ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18 грудня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/1664/25

Господарський суд Житомирської області у складі судді Кудряшової Ю.В.,

розглядаючи заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Акрікс-Груп" про забезпечення позову до подачі позовної заяви

інші особи, які можуть отримати статус учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Акрікс-Груп"

Відповідачі: 1) Міністерство юстиції України

2) Товариство з обмеженою відповідальністю "Вестер М"

про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Акрікс-Груп" (Заявник) звернулося до Господарського суду Житомирської області з заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви, в якій просить заборонити державним реєстраторам (нотаріусам) вчиняти реєстраційні дії спрямовані на реєстрацію права користування (сервітут), права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), права забудови земельної ділянки (суперфіцій), права господарського відання, права оперативного управління, права постійного користування та права оренди (суборенди) земельної ділянки та інші речові права відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", стосовно земельних ділянок, які належать на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Вестер М", а саме земельних ділянок за кадастровими номерами, переліченими з прохальній частині заяви.

В обґрунтування заяви ТОВ "Акрікс-Груп" зазначило, що за результатом розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Вестер М" (Відповідач-2/власник земельних ділянок) до Міністерства юстиції України на рішення державних реєстраторів Ходоровської Оксани Миколаївни та ОСОБА_1 стосовно їх рішень, пов`язаних з державною реєстрацією прав оренди за ТОВ "Акрікс-Груп" та внесення змін до відомостей щодо оренди, стосовно вищевказаних земельних ділянок, які перебувають у власності ТОВ "Вестер М", наказом № 3198/5 від 21.11.2025 заступника міністра з питань європейської інтеграції Міністерства юстиції України (далі - Наказ від 21.11.2025) скаргу Відповідача-2 задоволено, в результаті чого, скасовано рішення державних реєстраторів щодо оренди Заявником земельних ділянок, крім земельної ділянки за кадастровим номером :01:000:0067, де залишено рішення про існування оренди між Відповідачем-2 та ТОВ "ДІВА АГРОКОМ".

Також ТОВ "Акрікс-Груп" зазначив, що має на меті оскаржити Наказ від 21.11.2025 шляхом звернення з позовом до Господарського суду Житомирської області.

Водночас, посилаючись на характер спірних відносин, предмет оскарження та особливості подальшого виконання рішення у даному спорі, Заявник звернувся до суду з даною заявою про забезпечення позову до його подання.

Оцінивши в сукупності матеріали заяви, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, господарський суд дійшов висновку про необхідність передачі заяви про забезпечення позову за підсудністю до Господарського суду міста Києва, враховуючи наступне.

Як вказано у статті 139 ГПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна, зокрема, містити відомості про предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Згідно з вимогами статті 138 ГПК України, заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Водночас положення частини 5 статті 30 ГПК України передбачають, що спори, у яких відповідачем є Кабінет Міністрів України, міністерство чи інший центральний орган виконавчої влади, Національний банк України, Рахункова палата, Верховна Рада Автономної Республіки Крим або Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські ради або обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації, а також справи, матеріали яких містять державну таємницю, розглядаються місцевим господарським судом, юрисдикція якого поширюється на місто Київ, незалежно від наявності інших визначених цією статтею підстав для виключної підсудності такого спору іншому господарському суду.

Суд вказує на те, що у розумінні наведених норм процесуального права виключна підсудність - це правило, відповідно до якого справа має бути розглянута тільки певним господарським судом. Виключна підсудність означає, що певні категорії справ не можуть розглядатися за загальними правилами підсудності, а також за правилами альтернативної підсудності. Виключна підсудність за змістом частини 5 статті 30 ГПК України визначає суд, яким має бути розглянуто справу. Правило про виключну підсудність застосовується судом у будь-якому випадку за наявності визначених законом умов, не залежить від волі сторін, а також наявності чи відсутності обґрунтувань учасників справи щодо її застосування. Аналогічної позиції дотримується Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 15.05.2018 у справі № 905/1566/17.

Згідно з пунктом 1 Положення про Міністерство юстиції України (затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2014 № 228), Міністерство юстиції України (Мін`юст) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Мін`юст є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну правову політику, державну політику з питань, зокрема: державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державної реєстрації обтяжень рухомого майна.

Таким чином суд встановив, що Заявником в якості відповідача у справі визначено Міністерство юстиції України, а предметом майбутнього позову - оскарження наказу № 3198/5 від 21.11.2025 заступника міністра з питань європейської інтеграції Міністерства юстиції України.

Тому з урахуванням приписів частини 5 статті 30 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що заява підлягає вирішенню Господарським судом міста Києва за правилами виключної підсудності та в порядку встановленому ГПК України.

За наведених обставин розгляд місцевим господарським судом заяви про забезпечення позову з порушенням правил виключної підсудності було б таким, що в цілому нівелює інститут виключної підсудності та ставить під сумнів саму сутність судового розгляду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2019 у справі № 916/142/19.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 31 ГПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Керуючись ст.ст. 30, 31, 138, 233 - 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Акрікс-Груп" про забезпечення позову (до подання позову) передати за підсудністю до Господарського суду міста Києва (01054, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 44-в).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 18.12.2025 та може бути оскаржена в строк та в порядку, передбаченому ст. 255-257 ГПК України.

Суддя Кудряшова Ю.В.

Список розсилки:

1 - заявнику в Електронний кабінет