, не були включені в пайовані землі, так як відносились до малопродуктивних та деградованих земель, та залишились у колективній власності (з 01 січня 2019 року - в комунальній).

За змістом Акта перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту - земельної ділянки від 29 листопада 2019 року Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області проведено перевірку з питань дотримання вимог земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів шляхом проведення перевірки стосовно законності прийняття Старокостянтинівською районною державною адміністрацією розпорядження від 13 грудня 2018 року №244/2018-р щодо надання в оренду земельних ділянок не витребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв).

У результаті вказаної перевірки встановлено наступне порушення: відповідно до план-схеми паювання земель Великочернятинської сільської ради, земельні ділянки з кадастровими номерами :04:007:0098 (площа 27,1516 га), :04:007:0100 (площа 25,0480 га), :04:016:0284 (площа 8,7827 га), :04:016:0282 (площа 15,9882 га), :04:016:0283 (площа 7,5554 га), :04:007:0099 (площа 20,2411 га), :04:007:0008 (площа 17,4537 га), не підлягали розпаюванню між членами сільськогосподарського підприємства.

У даному акті також зазначено, що відділом у Старокостянтинівському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області надано схеми паювання Великочернятинської сільської ради, що враховувалися при проведенні перевірки.

У листі Великочернятинської сільської ради від 29 серпня 2019 року №215 адресованому прокуратурі, зазначено, що станом на 01 вересня 2019 року по Великочернятинській сільській раді є ще 119 власників земельних сертифікатів, які ще не використали своє право власності на земельну ділянку (пай) та велика кількість громадян, які отримали право власності на земельну частку (пай) за рішенням суду. З урахуванням наведеного, немає підстав визнавати незаконними вищевказані договори оренди на земельні ділянки від 13 грудня 2018 року та не є порушені інтереси територіальної громади, у зв`язку зі сплатою орендарями орендної плати за землю в бюджет с/ради.

Відповідно до листа Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області від 03 грудня 2019 року, адресованого Старокостянтинівській місцевій прокуратурі, повідомлено про те, що земельні ділянки на території Великочернятинської сільської ради належать до невитребуваних часток (паїв), що підтверджувалось на засіданнях комісій з питань регулювання земельних відносин на території Старокостянтинівського району та технічною документацією, виготовленою землевпорядними організаціями. Пропозиції щодо розпорядження землями державної та комунальної власності (в т.ч. земельними ділянками невитребуваних часток (паїв), регулювання земельних відносин покладалось на члена комісії - представника центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Під час прийняття розпорядження №244/2018-р від 13 грудня 2018 року інформація, яка б підтверджувала віднесення земельних ділянок до невитребуваних часток (паїв) не надавалась. Під час передачі у користування земельних ділянок Приватній агрофірмі "Олена" списки власників сертифікатів на відповідні земельні частки (паї) не надавались, оскільки така інформація була відсутня.

25 вересня 2020 року директор Приватної агрофірми "Олена" звернувся до Великочернятинської сільської ради з клопотанням про надання в оренду шести земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності, які розташовані за межами населених пунктів, загальною площею 95,0691 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 10 років. Кадастрові номери земельних ділянок: :04:007:0100 площею 25,0480 га, :04:016:0284 площею 8,7827 га, :04:016:0282 площею 15,9882 га, :04:016:0283 площею 7,5554 га, :04:007:0099 площею 20,2411 га, :04:007:0008 площею 17,4537 га.

Великочернянською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області прийнято рішення №2 від 28 вересня 2020 року, яким вирішено: 1) надати Приватній агрофірмі "Олена" в тимчасове користування на умовах оренди землі земельні ділянки сільськогосподарського призначення із земель комунальної власності Великочернятинської сільської ради, які розташовані за межами населених пунктів Великочернятинської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області в кількості 6 ділянок загальною площею 95,0691 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 10 років від дня укладання договору згідно додатком; 2) встановити орендну плату за вищевказані земельні ділянки у розмірі 8% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок; 3) доручити сільському голові укласти з приватною агрофірмою "Олена" договір оренди на земельні ділянки.

Додатком до рішення 43 сесії сільської ради VII скликання №2 від 28 вересня 2020 року визначено список осіб, яким надаються в тимчасове користування на умовах оренди земельні ділянки: Приватна агрофірма "Олена" - :04:007:0100 (площа 25,0480 га), :04:016:0284 (площа 8,7827 га), :04:016:0282 (площа 15,9882 га), :04:016:0283 (площа 7,5554 га), :04:007:0099 (площа 20,2411 га), :04:007:0008 (площа 17,4537 га). Термін оренди 10 років.

28 вересня 2020 року між Великочернятинською сільською радою (орендодавець) та Приватною агрофірмою "Олена" (орендар) укладено шість договорів оренди земельних ділянок, відповідно до пунктів 1.1 яких орендодавець на підставі рішення від 28 вересня 2020 року №2 надає, а орендар приймає в строкове платне користування на умовах оренди земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться в межах Великочернятинської сільської ради.

Зміст зазначених договорів оренди земельних ділянок від 28 вересня 2020 року містять однакові умови, за винятком кадастрових номерів та розміру площ земельних ділянок.

Відповідно до пунктів 2.1 договорів оренди земельних ділянок від 28 вересня 2020 року в оренду передаються земельні ділянки із земель комунальної власності Великочернятинської сільської ради, а саме: земельна ділянка з кадастровим номером :04:007:0100 площею 25,048 га, в тому числі рілля 25,0480 га, земельна ділянка з кадастровим номером :04:016:0284 площею 8,7827 га, в тому числі рілля 8,7827 га, земельна ділянка з кадастровим номером :04:016:0282 площею 15,9882 га, в тому числі рілля 15,9882 га, земельна ділянка з кадастровим номером :04:016:0283 площею 7,5554 га, в тому числі рілля 7,5554 га, земельна ділянка з кадастровим номером :04:007:0099 площею 20,2411 га, в тому числі рілля 20,2411 га, земельна ділянка з кадастровим номером :04:007:0008 площею 17,4537 га, в тому числі рілля 17,4537 га.

Згідно з пунктами 3.1 договорів оренди земельних ділянок від 28 вересня 2020 року земельні ділянки надаються у тимчасове платне користування на умовах оренди строком до 28 вересня 2030 року для використання за цільовим призначенням, але не пізніше дня державної реєстрації права власності на земельні ділянки.

У пунктах 4.1 договорів оренди земельних ділянок від 28 вересня 2020 року визначений розмір орендної плати за 1 га в рік, який складає 8% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок.

Пунктами 14.4 договорів оренди земельних ділянок від 28 вересня 2020 року передбачено, що ці договори набирають чинності з моменту їх укладення, державної реєстрації та підписання актів приймання-передачі земельних ділянок.

Відповідно до актів визначення меж та прийому-передачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення в натурі від 28 вересня 2020 року Великочернятинською сільською радою проведено передачу, Приватною агрофірмою "Олена" прийомку земельних ділянок сільськогосподарського призначення із земель комунальної власності Великочернятинської сільської ради згідно кадастрових планів земельних ділянок, що додаються до договору оренди.

Згідно з Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 01 жовтня 2020 року державний реєстратор на підставі рішення від 28 вересня 2020 року №2 та договорів оренди земельних ділянок від 28 вересня 2020 року, вніс 29 вересня 2020 року записи про право оренди земельних ділянок (орендодавець: Великочернятинська сільська рада; орендар: Приватна агрофірма "Олена").

Відповідно до Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01 жовтня 2020 року державним реєстратором на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання" від 10 липня 2018 року №2498-VIII 29 вересня 2020 року та 30 вересня 2020 року внесено записи про право комунальної власності за Великочернятинською сільською радою Старокостянтинівського району на земельні ділянки з: кадастровими номерами :04:007:0100, :04:016:0284, :04:016:0282, :04:016:0283, :04:007:0099 та :04:007:0008.

На запит прокурора від 17 грудня 2020 року щодо перевірки та надання відповідної правової оцінки стосовно повторної передачі в оренду Приватній агрофірмі "Олена" земельних ділянок Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області у листі від 20 січня 2021 року повідомило про те, що відповідно до статті 7 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" із площі земельних ділянок, що підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв), виключаються землі, що підлягають передачі у комунальну власність територіальної громади села, селища, міста, на території якої вони розташовані. Управління Держгеокадастру у Хмельницькій області також повідомило про те, що спірні земельні ділянки належать до земель колишньої колективної власності Колективного сільськогосподарського підприємства "Прогрес". Спірні земельні ділянки не підлягали розподілу між власниками земельних часток (паїв), а тому вони не належать до нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв). Крім того, Управління Держгеокадастру у Хмельницькій області зазначило, що Великочернятинська сільська рада під час передачі Приватній агрофірмі "Олена" в користування (оренду) спірних земельних ділянок порушила вимоги частини 2 статті 124 Земельного кодексу України, оскільки передача в оренду земельних ділянок здійснюється за результатами проведення земельних торгів.

Рішенням Старокостянтинівської міської ради від 04 січня 2021 року №25/2/VIII "Про реорганізацію сільських рад шляхом приєднання до Старокостянтинівської міської ради" вирішено, в тому числі реорганізувати Великочернятинську сільську раду шляхом приєднання до Старокостянтинівської міської ради. Старокостянтинівська міська рада є правонаступником усього майна, прав та обов`язків Великочернятинської сільської ради (пункт 2 рішення).

У повідомленні від 07 листопада 2024 року Виконавчий комітет Старокостянтинівської міської ради інформував прокуратуру про право оренди на шість земельних ділянок припинено 23 листопада 2022 року відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого права. На даний час ці земельні ділянки використовує ПАФ "Олена" без правовстановлюючих документів, а рішення про надання їх в оренду не надавались.

Відповідно до листа Виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради від 22 січня 2025 року наданого на запит прокуратури, повідомлено про відсутність клопотання ПАФ "Олена" про надання в оренду земельних ділянок у зв`язку з закінченням п`ятирічного терміну зберігання. Крім того, відсутній додаток - список осіб, яким надаються в тимчасове користування на умовах оренди земельні ділянки сільськогосподарського призначення із земель комунальної власності до рішення Великочернятинської сільської ради від 28 вересня 2020 року №2.

Згідно зі змістом повідомлення про неможливість надання висновку №1252/025 від 15 травня 2025 року судовий експерт Власюк В.В. вказав, про відсутність в наданих на дослідження матеріалах усіх необхідних документів для проведення судової земельно-технічної експертизи.

Згідно з довідкою про обстеження ґрунтових ділянок №158-21/21/147 від 01 липня 2025 року, підготовленою Західним міжрегіональним центром ДУ "Держгрунтохорона", ґрунти земельних ділянок з кадастровими номерами: :04:007:0100 площею 25,048 га, :04:016:0284 площею 8,7827 га, :04:016:0283 площею 7,5554 га, :04:007:0099 площею 20,2411 га та :04:007:0008 площею 17,4537 га відносяться до земель середньої якості, а ґрунти земельної ділянки з кадастровим номером :04:016:0282 площею 15,9882 га відносяться до земель високої якості, і придатні для сільськогосподарського використання. До довідки додано шість агрохімічних паспортів поля, земельної ділянки.

Прокурор, вважаючи, що відповідачі не дотрималися процедури, встановленої Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні", порушили приписи статей 124, 134 Земельного кодексу України, звернувся до Господарського суду Хмельницької області із даним позовом.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в їх сукупності, колегія суддів зазначає наступне.

Щодо представництва інтересів держави прокурором.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 131-1 Конституції України передбачено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з частиною 3 статті 53 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах (частина 4 статті 53 ГПК України).

Статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Прокурор обґрунтовуючи підстави представництва інтересів держави у суді послався на те, що при передачі в користування (оренду) відповідачу 2 спірних земельних ділянок Великочернятинською сільською радою порушено вимоги частини 2 статті 124, статті 134 Земельного кодексу України та статей 7, 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", та прийнято рішення Великочернятинської сільської ради №2 від 28 вересня 2020 року, яке суперечить вимогам законодавства України та порушує економічні інтереси держави, що полягають у позбавленні законодавчо встановленого права територіальної громади на передачу в користування спірних земельних ділянок на конкурентних засадах з дотриманням визначеної законом процедури.

Оскільки у Головного управлінні Держгеокадастру у Хмельницькій області відсутні повноваження щодо звернення до суду з позовом цієї категорії, а також те, що орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Старокостянтинівська міська рада виступає відповідачем у даній справі, враховуючи, що на думку прокурора, такий орган вчинив незаконні дії, які порушують інтереси держави в особі територіальної громади, прокурор пред`явив позов в інтересах держави як самостійний позивач.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 11 червня 2024 року у справі №925/1133/18 зазначила, що прокурор звертається до суду в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, якщо: орган є учасником спірних відносин і сам не порушує інтересів держави, але інший учасник порушує (або учасники порушують) такі інтереси; орган не є учасником спірних відносин, але наділений повноваженнями (компетенцією) здійснювати захист інтересів держави, якщо учасники спірних відносин порушують інтереси держави.

Прокурор звертається до суду в інтересах держави як самостійний позивач, якщо: відсутній орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах; орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, є учасником спірних відносин і сам порушує інтереси держави.

Підстави представництва прокурор мотивував тим, що орган, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження щодо звернення з подібним позовом, відсутній, оскільки власник об`єкту нерухомості правонаступник сільської ради Старокостянтинівська міська рада є суб`єктом правопорушення і визначена як відповідач.

Згідно зі статтею 140 Конституції України місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебу-вають в управлінні районних і обласних рад (стаття 142 Конституції України).

Відповідно до частини 1 статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Право комунальної власності територіальної громади захищається державою на рівних умовах з правом власності інших суб`єктів і кожне порушення закону щодо порядку використання комунальної власності є порушенням інтересів держави.

У справі, яка розглядається, судом апеляційної інстанції встановлено, що оскільки захист інтересів держави в особі територіальної громади має здійснювати Старокостянтинівська міська рада, проте, саме цей орган місцевого самоврядування прокурор визначив відповідачем через те, що на думку прокурора сільська рада (правонаступником якої є відповідач) вчинила протизаконні дії, які порушують інтереси держави в особі територіальної громади.

Колегія суддів вважає, що позов прокурором заявлено правомірно, а Старокостянтинівську міську раду визначено одним із відповідачів у цій справі, позаяк іншого органу місцевого самоврядування, який би міг здійснити захист інтересів держави в особі даної територіальної громади, виходячи із спірних правовідносин не існує.

З огляду на встановлене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що прокурор обґрунтував наявність порушення інтересів держави, правильно вказав на відсутність органу, уповноваженого на здійснення відповідних функцій держави, для захисту інтересів в контексті положень абзацу 1 частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", а тому представництво прокуратурою інтересів держави у даній справі є належним чином обґрунтованим та таким що ґрунтуються на фактичних обставинах справи

Щодо суті спору.

Згідно з частиною 1 статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до частини 1 статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Положеннями статті 2 Земельного кодексу України визначено, що земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Згідно зі статтею 172 Цивільного кодексу України територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обов`язки через органи місцевого самоврядування у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Відповідно до статті 7 Конституції України в Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування.

За приписами частини 1 статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Статтею 12 Земельного кодексу України встановлено повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин, до яких, зокрема, належить: а) розпорядження землями територіальних громад; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

За змістом частини 1 статті 317, частини 1 статті 319, частини 1 статті 321 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 80 Земельного кодексу України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Частинами 1, 5 статті 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Частиною 1 статті 122 наведеного Кодексу передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до частини 1 статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу (частина 2 статті 124 Земельного кодексу України).

Судами встановлено, що рішенням Великочернянської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області №2 від 28 вересня 2020 року вирішено надати Приватній агрофірмі "Олена" в тимчасове користування на умовах оренди земельні ділянки сільськогосподарського призначення із земель комунальної власності Великочернятинської сільської ради, які розташовані за межами населених пунктів Великочернятинської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області в кількості 6 ділянок загальною площею 95,0691 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 10 років від дня укладання договору згідно додатком, а саме земельні ділянки з кадастровими номерами: :04:007:0100 (площа 25,0480 га), :04:016:0284 (площа 8,7827 га), :04:016:0282 (площа 15,9882 га), :04:016:0283 (площа 7,5554 га), :04:007:0099 (площа 20,2411 га), :04:007:0008 (площа 17,4537 га).

Відповідач 2 вважає, що зазначенні спірні земельні ділянки є сформованими та відносяться до нерозподілених (невитребуваних) часток (паїв), які не є землями держаної чи комунальної власності, а перебувають лише у розпорядженні відповідної ради до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку.

Відповідно до змісту статті 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" нерозподіленою земельною ділянкою є земельна ділянка, яка відповідно до проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) увійшла до площі земель, що підлягають розподілу, але відповідно до протоколу про розподіл земельних ділянок не була виділена власнику земельної частки (паю).

Невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості).

Нерозподілені земельні ділянки, невитребувані частки (паї) після формування їх у земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк, визначений у договорі оренди земельної ділянки, але не довше, до дня державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участі у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення або шляхом вручення відповідного повідомлення особисто, якщо відоме їх місцезнаходження. З моменту державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку договір оренди припиняється, а державна реєстрація припинення права оренди проводиться одночасно з державною реєстрацією права власності.

Однак, з даними твердженнями апелянта колегія суддів не погоджується, оскільки спірні земельні ділянки не відносяться до невитребуваних паїв, що підтверджується Схемою поділу земель колективної власності КСП "Прогрес", розробленою Земельно-кадастровим бюро Старокостянтинівського районного відділу земельних ресурсів Хмельницького обласного управління ресурсів та затвердженою рішенням Великочернятинської сільської ради №1 від 26 січня 2001 року, та картографічними матеріалами, які було використано Управлінням з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області під час проведення перевірки надання у власність та користування земельних ділянок на території колишньої Великочернятинської сільської ради Старокостянтинівського району. Так, згідно даної Схеми виділялися земельні ділянки колективної власності площею 2011,4 га, які можуть бути поділені на земельні частки (паї). Втім, земельні ділянки з кадастровими номерами :04:007:0100, :04:016:0284, :04:016:0282, :04:016:0283, :04:007:0099, :04:007:0008, які передані в оренду Приватній агрофірмі "Олена" не входили до площі ріллі, яка підлягала розподілу між власниками земельних часток (паїв).

Вказана обставина підтверджується актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту - земельної ділянки від 29 листопада 2019 року, відповідно до якого згідно план-схеми паювання земель Великочернятинської сільської ради земельні ділянки (кадастрові номери: :04:007:0100, :04:016:0284, :04:016:0282, :04:016:0283, :04:007:0099, :04:007:0008) не підлягали розпаюванню між членами Колективного сільськогосподарського підприємства "Прогрес".

Також згідно листа від 08 серпня 2019 року Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області, провівши документальну перевірку, підтверджено, що спірні земельні ділянки відносяться до малопродуктивних земель, які були виключені з єдиних масивів, що паювалися і не належать до невитребуваних (нерозподілених) паїв.

Водночас, судами береться до уваги, що Старокостянтинівська районна державна адміністрація приймала розпорядження №244/2018р, яким затверджено Приватній агрофірмі "Олена" технічні документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з земель невитребуваних паїв, без будь-якої інформації, яка підтверджувала віднесення земельних ділянок до невитребуваних часток (паїв) та без списків власників сертифікатів на відповідні земельні частки (паї). Дана обставина підтверджується листом від 03 грудня 2019 року Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області.

Отже, матеріалами справи, наданими сторонами доказами, не підтверджено включення спірних земельних ділянок до земель, які підлягали паюванню, а тому Великочернятинська сільська рада при прийнятті оспорюваного рішення та укладення договорів оренди із Приватною агрофірмою "Олена" без проведення аукціону порушила вимоги статтей 124, 134 Земельного кодексу України.

У відповідності до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень викладених у заявах по суті, зокрема надати докази на підтвердження приналежності спірних шести земельних ділянок до нерозподілених земельних ділянок або невитребуваних паїв КСП "Прогрес".

Суд враховує, що під час судового розгляду даної справи відповідачами не надано в матеріали справи будь-яких доказів, які б спростовували вищевикладені обставини та свідчили б про те, що спірні земельні ділянки є невитребуваними земельними частками (паями).

Вирішальним для визначення правового статусу спірних земельних ділянок державна реєстрація комунальної власності на дані земельні ділянки та зміст пункту 2.1 договорів оренди землі від 28 вересня 2020 року, яким чітко та однозначно визначено об`єкт оренди. Зазначеним пунктом передбачено, що в оренду передаються земельні ділянки із земель комунальної власності Великочернятинської сільської ради, з конкретним зазначенням їх кадастрових номерів, площі та виду угідь. Саме пункт 2.1 договорів визначає об`єкт оренди та його правовий режим, а відтак має пріоритетне значення для встановлення правової природи спірних земельних ділянок.

Посилання апелянта на пункт 3.1 договорів, яким встановлено строк користування земельними ділянками "до 28 вересня 2030 року, але не пізніше дня державної реєстрації права власності на земельну ділянку", саме по собі не свідчить про віднесення цих земель до невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв). Зазначена умова є типовою строковою умовою договору оренди та не змінює правового статусу об`єкта оренди, визначеного у пункті 2.1 договорів, а також не містить жодного правового припису щодо походження земель чи їх належності до категорії невитребуваних паїв.

Додатково суд враховує, що рішенням Великочернятинської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області №2 від 28 вересня 2020 року спірні земельні ділянки передано в оренду саме як земельні ділянки комунальної власності, що прямо випливає як із резолютивної частини цього рішення, так і з його додатка. Вказане рішення не містить жодних застережень чи посилань на те, що земельні ділянки надаються як невитребувані (нерозподілені) земельні частки (паї), а навпаки фіксує реалізацію органом місцевого самоврядування повноважень щодо розпорядження землями комунальної власності.

За таких обставин твердження апелянта про те, що спірні земельні ділянки є невитребуваними паями, спростовується безпосереднім змістом як договорів оренди, так і рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого ці договори були укладені, та не ґрунтується на належних і допустимих доказах.

Посилання апелянта на судові рішення (справи №683/528/25, №683/3475/24, №683/1020/23, №683/388/23, №683/3929/21), що набрали законної сили, якими визнано за окремими особами право на земельну частку (пай) у землях колективної власності КСП "Прогрес", встановлено факт належності сертифікатів на право на земельну частку (пай) або визначено додатковий строк для прийняття спадщини у вигляді земельної частки (паю), саме по собі не підтверджує належність спірних земельних ділянок до категорії невитребуваних паїв.

У зазначених судових рішеннях предметом розгляду було існування суб`єктивного права конкретної особи на земельну частку (пай) як майнове право у складі земель колективної власності, а не встановлення місцезнаходження такого паю в натурі (на місцевості), не ідентифікація конкретної сформованої земельної ділянки та не визначення її кадастрового номера.

Вказані рішення не містять висновків про те, що земельні частки (паї), право на які визнано судом, відповідають саме тим земельним ділянкам, які у 2020 році були передані в оренду Великочернятинською сільською радою.

Колегія суддів звертає увагу, що у матеріалах справи відсутні докази, які б дозволяли достеменно встановити місцезнаходження відповідних земельних часток (паїв), а також їх ототожнення зі спірними земельними ділянками з визначеними кадастровими номерами.

Подана ПАФ "Олена" довідка про обстеження ґрунтових ділянок №158-21/21/147 від 01 липня 2025 року, підготовлена Західним міжрегіональним центром ДУ "Держгрунтохорона", відповідно до якої ґрунти земельних ділянок з кадастровими номерами: :04:007:0100 площею 25,048 га, :04:016:0284 площею 8,7827 га, :04:016:0283 площею 7,5554 га, :04:007:0099 площею 20,2411 га та :04:007:0008 площею 17,4537 га відносяться до земель середньої якості, а ґрунти земельної ділянки з кадастровим номером :04:016:0282 площею 15,9882 га відносяться до земель високої якості, і придатні для сільськогосподарського використання, не спростовує висновків суду щодо їх правового режиму. Зазначені відомості характеризують лише агрохімічний стан ґрунтів на момент проведення обстеження і не є доказом правової природи спірних земель як невитребуваних паїв у розумінні Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)".

Окрім того, колегія суддів враховує, що оцінка якості ґрунтів здійснена станом на 01 липня 2025 року, тобто через значний проміжок часу після укладення оспорюваних договорів оренди від 28 вересня 2020 року, що саме по собі не виключає можливості віднесення цих земельних ділянок на момент їх передачі в оренду до малопродуктивних земель, які були виключені з масивів земель, що підлягали розпаюванню, та передані у комунальну власність відповідно до вимог земельного законодавства.

Таким чином, зважаючи на те, що спірні земельні ділянки не відносяться до невитребуваних паїв з вищенаведених підстав, хибними є твердження відповідача про перехід вказаних земельних ділянок у комунальну власність Великочернятинської сільської ради саме у відповідності до статті 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)".

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні", який набрав чинності 01 січня 2019 року встановлено суттєві відмінності між правовим статусом земель бувшої колективної власності колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені, та тих, що не мають такого правового статусу.

Так, відповідно до пункту 21 Перехідних положень Земельного кодексу України встановлено, що з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні" землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності.

Перехід земельних ділянок з кадастровими номерами: :04:007:0100 (площа 25,0480 га), :04:016:0284 (площа 8,7827 га), :04:016:0282 (площа 15,9882 га), :04:016:0283 (площа 7,5554 га), :04:007:0099 (площа 20,2411 га), :04:007:0008 (площа 17,4537 га) у комунальну власність Великочернятинської сільської ради згідно приписів Земельного кодексу України також підтверджується Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01 жовтня 2020 року.

Виходячи з викладеного, спірні земельні ділянки, що є частинами земельної ділянки, на яку видано Державний акт на право колективної власності на землю серії ХМ-030 від 24 травня 1995 року КСП "Прогрес", яке фактично припинено, і доказів розпаювання яких не надано (набуття у встановленому порядку права приватної власності на них до набуття чинності Законом України №2498-VIII від 10 липня 2018 року), в силу пункту 21 Перехідних положень Земельного кодексу України стали комунальною власністю територіальної громади, на території якої вони розташовані (с. Великий Чернятин Старокостянтинівського району).

Визначальним у даному спорі є те, що на момент укладення договорів оренди від 28 вересня 2020 року спірні земельні ділянки вже вибули з права колективної власності та набули статусу земель комунальної власності територіальної громади, що підтверджується як приписами земельного законодавства, так і відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За таких обставин правовий режим цих земель не допускав їх передачі в користування поза конкурентними засадами, а отже сама підстава для укладення договорів оренди ґрунтувалась на помилковому визначенні правового статусу земельних ділянок. Саме це, а не подальше користування землею чи тривалість орендних відносин, має вирішальне значення для оцінки законності оспорюваних договорів та обґрунтованості висновку суду першої інстанції про їх недійсність.

Частиною 1 статті 134 Земельного кодексу України визначено, що земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі: розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб; використання земельних ділянок для потреб, пов`язаних з користуванням надрами, та спеціального водокористування відповідно до отриманих дозволів; використання релігійними організаціями, які легалізовані в Україні, земельних ділянок під культовими будівлями; будівництва об`єктів, що в повному обсязі здійснюється за кошти державного та місцевих бюджетів; надання земельних ділянок підприємствам, установам і громадським організаціям у сфері культури і мистецтв (у тому числі національним творчим спілкам та їх членам) під творчі майстерні; надання земельних ділянок в оренду для реконструкції кварталів застарілої забудови, для будівництва соціального та доступного житла, якщо конкурс на його будівництво вже проведено; розміщення іноземних дипломатичних представництв та консульських установ, представництв міжнародних організацій згідно з міжнародними договорами України; надання земельної ділянки, викупленої для суспільних потреб чи примусово відчуженої з мотивів суспільної необхідності для забезпечення таких потреб; надання земельних ділянок державної або комунальної власності для потреб приватного партнера в рамках державно-приватного партнерства відповідно до закону; надання земельної ділянки замість викупленої для суспільних потреб чи примусово відчуженої з мотивів суспільної необхідності та повернення такої земельної ділянки колишньому власнику чи його спадкоємцю (правонаступнику), у разі якщо така потреба відпала; будівництва, обслуговування та ремонту об`єктів інженерної, транспортної, енергетичної інфраструктури, об`єктів зв`язку та дорожнього господарства (крім об`єктів дорожнього сервісу); будівництва об`єктів забезпечення життєдіяльності населених пунктів (сміттєпереробних об`єктів, очисних споруд, котелень, кладовищ, протиерозійних, протизсувних і протиселевих споруд); передачі громадянам земельних ділянок для сінокосіння і випасання худоби, для городництва; надання земельних ділянок суб`єктам господарювання, що реалізують відповідно до Закону України "Про особливості провадження інвестиційної діяльності на території Автономної Республіки Крим" зареєстровані в установленому порядку інвестиційні проекти. Надання такої земельної ділянки у власність здійснюється згідно із законодавством після завершення строку реалізації інвестиційного проекту за умови виконання суб`єктом господарювання договору про умови реалізації цього інвестиційного проекту на території Автономної Республіки Крим; поновлення договорів оренди землі, укладення договорів оренди землі на новий строк з використанням переважного права орендаря; передачі в оренду, концесію майнових комплексів або нерухомого майна, розташованого на земельних ділянках державної, комунальної власності; надання в оренду земельних ділянок індустріальних парків керуючим компаніям цих індустріальних парків; надання земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи; надання в оренду земельних ділянок під польовими дорогами, розташованих у масиві земель сільськогосподарського призначення (крім доріг, що обмежують масив), відповідно до статті 37-1 цього Кодексу; надання в оренду земельних ділянок під полезахисними лісовими смугами, що обслуговують масив земель сільськогосподарського призначення (частина 2 статті 134 Земельного кодексу України в редакції, чинній на момент укладення оспорюваних договорів).

Відповідно до частини 3 статті 134 Земельного кодексу України земельні торги не проводяться при наданні (передачі) земельних ділянок громадянам у випадках, передбачених статтями 34, 36 та 121 цього Кодексу, а також передачі земель загального користування садівницькому товариству та дачному кооперативу. Земельні торги не проводяться при безоплатній передачі земельних ділянок особам, статус учасника бойових дій яким надано відповідно до пунктів 19-21 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

За таких обставин, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку, що рішення Великочернянської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області №2 від 28 вересня 2020 року, яким передано в користування земельні ділянки на умовах оренди Приватній агрофірмі "Олена" з подальшим укладенням спірних договорів оренди землі від 28 вересня 2020 року, було прийнято з порушенням статей 124, 134 Земельного кодексу України, тобто без дотримання конкурентних засад (земельних торгів).

Позовна вимога про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, яке виконано на час звернення з позовом до суду шляхом укладення відповідного договору, є неефективним способом захисту прав особи, оскільки таке рішення вичерпало свою дію виконанням.

Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 червня 2024 року у справі №925/1133/18. Крім того, такий висновок також викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 вересня 2022 року у справі №483/448/20, від 05 липня 2023 року у справі №912/2797/21, від 12 вересня 2023 року у справі №910/8413/21.

Позивач у межах розгляду справи може посилатися, зокрема, на незаконність прийнятого рішення органу місцевого самоврядування без заявлення вимоги про визнання його незаконним та скасування, оскільки таке рішення за умови його невідповідності закону не зумовлює правових наслідків, на яке воно спрямоване.

Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 лютого 2020 року у справі №922/614/19 та постановах Верховного Суду від 07 травня 2024 року у справі №910/11383/23, від 26 вересня 2023 року у справі №910/2392/22.

Відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України.

Як визначено частинами 1, 2 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, а особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Згідно з абзацом 1 частини 1 статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Враховуючи, що рішення Великочернятинської сільської ради №2 від 28 вересня 2020 року, на підставі якого укладено оспорювані договори оренди землі прийнято з порушенням норм Земельного кодексу України та статті 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", беручи до уваги вищевказані положення законодавства, встановлені судами обставини, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку, що договори оренди земельної ділянки від 28 вересня 2020 року є таким, що укладені з порушенням норм статей 124, 134 Земельного кодексу України, а тому позовні вимоги в цій частині правомірно задоволені.

З огляду на визнання недійсними договорів оренди землі від 28 вересня 2020 року, укладених між Великочернятинською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області та Приватною агрофірмою "Олена", підлягають задоволенню як похідні вимоги про зобов`язання ПАФ "Олена" повернути Старокостянтинівській міській територіальній громаді Хмельницького району Хмельницької області спірні земельні ділянки.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції нібито переклав обов`язок доказування з позивача на відповідача 2 та порушив принципи господарського судочинства, не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції, оскільки ґрунтуються на неправильному розумінні як предмета доказування у цій справі, так і розподілу процесуального обов`язку доказування між сторонами.

Як убачається зі змісту оскаржуваного рішення, суд першої інстанції не виходив з презумпції доведеності позовних вимог виключно з огляду на те, що відповідач 2 їх не спростував. Навпаки, місцевий господарський суд поклав в основу своїх висновків сукупність наданих прокурором та витребуваних судом доказів, з яких установив правовий режим спірних земельних ділянок, їх походження із земель колективної власності КСП "Прогрес", факт виключення цих земель із масивів, що підлягали паюванню, а також набуття ними статусу земель комунальної власності територіальної громади, що підтверджується державною реєстрацією права комунальної власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Саме з урахуванням зазначених обставин суд дійшов висновку про відсутність у спірних земельних ділянок ознак невитребуваних або нерозподілених земельних часток (паїв) та, як наслідок, про неправомірність їх передачі в оренду без дотримання конкурентних засад.

Посилання апелянта на те, що за відсутності спростування відповідачем обставини, на які посилається позивач, не можуть вважатися доведеними, є вирваним із контексту процесуального закону. Частина перша статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладає обов`язок доказування на кожну сторону щодо тих обставин, на які вона посилається, однак це не звільняє іншу сторону від обов`язку доводити свої заперечення, якщо вона не погоджується з наведеними позивачем фактами. У цій справі прокурор надав докази на підтвердження своїх доводів, тоді як відповідач 2, заперечуючи проти них, не довів належними засобами доказування, що спірні земельні ділянки мають інший правовий режим і відносяться до невитребуваних або нерозподілених паїв.

Аргументи апелянта про вжиття ним заходів для отримання доказів, зокрема шляхом ініціювання витребування документів та клопотань про призначення експертизи, самі по собі не свідчать про порушення судом першої інстанції принципів господарського судочинства. Суд надав відповідачу 2 можливість реалізувати процесуальні права, продовжував строки для подання доказів, витребував документи у компетентних органів та надав оцінку всім поданим матеріалам. Водночас відсутність у відповідача 2 документів, які б відповідали вимогам статей 7 8 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" та однозначно підтверджували належність спірних земель до невитребуваних паїв, не може розцінюватися як процесуальний недолік суду або як доказ неправомірності висновків, зроблених на підставі інших доказів у справі.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що спірні земельні ділянки не відносяться до невитребуваних або нерозподілених земельних часток (паїв), зроблений на підставі всебічної, повної та безпосередньої оцінки наявних у справі доказів у їх сукупності.

Доводи апелянта про те, що частина 1 статті 7 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" встановлює вичерпний перелік єдиних допустимих доказів для підтвердження віднесення земель до малопродуктивних та їх виключення з масиву, що підлягає паюванню, а також про те, що суд першої інстанції зробив висновки на підставі неналежних або відсутніх у справі доказів, не можуть бути прийняті судом.

Зазначена норма регулює порядок організації та виділення земельних часток (паїв) і документообіг у межах цієї процедури, однак вона не підміняє собою процесуальні правила доказування у господарському судочинстві та не встановлює обмеження, за яким лише проєкт землеустрою, рішення ради та протокол зборів можуть бути використані судом як засоби доказування.

Допустимість і належність доказів визначаються нормами Господарського процесуального кодексу України, а суд оцінює докази у сукупності, виходячи з їх зв`язку з предметом доказування та достовірності.

Матеріали справи спростовують твердження апелянта про відсутність у прокурора доказів, передбачених законодавством, та про те, що висновки місцевого суду нібито ґрунтуються виключно на копії Схеми поділу земель КСП "Прогрес", оскільки суд першої інстанції витребував та отримав від Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області документи із землеустрою та матеріали, пов`язані із формуванням спірних земельних ділянок, у тому числі технічну документацію щодо організації території земельних часток (паїв) КСП "Прогрес", яка надійшла до суду в електронній формі.

За таких обставин довід апелянта про те, що прокурор не надав жодного допустимого доказу, є необґрунтованим, оскільки суд забезпечив отримання та дослідження землевпорядної документації з офіційного джерела, а оцінка правового режиму спірних ділянок здійснювалася у взаємозв`язку з іншими доказами, зокрема з даними державного акта на право колективної власності, матеріалами перевірки та відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію за територіальною громадою права комунальної власності на спірні земельні ділянки, що є юридичним підтвердженням зміни їх правового режиму та виключає можливість їх віднесення до невитребуваних або нерозподілених земельних часток (паїв).

Відповідно до частини 4 статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Пронін проти України", "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зазначене судом першої інстанції було дотримано в повній мірі.

При цьому, пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відхиляючи скаргу апеляційний суд у принципі має право просто підтвердити правильність підстав, на яких ґрунтувалося рішення суду нижчої інстанції (рішення у справі Гарсія Руїс проти Іспанії").

У відповідності до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наявних матеріалів справи колегія суддів встановила, що обставини, на які посилається скаржник, в розумінні статті 86 ГПК України не можуть бути підставою для зміни або скасування рішення Господарського суду Хмельницької області від 25 серпня 2025 року у справі №924/397/25, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню. Доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника згідно зі статтею 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 269, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватної агрофірми "Олена" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 25 серпня 2025 року у справі №924/397/25 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Хмельницької області від 25 серпня 2025 року у справі №924/397/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №924/397/25 повернути до Господарського суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений "19" грудня 2025 р.

Головуючий суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Маціщук А.В.