ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.12.2025м. ДніпроСправа № 904/975/24

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г.,за участю секретаря судового засідання Манастирного В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства "Укргазвидобування", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерпайп Ніко Тьюб", м. Нікополь, Дніпропетровська область

про стягнення 219 293 584,00 грн

Представники:

Від позивача: Пікульська Катерина Володимирівна, свідоцтво Серія ДН №5480, адвокат

Від відповідача: Колесова Олена Едуардівна, довіреність № 45 від 25.12.2023, адвокат; Бондар Д.В., довіреність № 142 від 25.12.2023, адвокат

РУХ СПРАВИ В СУДІ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Акціонерне товариство "Укргазвидобування" (далі - позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерпайп Ніко Тьюб" (далі - відповідач) про стягнення 219 293 584,00 грн, з яких: 157 334 560,59 грн пені, 61 959 023,41 грн штрафу.

Господарський суд Дніпропетровської області рішенням від 05.09.2024 у справі №904/975/24, яке Центральний апеляційний господарський суд залишив без змін постановою від 18.03.2025, відмовив у задоволенні позову.

Верховний Суд постановою від 09 липня 2025 року рішення та постанову скасував, справу направив на новий розгляд до суду першої інстанції, зазначивши, що суди першої та апеляційної інстанцій належним чином не дослідили та не перевірили чи мають встановлені обставини необхідні ознаки абсолютності, надзвичайності, непередбачуваності та невідворотності в контексті зумовленої ними неможливості виконання Товариством зобов`язання з поставки товару в установлені договором строки, зважаючи на поставку відповідачем товару. Як і не дослідили обставин чи викликана неможливість належного виконання зобов`язання саме обставиною непереборної сили, а не обставинами, ризик настання яких несе учасник правовідносин, дії, які вчинялися, як позивачем так і відповідачем, як сторонами договору, задля уникнення негативних наслідків їх впливу, а також добросовісність сторін. Зазначені обставини необхідно враховувати і, зважаючи на зміст договірних правовідносин сторін, зокрема, узгодження у пункті 8.1 спірного договору обставин звільнення сторін від відповідальності як за невиконання, так і за неналежне виконання зобов`язань за цим договором у разі виникнення обставин непереборної сили.

22.07.2025 справа № 904/975/24 повернулася до Господарського суду Дніпропетровської області.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.07.2025 справу № 904/975/24 передано для розгляду судді Назаренко Н.Г.

Ухвалою від 23.07.2025 прийнято справу № 904/975/24 до провадження, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 18.08.2025.

06.08.2025 через систему "Електронний суд" від Позивача надійшли додаткові пояснення по справі.

18.08.2025 через систему "Електронний суд" від Відповідача надійшли пояснення по справі.

В судовому засіданні 18.08.2025 оголошено перерву до 08.09.2025.

08.09.2025 через систему "Електронний суд" від Позивача надійшли заперечення щодо висновку експертів №352/1/25 за результатами проведення комісійного експертного дослідження, який складено 14.08.2025.

08.09.2025 через систему "Електронний суд" від Позивача надійшли заперечення щодо висновку експерта.

В судовому засіданні 08.09.2025 оголошено перерву до 29.09.2025.

08.09.2025 через систему "Електронний суд" від Відповідача надійшло клопотання про долучення до справи документів.

11.09.2025 через систему "Електронний суд" від Позивача надійшло клопотання про залишення без розгляду доказів, поданих Відповідачем поза межами встановленого законом і судом строку.

29.09.2025 через систему "Електронний суд" від Відповідача надійшли заперечення на клопотання Позивача.

Судове засідання 29.09.2025 не відбулося в зв`язку з технічними несправностями підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

Ухвалою від 29.09.2025 призначено підготовче засідання в мкжах розумних строків на 20.10.2025.

Судове засідання 20.10.2025 не відбулося в зв`язку з відпусткою судді Н.Г. Назаренко.

Ухвалою від 27.10.2025 призначено підготовче засідання на 10.11.2025.

В судовому засіданні 10.11.2025 Позивач та Відповідач проти закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті не заперечили.

Ухвалою від 10.11.2025 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті в засіданні на 08.12.2025.

У судовому засіданні 08.12.2025 суд оголошував перерву до 15.12.2025.

У судовому засіданні 15.12.2025 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

При цьому, з приводу долучення до матеріалів справи заяв по суті справи та доказів з порушенням строків, визначених нормами Господарського процесуального кодексу України, суд зазначає таке.

У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Іліан проти Туреччини" зазначено правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку, звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Практика Європейського суду з прав людини при застосуванні положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує кожному право на звернення до суду, акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції").

У пункті 1 статті 6 Конвенції закріплене право на суд разом з правом на доступ до суду, тобто правом звертатися до суду з цивільними скаргами, що складають єдине ціле (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини від 21.02.1975 у справі "Ґолдер проти Сполученого Королівства", заява № 4451/70, пункт 36). Проте такі права не є абсолютними та можуть бути обмежені, але лише таким способом і до такої міри, що не порушує сутності цих прав (див. mutatis mutandis рішення Європейського Суду з прав людини від 17.01.2012 у справі "Станєв проти Болгарії", заява № 36760/06, пункт 230).

Відповідно до рекомендацій Ради суддів України щодо роботи суддів в умовах воєнного стану від 02.03.2022 суддям необхідно виважено підходити до питань, пов`язаних з поверненням різного роду процесуальних документів, залишення їх без руху, встановлення різного роду строків та по можливості продовжувати їх щонайменше до закінчення воєнного стану.

На переконання суду, в умовах введення в Україні воєнного стану слід уникати надмірного формалізму та з розумінням ставитись до пропуску процесуальних строків учасниками справи для забезпечення їх права на доступ до правосуддя, оскільки протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України, суворе застосування судами процесуальних строків може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції України, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та статті 6 зазначеної Конвенції, на що також звертає увагу Верховний Суд у постанові від 29.09.2022 у справі № 500/1912/22.

Судом також враховано, що обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. У мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У даному випадку, суд керується завданням господарського судочинства, яким є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Під час розгляду справи суд зобов`язаний забезпечити повне, всебічне та об`єктивне з`ясування обставин справи, оскільки обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

В аспекті зазначеного господарський суд вважає за доцільне звернутись також до практики Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях вказує на те, що "при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (див. рішення у справі "Walchli v. France", заява № 35787/03, пункт 29, 26.07.2007; "ТОВ "Фріда" проти України", заява № 24003/07, пункт 33, 08.12.2016). Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 910/10965/17, 03.12.2018 у справі № 904/5995/16 та ухвалі Верховного Суду від 06.03.2020 у справі № 911/1974/18.

Таким чином, під час прийняття рішення у даній справі судом було враховано та надано оцінку всім наявним в матеріалах справи на час прийняття рішення у справі доказам та поясненням.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників позивача і відповідача, встановив наступне.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором № УГВ 561/30-22 від 31.01.2022 в частині несвоєчасної поставки та непоставки товару, внаслідок чого позивачем було нараховано 157 334 560,59 грн пені та 61 959 023,41 грн штрафу.

Позивач зазначив, що відповідач не виконав вимог п. 8.2. договору щодо повідомлення покупця про настання обставин непереборної сили не пізніше ніж протягом 7 днів з моменту їх виникнення, у письмовій формі, наслідком чого є втрата права посилатися на дію обставин непереборної сили, як причину порушення строків виконання зобов`язань.

Позивач вказує, що Дніпропетровська ТПП засвідчила форс-мажорні обставини: військова агресія РФ проти України, але Сертифікат про форс-мажорні обставини не доводить наявність причинно-наслідкового зв`язку між обставинами непереборної сили і неможливістю виконання відповідачем своїх конкретних зобов`язань за договором.

Позивач наполягає, що відповідачем не було направлено повідомлення на офіційну електронну адресу АТ "Укргазвидобування" - , а також посилається на п 11.4. договору, яким передбачено одночасне направлення листа/повідомлення на всі адреси, зазначені в розділі 14 договору.

Позивач вважає, що відповідачем не дотримано вимог п. 8.2 Договору щодо повідомлення покупця про настання обставин непереборної сили не пізніше ніж протягом 7 днів з моменту їх виникнення у письмовій формі, наслідком чого є втрата права посилатися на дію обставин непереборної сили як причину порушення строків виконання зобов`язань з поставки Товару згідно положень п. 8.2 Договору.

На думку позивача, сертифікат про форс-мажорні обставини не доводить наявність причинно-наслідкового зв`язку між обставинами непереборної сили і неможливістю виконання відповідачем своїх конкретних зобов`язань за договором поставки, оскільки протягом цього періоду відповідач поставляв позивачу товар за договором.

Отже, у період дії зазначених у вказаному сертифікаті форс-мажорних обставин відповідач мав можливість виконувати і виконував договірні зобов`язання, що спростовує його доводи та вказує на відсутність обставин непереборної сили за договором поставки, доказом чого слугують наявні в матеріалах справи видаткові накладні.

Позивач зазначає, що в силу норми ч. 2 ст. 218 ГК України не вважаються надзвичайними і невідворотними обставинами порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, тобто невиконання контрагентом Відповідача - Voestalpine Tubulars GmbH& Co KG, зобов`язання перед ним, не є дією непереборної сили.

В цьому контексті позивач відзначає, що неможливість придбання вказаного товару у контрагента не може свідчити про неможливість поставки товару позивачу в межах спірного Договору, та не може розцінюватись, як форс-мажорні обставини.

Так, позивачем зазначається, що відповідачем не надано доказів пошуку вказаного товару на ринку України або на ринках Європи, з якою навіть у місяці активного просування окупаційних військ по території України (березень 2022 року) зберігалося сухопутне сполучення та здійснювалась доставка залізничним та автомобільним транспортом на територію України. При цьому, на такий пошук у відповідача було достатньо часу. Однак жодних заходів відповідач в цей час не вживав. Також відповідачем не доведено відсутність вказаного товару на ринку України або на ринках Європи, що свідчить про те, що можливість виконання договірних зобов`язань перед позивачем у даному випадку не виключена повністю.

На підставі пункту 7.9 договору за порушення строків поставки позивач нарахував та заявив до стягнення пеню в розмірі 157 334 560,59 грн та штраф за прострочення понад тридцять днів в розмірі 61 959 023,41 грн.

Позивачем зазначається про відсутність підстав для звільнення відповідача від відповідальності, оскільки сплата неустойки відноситься до звичайних комерційних ризиків сторін Договору, підприємництво за своєю суттю є ризикованою діяльністю.

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач у відзиві заперечив проти задоволення позовних вимог за таких обставин.

Договір поставки № УГВ561/30-22 укладений Позивачем та Відповідачем 31.01.2022 р. ДО початку повномасштабного вторгнення. Після початку повномасштабного вторгнення з боку російської федерації на територію України, та введення воєнного стану із 05 години 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, на підставі наказу № 445 від 24.02.2022 року виробнича діяльність ТОВ "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" була призупинена у всіх структурних підрозділах підприємства з 24.02.2022.

Враховуючи, що сторони в Договорі № УГВ561/30-22 від 31.01.2022 р. не встановлювали конкретні вимоги щодо шляхів, засобів та оформлення повідомлення про настання обставин непереборної сили, а лише встановили єдину вимогу - повідомити у письмовій формі, ТОВ "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" було вирішено направили повідомлення тим самим способом, яким відбувалася комунікація під час виконання господарських договорів. Позивач не спростовує отримання та відповідне розуміння змісту направлених товариством повідомлень про настання та про подовження дії форс-мажорних обставин.

Відповідач зазначає, що від самого початку укладання договору до повного його виконання, сторони договору знаходилися в стані активного листування, з обох сторін намагалися врегулювати наслідки початку війни, обидві сторони відчували на собі дію форс-мажорних обставин, постійно коригували свої дії щодо можливостей, термінів та пріоритетності постачання товару за договором, з урахуванням впливу на обох учасників форс-мажорних обставин та намагалися знайти можливості задля мінімізації негативного впливу існуючих обставин на майнові і немайнові інтереси сторін.

В подальшому ТОВ "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" отримало Сертифікат Дніпропетровської ТПП № 1200-23-3551 від 11.08.2023, яким засвідчено обставини непереборної сили (форс-мажорні обставини), які спричинили несвоєчасність постачання частини трубної продукції за договором № УГВ561/30-22 від 31.01.2022.

Таким чином, відповідач вважає, що ТОВ "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" діяло у повній відповідності до вимог законодавства та прийнятих на себе за договором зобов`язань - якомога швидше повідомило іншу сторону договору про настання обставин непереборної сили, весь час активно співпрацювало з іншою стороною задля мінімізації втрат обох сторін договору від таких обставин, отримало відповідний сертифікат ТПП, яким засвідчено вплив форс-мажорних обставин на виконання договору, та врешті героїчними зусиллями своїх працівників, в прямому сенсі під обстрілами виробляючими продукцію, виконало поставку за договором у повному обсязі.

Починаючи з 12.07.2022 місто Нікополь та Нікопольська територіальна громада знаходиться під постійними обстрілами ворожих військ з окупованих територій, які знаходяться на протилежному березі Каховського водосховища. Відповідні факти не потребують доказування, оскільки неодноразово та майже кожен день висвітлюються українськими та закордонними засобами масової інформації. У зв`язку з наведеними обставинами Нікопольська міська територіальна громада станом на 23.07.2022 включена до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року № 75 (у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 27 липня 2022 року № 169). За період з 12 липня до кінця травня 2023 року виробничі цехи та будівлі ТОВ "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" зазнали пошкоджень у результаті обстрілів майже 60 разів, які зафіксовані відповідними актами.

Виробнича діяльність ТОВ "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" дотепер повністю не відновлена через ризики пошкодження або повного знищення товарів та обладнання у процесі поставки та збуту продукції, порушення логістичних маршрутів, безпечного проїзду співробітників на підприємство, особливо з ближніх населених пунктів, повітряних тривог та збоїв в енергопостачанні.

Виробничий процес увесь час дії воєнного стану в Україні не є стабільним та постійно переривається через повітряні тривоги та загрози артилерійських обстрілів, під час яких виробництво зупиняється, а працівники евакуюються до укриттів.

За умовами договору поставки № УГВ561/30-22 від 31.01.2022 частина труб та з`єднань мала бути виготовлена та поставлена Австрійським виробником Voestalpine Tubulars GmbH & Co KG, але листом від 20.06.2022 даний виробник повідомив, що, зважаючи на тривалі воєнні дії, ускладнення логістики, значне збільшення витрат на сировину, замовлений обсяг труб та з`єднань не може бути виконаний.

Зважаючи на таку надскладну ситуацію, що сталася, але намагаючись будь-якими зусиллями виконати укладений Договір, Відповідач запропонував здійснити постачання труб та з`єднань власного виробництва, але, враховуючи укладення договору саме через тендерну процедуру, укладення додаткової угоди до договору не погодили з боку Позивача.

Як тільки стало зрозуміло про неможливість постачання продукції виробництва Voestalpine Tubulars GmbH & Co KG, Відповідач невідкладно повідомив про це Покупця за договором (позивача у справі) та безпосередньо шукав та пропонував контрагенту шляхи вирішення ситуації (замість імпортних товарів було запропоновано здійснити постачання труб та патрубків власного виробництва, які за якістю навіть перевищували ті ТМЦ, які передбачено договором; неодноразово звертався до Позивача листами 22.06.2022; 12.07.2022; 02.09.2022; 20.03.2023 з інформацією про неможливість постачання імпортних запчастин та пропозицією укласти відповідну додаткову угоду до Договору № УГВ561/30-22 від 31.01.2022 про внесення змін в частині поставки продукції виробництва ТОВ "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ"). В свою чергу, Позивач був зацікавлений та розглядав можливість внесення змін до договору № УГВ561/30-22 від 31.01.2022, запросив технічну документацію, яка підтвердила технічну відповідність та навіть перевищення технічних якостей з`єднань, які були запропоновані ТОВ "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ", запросило надати знижку на продукцію виробництва Відповідача (Лист 30.6.-022-3037 від 30.08.2022) задля погодження питання про внесення змін до договору.

В свою чергу ТОВ "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" листом 02-09-01 від 02.09.2022 повідомило про неможливість надання знижки, адже відбулося значне (на 35% та 82%) здорожчання енергоносіїв та крім того, продукція виробництва ТОВ "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" була запропонована до постачання з повним циклом супроводу "польовий сервіс", тобто повністю включені послуги по нагляду за встановленням та використанням продукції.

Також ТОВ "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ", не чекаючи оформлення відповідних додаткових угод, з метою недопущення можливих збитків АТ "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ", було скомплектовано та направлено на адресу Покупця 8 машин з високогерметичним різьбовим з`єднанням UPJ (тобто продукцією власного виробництва - аналогом імпортних товарів, які неможливо поставити).

Таким чином, відповідач стверджує, що ним було вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Усі наведені фактори призвели до того, що під час виконання Договору з Акціонерним товариством "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" без порушення умов договору було виконано та поставлено 169,9 тн продукції, позиції 2-6 Специфікації - поставлено з порушенням строків, зазначених у додатку до Договору, та фактично поставлено у строки від 26.12.2022 до 20.06.2023 року, а позиції 1 та 5 Специфікації - взагалі не можуть бути виконані.

Тож здійснення виконання договору № УГВ561/30-22 від 31.01.2022 з частковим порушенням термінів та умов постачання знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з форс-мажорними обставинами, а саме військовою агресією російської федерації проти України.

Відповідач зазначив про наявність підстав для звільнення від відповідальності з огляду на форс-мажорні обставини (зупинка всіх виробничих процесів з 24.02.2022; наявність та регулярність загроз артилерійського обстрілу або ракетного удару в м. Нікополі; включення Нікопольської міської територіальної громади станом на 23.07.2022 до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні); пошкодження виробничих цехів та будівель внаслідок обстрілів з 12 липня 2022 року; нестабільне постачання електричної енергії, відсутність персоналу внаслідок масового залишення працівниками місця свого проживання).

Відповідачем зазначено, що саме форс-мажорні обставини дійсно унеможливили виконання зобов`язань за договором за конкретних умов господарської діяльності, а саме: неможливість виконання зобов`язання у сукупності предмету, часу, місця та способу виконання зобов`язання.

Відповідачем зазначено про те, що сторонами, як учасниками цивільного обороту, врегульовано свої відносини з урахуванням принципу свободи договору: оскільки на рівні норм ЦК України законодавець не внормував застосування конструкції форс-мажору, тож за допомогою такого універсального регулятора приватних відносин як договір його сторони можуть регулювати, і врегулювали зокрема: застосування конструкції форс-мажору (на які випадки поширюється форс-мажор, які правові наслідки існування форс-мажору (право на розірвання договору); чим підтверджується форс-мажор; чи впливає існування форс-мажору на виконання цивільно-правового зобов`язання, що форс-мажор поширюється на невиконання або неналежне виконання зобов`язань за договором. Відтак, твердження позивача про неможливість звільнення від відповідальності відповідача, оскільки поставки товару були здійснені, хоча і з простроченням, не підтверджується матеріалами справи, адже пунктом 8.1. спірного договору зазначено: "Сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладання Договору та виникли поза волею Сторін (аварія, катастрофа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, війна тощо).".

Відповідачем також зазначено про необхідність врахувати та дослідити дії, які вчинялися, як позивачем так і відповідачем, як сторонами договору, задля уникнення негативних наслідків їх впливу, а також добросовісність сторін у контексті встановлення причинно-наслідкового зв`язку між обставинами непереборної сили та неможливістю належного виконання зобов`язання, а також необхідність застосування доктрини "venire contra factum proprium" (заборона суперечливої поведінки).

ОБСТАВИНИ, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом доказування, відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Предметом доказування у даній справі є встановлення факту правомірності нарахування штрафних санкцій за договором поставки № УГВ498/30-21 від 16.12.2021 в розмірі 157 334 560,59 грн. пені та 61 959 023,41 грн. штрафу.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 638 Цивільного кодексу України унормовано, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами за результатами тендеру UA-2021-09-14-007828-b Лот № 2 - ДК 021:2015 _44160000-9, оголошеного та проведеного у системі Прозоро, було укладено Договір поставки трубної продукції (згідно з графіком) №УГВ 561/30-22 від 31.01.2022 (далі - Договір).

Згідно з п. 1.1 укладеного договору Постачальник (ТОВ "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ") зобов`язався поставити Покупцеві (АТ "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ") товар - Труби насосно-компресорні, допускні патрубки та перехідники до насосно-компресорних труб в асортименті (далі - Товар), зазначеному в специфікаціях, що додається до Договору, а Покупець - прийняти і оплатити такий Товар.

Відповідно п. 1.2 укладеного Договору найменування/асортимент Товару, одиниця виміру, кількість, ціна за одиницю Товару та загальна ціна Договору вказані у специфікації, яка є Додатком № 1 до Договору. Строк поставки Товару визначається графіком поставки Товару, який є Додатком № 3 до Договору та є його невід`ємною частиною.

Пунктом 5.1 Договору передбачено, що строк поставки, умови та місце поставки Товару, інформація про вантажовідправників і вантажоотримувачів вказується в Специфікації/ях та Графіку поставки до цього Договору.

Згідно з п. 5.2 Договору датою поставки Товару є дата підписання уповноваженими представниками Сторін акта приймання-передачі Товару, форма якого наведена в Додатку №4 до цього Договору, який є його невід`ємною частиною (для постачальників, що не є резидентами України) або видаткової накладної. Право власності на Товар переходить від Постачальника до Покупця з дати підписання Сторонами акта приймання-передачі Товару або видаткової накладної (при наявності двох дат, датою підписання акта приймання-передачі Товару або видаткової накладної вважається дата підписання Покупцем).

Відповідно до п.п. 6.3.1 п. 6.3 Договору Постачальник зобов`язаний забезпечити поставку Товару у строки, встановлені цим Договором.

Пунктом 7.9 договору визначено, що у разі невиконання постачальником взятих на себе зобов`язань з поставки товару у строки, зазначені у Графіку поставки товару до даного договору, останній сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1% від вартості, із врахуванням ПДВ, непоставленого або несвоєчасно поставленого товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково сплачує штраф у розмірі 7% від вартості, із врахуванням ПДВ, непоставленого або несвоєчасно поставленого товару (ПДВ враховується, якщо постачальник є платником ПДВ).

Пунктом 8.1 договору встановлено, що Сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладання Договору та виникли поза волею Сторін (аварія, катастрофа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, війна тощо).

Пункт 8.2 договору передбачає, що Сторона, яка не може виконувати зобов`язання за цим договором внаслідок обставин непереборної сили, повинна не пізніше, ніж протягом 7 днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу Сторону у письмовій формі.

Згідно з п. 8.3 Договору доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідні документи, які видаються Торгово-промисловою України або іншим уповноваженим на це органом України та/або країни, у якій виникли такі обставини, або яка постраждала внаслідок таких обставин.

Пунктом 8.4 договору встановлено, що у разі, коли строк дії обставин непереборної сили продовжується більше ніж 60 днів, кожна із сторін має право розірвати цей договір шляхом направлення повідомлення (цінним листом з описом вкладення) про відмову від договору в односторонньому порядку з наданням документу, виданого Торгово-промисловою України або іншим уповноваженим на це органом України та/або країни, у якій виникли такі обставини, або яка постраждала внаслідок таких обставин, яким засвідчується існування обставин непереборної сили та те, що такі обставини тривають більше ніж 60 днів поспіль. В такому випадку Договір припиняє свою дію з дати, зазначеної у повідомленні про відмову від договору але не раніше дати отримання повідомлення.

Специфікацією № 1 від 31.01.2022 (Додаток № 1 до Договору) визначені найменування, кількість, ціна і вартість Товару, ДЕСТ/ТУ, УКТЗЕД.

Пунктом 1 даної Специфікації передбачено, що загальна вартість Товару, який постачається за цією Специфікацією, складає до: 901 782 254,40 грн з ПДВ, а згідно з п. 3 цієї Специфікації сторонами узгоджено строк поставки Товару: відповідно до Графіка поставки Товару.

Пунктом 6 Специфікації № 1 від 31.01.2022 сторонами погоджено виробників Товару: Україна, ТОВ "Інтерпайп Ніко Тьюб", Австрія, Voestalpine Tubulars GmbH& Co KG.

Умовами Графіка поставки Товару (Додаток № 3) визначено строк поставки Товару: 25% - до 120 календарних днів з дати укладання Договору; 25% - до 150 календарних днів з дати укладання Договору; 25% - до 180 календарних днів з дати укладання Договору; 25% - до 210 календарних днів з дати укладання Договору. Дострокова поставка дозволяється.

Отже, за домовленістю сторін Договору, граничним строком поставки Товару є: 31.05.2022 (25% - до 120 календарних днів з дати укладання Договору); 30.06.2022 (25% - до 150 календарних днів з дати укладання Договору); 30.07.2022 (25% - до 180 календарних днів з дати укладання Договору); 29.08.2022 (25% - до 210 календарних днів з дати укладання Договору).

Постачальник несвоєчасно виконав свої зобов`язання з поставки Товару за Договором на суму 505 332 511,09 грн, про що свідчать такі видаткові накладні: 76Г0457 від 27.06.2022; 76Г0459 від 30.06.2022; 85Г1264 від 14.07.2022; 85Г1263 від 14.07.2022; 85Г1260 від 14.07.2022; 85Г1259 від 14.07.2022; 85Г1437 від 28.09.2022; 85Г1436 від 28.09.2022; 85Г1435 від 28.09.2022; 85Г1434 від 28.09.2022; 85Г1421 від 28.09.2022; 85Г1420 від 28.09.2022; 85Г1423 від 28.09.2022; 85Г1424 від 28.09.2022; 85Г1418 від 03.10.2022; 76Г0697 від 18.10.2022; 76Г0710 від 28.10.2022; 76Г0711 від 28.10.2022; 85Г1472 від 28.10.2022; 85Г1473 від 28.10.2022; 85Г1476 від 28.10.2022; 85Г1477 від 28.10.2022; 85Г1479 від 28.10.2022; 85Г1481 від 28.10.2022; 76Г0760 від 07.11.2022; 76Г0963 від 27.12.2022; 76Г0981 від 28.12.2022; 76Г0970 від 30.12.2022; 76Г0165 від 02.03.2023; 76Г0166 від 02.03.2023; 99Г0257 від 02.03.2023; 76Г0164 від 03.03.2023; 99Г0268 від 03.03.2023; 99Г0269 від 03.03.2023; 76Г0162 від 03.03.2023; 85Г0139 від 06.03.2023; 85Г0140 від 06.03.2023; 99Г0270 від 08.03.2023; 76Г0206 від 14.03.2023; 76Г0205 від 14.03.2023; 76Г0203 від 14.03.2023; 76Г0201 від 14.03.2023; 76Г0193 від 15.03.2023; 76Г0192 від 15.03.2023; 76Г0223 від 16.03.2023; 76Г0228 від 16.03.2023; 76Г0224 від 16.03.2023; 76Г0225 від 16.03.2023; 76Г0226 від 16.03.2023; 76Г0221 від 16.03.2023; 76Г0219 від 16.03.2023; 76Г0220 від 16.03.2023; 76Г0227 від 16.03.2023; 76Г0232 від 20.03.2023; 76Г0236 від 20.03.2023; 76Г0252 від 27.03.2023; 76Г0253 від 27.03.2023; 76Г0254 від 27.03.2023; 76Г0248 від 27.03.2023; 76Г0238 від 28.03.2023; 76Г0241 від 28.03.2023; 76Г0233 від 28.03.2023; 76Г0311 від 04.04.2023; 76Г0308 від 06.04.2023; 76Г0314 від 06.04.2023; 76Г0315 від 06.04.2023; 76Г0316 від 06.04.2023; 76Г0309 від 06.04.2023; 76Г0310 від 06.04.2023; 76Г0312 від 06.04.2023; 76Г0297 від 07.04.2023; 76Г0298 від 07.04.2023; 76Г0301 від 07.04.2023; 76Г0295 від 10.04.2023; 76Г0296 від 10.04.2023; 76Г0302 від 10.04.2023; 76Г0317 від 11.04.2023; 76Г0318 від 11.04.2023; 76Г0313 від 11.04.2023; 76Г0292 від 11.04.2023; 76Г0294 від 11.04.2023; 85Г0372 від 12.04.2023; 85Г0373 від 12.04.2023; 85Г0374 від 12.04.2023; 85Г0375 від 12.04.2023; 85Г0371 від 12.04.2023; 76Г0288 від 13.04.2023; 76Г0287 від 13.04.2023; 85Г0302 від 13.04.2023; 85Г0383 від 14.04.2023; 85Г0384 від 14.04.2023; 76Г0321 від 16.04.2023; 85Г0380 від 18.04.2023; 85Г0397 від 18.04.2023; 76Г0326 від 18.04.2023; 76Г0328 від 18.04.2023; 85Г0400 від 18.04.2023; 99Г0770 від 18.04.2023; 76Г0322 від 19.04.2023; 76Г0323 від 19.04.2023; 85Г0376 від 19.04.2023; 99Г0769 від 19.04.2023; 76Г0327 від 19.04.2023; 76Г0325 від 19.04.2023; 76Г0324 від 19.04.2023; 76Г0334 від 24.04.2023; 99Г0792 від 24.04.2023; 76Г0331 від 25.04.2023; 76Г0333 від 25.04.2023; 99Г0791 від 26.04.2023; 85Г0313 від 28.04.2023; 180-1-05742 від 30.04.2023; 180-1-05743 від 30.04.2023; 180-1-05740 від 30.04.2023; 85Г0486 від 04.05.2023; 85Г0487 від 04.05.2023; 99Г0917 від 04.05.2023; 99Г0918 від 04.05.2023; 76Г0336 від 04.05.2023; 76Г0337 від 04.05.2023; 76Г0338 від 04.05.2023; 76Г0339 від 04.05.2023; 76Г0340 від 04.05.2023; 76Г0359 від 05.05.2023; 76Г0360 від 05.05.2023; 76Г0347 від 08.05.2023; 76Г0352 від 08.05.2023; 76Г0353 від 08.05.2023; 85Г0538 від 08.05.2023; 85Г0539 від 08.05.2023; 85Г0540 від 08.05.2023; 85Г0541 від 08.05.2023; 76Г0356 від 09.05.2023; 76Г0357 від 09.05.2023; 76Г0361 від 09.05.2023; 76Г0394 від 22.05.2023; 76Г0393 від 22.05.2023; 76Г0392 від 22.05.2023; 76Г0395 від 22.05.2023; 76Г0396 від 22.05.2023; 85Г0647 від 23.05.2023; 76Г0398 від 23.05.2023; 76Г0399 від 23.05.2023; 76Г0400 від 23.05.2023; 76Г0401 від 23.05.2023; 76Г0408 від 26.05.2023; 85Г0679 від 26.05.2023; 85Г0680 від 26.05.2023; 76Г0403 від 26.05.2023; 76Г0404 від 26.05.2023; 76Г0405 від 26.05.2023; 76Г0406 від 26.05.2023; 76Г0402 від 26.05.2023; 85Г0684 від 30.05.2023; 85Г0693 від 30.05.2023; 76Г0424 від 02.06.2023; 76Г0423 від 02.06.2023; 76Г0425 від 02.06.2023; 76Г0419 від 02.06.2023; 76Г0417 від 02.06.2023; 76Г0418 від 02.06.2023; 76Г0426 від 05.06.2023; 76Г0458 від 19.06.2023; 76Г0459 від 19.06.2023; 76Г0457 від 19.06.2023; 76Г0463 від 20.06.2023; 76Г0465 від 20.06.2023; 76Г0464 від 20.06.2023; 76Г0473 від 20.06.2023; 76Г0484 від 21.06.2023; 76Г0491 від 23.06.2023; 76Г0485 від 23.06.2023; 76Г0486 від 23.06.2023.

При цьому, передбачений позиціями 1, 1.1 - 1.5 та 5 таблиці Специфікації від 31.01.2022 (Додаток № 1 до Договору) Товар виробництва Voestalpine Tubulars GmbH& Co KG, Австрія на суму 383 703 373,67 грн відповідач не поставив.

Таким чином, зобов`язання з поставки Товару вартістю 505 332 511,09 грн відповідач виконав несвоєчасно, а Товар на суму 383 703 373,67 грн відповідач не поставив, чим порушив умови п.п. 1.1, 5.1, пп. 6.3.1 п. 6.3 Договору, Додатку № 1 і Додатку № 3 до Договору.

Позивач направив відповідачу претензію № 30.6-022-4125 від 30.08.2023 про сплату штрафних санкцій у розмірі 219 293 584,00 грн.

У відповіді на претензію за вих. № 603 від 08.09.2023 відповідач зазначив, що претензія не підлягає задоволенню у зв`язку з настанням форс-мажорних обставин.

Наведене стало причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача 157 334 560,59 грн. пені за загальний період прострочення з 01.06.2022 по 01.03.2023 та 61 959 023,41 грн. штрафу, обрахованого позивачем відповідно до умов договору.

За приписами частини 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 663 Цивільного кодексу України встановлено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст. 530 цього Кодексу.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частинами 1, 6 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Статтею 525 Цивільного кодексу України унормовано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Поряд із засадами цивільного законодавства щодо свободи договору (пункт 3 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України) ЦК України також містить таку засаду як справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6). Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Принцип справедливості, добросовісності і розумності є проявом категорій справедливості, добросовісності і розумності як суті права загалом. Принцип добросовісності є одним із засобів утримання сторін від зловживання своїми правами. Основне призначення цього принципу вбачається в наданні суддям більше можливостей з`ясовувати в повному обсязі фактичні обставини справи і, насамкінець, встановити об`єктивну істину. Загалом зміст цих принципів (справедливості, добросовісності і розумності) полягає в тому, що тексти законів, правочинів та їх застосування суб`єктами цивільних правовідносин мають бути належними і справедливими та відповідати загальновизнаним нормам обороту та нормам закону (правова позиція, викладена у постанові об`єднаної плати Верховного Суду Касаційного господарського суду від 06.12.2019 у справі № 910/353/19).

Відповідно до частини 3 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За загальним правилом обов`язковою передумовою для покладення відповідальності за порушення зобов`язання є вина особи, яка його порушила (частина 1 статті 614 Цивільного кодексу України), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Статтею 617 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

У пункті 1 частини 1 статті 263 Цивільного кодексу України наведено ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Отже, непереборною силою є надзвичайна і невідворотна подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов`язання, за умови, що остання не могла її передбачити або передбачила, але не могла її відвернути.

За змістом частини 2 статті 218 Господарського кодексу України підставою для звільнення від відповідальності, зокрема, є непереборна сила, що одночасно має ознаки надзвичайності та невідворотності.

Так, частиною 2 статті 218 Господарського кодексу України передбачено, що у разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Ознаками форс-мажорних обставин є такі елементи: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за конкретних умов господарської діяльності. Тобто ознаками форс-мажорних обставин є їх об`єктивна та абсолютна дія, а також непередбачуваність (пункт 6.9 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.05.2018 у справі № 910/7495/16).

Надзвичайними є ті обставини, настання яких не очікується сторонами при звичайному перебігу справ. Під надзвичайними можуть розумітися такі обставини, настання яких добросовісний та розумний учасник правовідносин не міг очікувати та передбачити при прояві ним достатнього ступеня обачливості.

Невідворотними є обставини, настанню яких учасник правовідносин не міг запобігти, а також не міг запобігти наслідкам таких обставин навіть за умови прояву належного ступеня обачливості та застосуванню розумних заходів із запобігання таким наслідкам. Непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести (пункт 38 постанови Верховного Суду від 21.07.2021 у справі № 912/3323/20).

Разом з тим форс-мажорні обставини мають індивідуальний персоніфікований характер щодо конкретного договору та його сторін. Форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. Тобто мають індивідуальний персоніфікований характер щодо конкретного договору та його сторін.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18, від 30.11.2021 у справі № 913/785/17, від 25.01.2022 в справі № 904/3886/21, від 30.05.2022 у справі № 922/2475/21, від 31.08.2022 у справі № 910/15264/21).

При цьому, в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18 зазначено, що лише посилання сторони у справі на наявність обставин непереборної сили та надання підтверджуючих доказів не може вважатися безумовним доведенням відповідних обставин, яке не потребує оцінки суду. Саме суд повинен на підставі наявних у матеріалах доказів встановити, чи дійсно такі обставини, на які посилається сторона, є надзвичайними і невідворотними, що об`єктивно унеможливили належне виконання стороною свого обов`язку.

У постанові від 31.08.2022 у справі № 910/15264/21 Верховний Суд виснував, що між обставинами непереборної сили та неможливістю належного виконання зобов`язання має бути причинно-наслідковий зв`язок. Тобто неможливість виконання зобов`язання має бути викликана саме обставиною непереборної сили, а не обставинами, ризик настання яких несе учасник правовідносин.

Посилання на наявність обставин форс-мажору використовується стороною, яка позбавлена можливості виконувати договірні зобов`язання належним чином, для того, щоб уникнути застосування до неї негативних наслідків такого невиконання. Інша ж сторона договору може доводити лише невиконання/неналежне договору контрагентом, а не наявність у нього форс-мажорних обставин (як обставин, які звільняють сторону від відповідальності за невиконання). Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору (постанови Верховного Суду від 15.06.2018 у справі № 915/531/17, від 26.05.2020 у справі № 918/289/19, від 17.12.2020 у справі № 913/785/17, від 30.11.2021 у справі № 913/785/17 та від 07.06.2023 у справі № 906/540/22).

Нормами глави 48 Цивільного кодексу України визначено такі принципи (умови) належного виконання зобов`язання: виконання зобов`язання належними сторонами (ст. 527 ЦК України); виконання у належний спосіб (ст. 529 ЦК України - виконання зобов`язання частинами); належний строк (термін) виконання зобов`язання (ст. 530 ЦК України); належне місце виконання зобов`язання (ст. 532 ЦК України), а також щодо належного предмета. (постанова Верховного суду від 05.04.2018 р. по справі № 910/1027/16).

Для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання згідно зі статтями 617 Цивільного кодексу України, 218 Господарського кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, повинна довести: 1) наявність обставин непереборної сили; 2) їх надзвичайний характер; 3) неможливість попередити за даних умов завдання шкоди; 4) причинний зв`язок між цими обставинами і понесеними збитками (постанова Верховного Суду України від 10.06.2015 у справі № 904/6463/14 (3-216гс15)).

Відповідно до частини 2 статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Президент України видав Указ №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", на підставі якого в Україні з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 введено воєнний стан, що є загальновідомим.

Відповідно до листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1, який було розміщено на її сайті, Торгово-промислова палата України засвідчила, що військова агресія російської федерації проти України стала підставою для введення воєнного стану та є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили). Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Вказаний лист Торгово-промислової палати України адресований "Всім, кого це стосується", тобто необмеженому колу суб`єктів, його зміст носить загальний інформаційний характер та констатує абстрактний факт наявності форс-мажорних обставин без доведення причинно-наслідкового зв`язку у конкретному зобов`язанні.

Згідно з висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 14.03.2023 у справі № 923/878/21, той факт, що "28 лютого 2022 року Торгово-промислова палата України на підставі ст.ст. 14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" від 02.12.1997 № 671/97-ВР, Статуту ТПП України засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану з 24.02.2022" сам по собі не є підставою для звільнення або зменшення відповідальності за невиконання/неналежне виконання договірних зобов`язань. Наявність причинно-наслідкового зв`язку між відповідними обставинами та невиконанням/неналежним виконанням таких зобов`язань підлягала доведенню Відповідачем у судах попередніх інстанцій на загальних підставах".

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що відповідачем отримано Сертифікат № 1200-23-3551 від 11.08.2023 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), виданий Дніпропетровською торгово-промисловою палатою. Даним Сертифікатом встановлено дію форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) при виконанні Договору № УГВ 561/30-22 від 31.01.2022. При цьому, наявність сертифікату Торгово-промислової палати України про форс-мажор суд має оцінювати у сукупності з іншими доказами (постанова Верховного Суду від 29.06.2023 у справі № 922/999/22).

З урахуванням викладеного суд бере до уваги, що факт впливу форс-мажорних обставин на неможливість виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором підтверджується також наступним.

Як встановлено судом, Договір укладений сторонами 31.01.2022, приймаючи до уваги умови та обставини, які існували станом на дату укладення.

Однак, після укладення договору, 24 лютого 2022 року Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб було введено в Україні воєнний стан, у зв`язку з широкомасштабним вторгненням РФ. У подальшому, відповідними Указами Президента України дію воєнного стану на території України неодноразово продовжено.

03.03.2022 Запорізьку АЕС разом з містом-супутником Енергодар (відстань до яких від м. Нікополь складає 4-6 км) окуповано військовими силами російської федерації, встановлено контроль над атомною станцією, перетворено її на військову базу, розміщено там озброєння та заміновано місцевість, а також піддано постійним обстрілам з її території сусідніх міст: Нікополь та Марганець.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року № 75 (у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 27 липня 2022 року № 169) 23.07.2022 Нікопольська міська територіальна громада включена до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні). В подальшому даний наказ був скасований наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309 (із змінами відповідно Наказу № 19 від 25 січня 2024 року), яким Нікопольська територіальна громада включена до розділу 3. "Території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси", з датою завершення бойових дій - "не зазначено", тож бойові дії на цій території тривають станом на дату ухвалення цього рішення.

Судом взято до уваги фактичні обставини справи, які полягають у тому, що за Договором постачанню підлягав Товар у вигляді труб насосно-компресорних, допускних патрубки та перехідників до насосно-компресорних труб в асортименті, які підлягали виробництву та постачанню протягом 2022 року відповідно до узгодженого сторонами графіку. Очевидними також є обставини, що задля виробництва трубної продукції необхідно наявність та поєднання багатьох сукупних складових, таких як наявність трубної заготовки, відповідне обладнання, кваліфікований персонал у відповідній кількості, наявність та якість забезпечення енергоносіїв, тощо.

Відповідач долучив до матеріалів справи наступні докази щодо впливу форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) на усі складові виробництва.

На підставі наказу № 445 від 24.02.2022, після початку повномасштабного вторгнення з боку російської федерації на територію України, та введення воєнного стану із 05 години 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, виробнича діяльність ТОВ "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" була призупинена у всіх структурних підрозділах підприємства з 24.02.2022, а увесь персонал підприємства переведений у режим простою з місцезнаходженням поза територією підприємства. Повна зупинка виробничих процесів на підприємстві тривала до 15.04.2022.

Відповідачем також надано довідку щодо зменшення чисельності персоналу за період березень-грудень 2022 року на 312 осіб, що складає понад 10% (з причин полишення населенням небезпечного регіону), та крім того, довідку про чисельність мобілізованого персоналу відповідача за період з 24.02.2022 до кінця 2022 року, яка склала 374 особи, які обліковувалися за відповідачем, але не виконували свої посадові обов`язки.

Суд погоджується з доводами відповідача, що в умовах військового часу, зважаючи на місцезнаходження відповідача, яке перебуває під постійними обстрілами, є неможливою швидка та своєчасна можливість заміни персоналу, який був частково звільнений та мобілізований, працівниками, які б мали необхідні професійно-технічні кваліфікації у зв`язку з тим, що люди масово виїжджали за межі Нікополя та Нікопольського району. Що в свою чергу підтверджується й довідкою від 05.09.2025 № 881 щодо вакансій ТОВ "Інтерпайп Ніко Тьюб" за період з 01.03.2022 по 31.12.2022, яка свідчить про значну кількість вакантних штатних одиниць на підприємстві відповідача у вказаний період.

З матеріалів справи також вбачається, що Наказом № 502 від 18.04.2022 "Про заходи безпеки персоналу підприємства від збройних уражень у воєнний час" відповідачем введено в дію "Інструкцію щодо дій персоналу ТОВ "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" у воєнний час", відповідно до якої при спрацюванні сигналу повітряної тривоги, працівникам належить здійснити відключення електроенергії, здійснити зупинку транспортуючих пристроїв, агрегатів, перекриття газових комунікацій, зібрати особисті документи, залишити робоче місце та, не користуючись ліфтами, спуститися до захисних споруд.

В обґрунтування своєї позиції відповідачем надано повідомлення від виробника трубної заготовки - ТОВ "Металургійний завод "Дніпросталь" про настання форс-мажорних обставин, яке також призупинило виробництво через вплив дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), та копію наказу № 70 від 24.02.2022 ТОВ "МЗ "Дніпросталь" "Про режим роботи підприємства в умовах воєнного стану".

Крім того, відповідачем надано докази щодо неможливості використання обладнання термовідділу для здійснення термічної обробки трубної продукції згідно з вимогами укладеного Договору через зрив термінів постачання та встановлення нової лінії термічної обробки згідно з контрактом № 20210102 від 01.02.2021, укладеним з виробником SMS group S. P. A., щодо проектування, виготовлення та постачання у строк 31.03.2022 6-валкової правильної машини, яка б призвела до збільшення потужностей з термообробки. Яким, враховуючи настання форс-мажорних обставин у вигляді військової агресії російської федерації проти України було повідомлено щодо неможливості виконання постачання обладнання у встановлені терміни та запропоновано подовжити терміни виготовлення та постачання обладнання на 334 календарних днів.

Суд не приймає вищезазначені обставини в якості доказів настання форс-мажору з тих підстав, що ч. 2 ст. 218 ГК України передбачено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Зазначений висновок узгоджується з позицією КГС ВС, викладеною у постановах від 16.05.2024 у справі № 913/308/23, від 25.06.2024 у справі № 904/4103/23.

При цьому, судом взято до уваги фактичні обставини перебування території та будівель відповідача під постійними артилерійськими обстрілами та завдання ними їм пошкоджень та руйнувань. В обґрунтування цього відповідачем надано копії наказів, складених за результатами обстрілів у разі наявності руйнувань та пошкоджень будівель та споруд, копії актів комісійного обстеження об`єкта пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації, складених комісією, призначеною розпорядженням начальника військової адміністрації, та копії витягів з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо розслідування кримінальних правопорушень за фактами обстрілів збройними силами російської федерації та спричинених ними ушкоджень - Акт комісійного обстеження майна, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації № 344 від 12.08.2022; Акт комісійного обстеження майна, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації № 345 від 12.08.2022, Акт комісійного обстеження майна, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації № 346 від 12.08.2022, Акт комісійного обстеження майна, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації № 347 від 12.08.2022, Акт комісійного обстеження майна, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації № 348 від 12.08.2022, Акт комісійного обстеження майна, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації № 349 від 12.08.2022, Акт комісійного обстеження майна, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації № 350 від 12.08.2022, Акт комісійного обстеження майна, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації № 351 від 12.08.2022, Акт комісійного обстеження майна, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації № 352 від 12.08.2022, Акт комісійного обстеження майна, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації № 1513 від 09.09.2022, Акт комісійного обстеження майна, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації № 1514 від 09.09.2022, Акт комісійного обстеження майна, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації № 1515 від 09.09.2022, Акт комісійного обстеження майна, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації № 1516 від 09.09.2022, Акт комісійного обстеження майна, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації № 1517 від 09.09.2022, Акт комісійного обстеження майна, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації № 1609 від 20.10.2022, Акт комісійного обстеження майна, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації № 1610 від 20.10.2022, Акт комісійного обстеження майна, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації № 1611 від 20.10.2022, Акт комісійного обстеження майна, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації № 1612 від 20.10.2022, Акт комісійного обстеження майна, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації № 1741 від 20.12.2022, Акт комісійного обстеження майна, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації № 1742 від 20.12.2022, Акт комісійного обстеження майна, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації № 1743 від 20.12.2022, Акт комісійного обстеження майна, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації № 1744 від 20.12.2022, Акт комісійного обстеження майна, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації № 1745 від 20.12.2022, Акт комісійного обстеження майна, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації № 1746 від 20.12.2022, Акт комісійного обстеження майна, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації № 1751 від 27.12.2022, Акт комісійного обстеження майна, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації № 1752 від 27.12.2022, Акт комісійного обстеження майна, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації № 1753 від 27.12.2022, Висновок автотоварознавчого дослідження спеціаліста № 1223 від 31.01.2023, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань 0000766 від 16.07.2022, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань 0000770 від 18.07.2022, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань 0000774 від 19.07.2022, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань 0000890 від 09.08.2022, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань 0000952 від 26.08.2022, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань 0001049 від 17.09.2022, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань 0000248 від 27.09.2022, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань 0000292 від 12.10.2022, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань 0000295 від 13.10.2022, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань 0000361 від 08.11.2022, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань 0000096 від 29.01.2023, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань 0000211 від 01.03.2023, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань 0000375 від 10.05.2023, Копія наказу по ТОВ "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" № 502 від 18.04.2022, Копія наказу по ТОВ "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" № 778 від 18.07.2022, Копія наказу по ТОВ "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" № 927/1 від 09.08.2022, Копія наказу по ТОВ "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" № 963/1 від 17.09.2022, Копія наказу по ТОВ "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" № 1223 від 27.09.2022, Копія наказу по ТОВ "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" № 1337 від 12.10.2022, Копія наказу по ТОВ "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" № 1339 від 13.10.2022, Копія наказу по ТОВ "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" № 1524 від 08.11.2022, Копія наказу по ТОВ "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" № 1646 від 28.11.2022.

Таким чином, факт безпосереднього впливу форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) на виробничу діяльність відповідача та неможливість відповідача уникнути цього впливу і виконати своєчасно свої обов`язки за договором, суд вважає доведеним належними доказами.

Суд також приймає до уваги посилання відповідача на загальновідомі факти наявності так званих "блекаутів" (планових відключень світла), які застосовувалися в Україні у зв`язку з пошкодженням енергетичної інфраструктури країни. Відповідачем надано до матеріалів справи копії повідомлень від ДТЕК про застосування графіку обмежень використання електричної енергії від 26.08.2022, про введення в дію графіків обмеження споживання електричної потужності від 20.10.2022; про введення в дію графіків обмеження споживання електричної енергії та електричної потужності від 28.10.2022 щодо запровадження графіків використання електричної енергії та електричної потужності, зважаючи на енергоємність виробництва та пріоритетність забезпечення енергоносіями та потужностями населення міста та району в першу чергу.

Щодо непоставки продукції виробництва Voestalpine Tubulars GmbH & Co KG.

Як пояснив відповідач, за умовами договору поставки трубної продукції (згідно з графіком) № УГВ561/30-22 від 31.01.2022 частина труб та з`єднань мала бути виготовлена та поставлена Австрійським виробником Voestalpine Tubulars GmbH & Co KG, але листом від 20.06.2022 даний виробник повідомив, що, зважаючи на тривалі воєнні дії, ускладнення логістики, значне збільшення витрат на сировину, замовлений обсяг труб та з`єднань не може бути виконаний.

Зважаючи на таку надскладну ситуацію, що сталася, але намагаючись будь-якими зусиллями виконати укладений Договір, ТОВ "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" запропонував здійснити постачання труб та з`єднань власного виробництва, але, враховуючи укладення договору саме через тендерну процедуру, укладення додаткової угоди до договору не погодили з боку АТ "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ".

Згідно пояснень відповідача, як тільки йому стало зрозуміло про неможливість постачання продукції виробництва Voestalpine Tubulars GmbH & Co KG, ТОВ "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" невідкладно повідомило про це Покупця за договором (позивача у справі) та безпосередньо почало шукати та пропонувати контрагенту шляхи вирішення ситуації. Так, замість імпортних товарів було запропоновано здійснити постачання труб та патрубків власного виробництва, які за якістю навіть перевищували ті ТМЦ, які передбачено договором. ТОВ "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" неодноразово зверталося до АТ "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" листами 22.06.2022; 12.07.2022; 02.09.2022; 20.03.2023 з інформацією про неможливість постачання імпортних запчастин та пропозицією укласти відповідну додаткову угоду до Договору № УГВ561/30-22 від 31.01.2022 про внесення змін в частині поставки продукції виробництва ТОВ "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ". Листування відбувалося двосторонньо та листи від АТ "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" містять посилання на відповідні номери та дати листів Відповідача.

При цьому Позивач розглядав можливість внесення змін до договору № УГВ561/30-22 від 31.01.2022, для чого запросив технічну документацію, яка підтвердила технічну відповідність та навіть перевищення технічних якостей з`єднань, які були запропоновані ТОВ "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" (т. 2 а.с. 230-235).

На додаток до вищезазначеного АТ "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" запросило надати знижку на продукцію виробництва Відповідача (лист 30.6.-022-3037 від 30.08.2022) задля погодження питання про внесення змін до договору (т. 2 а.с.236).

В свою чергу ТОВ "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" листом 02-09-01 від 02.09.2022 повідомило про неможливість надання знижки, адже відбулося значне (на 35% та 82%) здорожчання енергоносіїв та крім того, продукція виробництва ТОВ "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" була запропонована до постачання з повним циклом супроводу "польовий сервіс", тобто повністю включені послуги по нагляду за встановленням та використанням продукції. (т. 2 а.с.237-239).

Також, ТОВ "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" зазначив, що, не чекаючи оформлення відповідних додаткових угод, з метою недопущення можливих збитків АТ "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ", Відповідачем було скомплектовано та направлено на адресу Покупця 8 машин з високогерметичним різьбовим з`єднанням UPJ (тобто продукцією власного виробництва - аналогом імпортних товарів, які неможливо поставити) (т. 2 а.с.240).

Однак, позивач, прийняв цей товар лише на зберігання та в подальшому повернув його відповідачу.

Крім того, під час нового розгляду справи № 904/975/24 в обгрунтування своєї позиції, відповідач надав до суду висновок експертів № 352/1/25 від 14.08.2025. Цим висновком підтверджено, що:

1) Документально та розрахунково підтверджується час у 355 днів 5 годин 45 хвилин робочих днів в період 24.02.2022 - 10.07.2023, в який виробництво на підприємстві ТОВ "Інтерпайп Ніко Тьюб" було унеможливлено через об`єктивні фактори впливу, серед яких повітряні тривоги, обстріли на виробничих потужностях підприємства.

2) З урахуванням відповіді на питання № 1, час у 256 днів 6 годин 23 хвилини робочих днів, в який виробництво на підприємстві ТОВ "Інтерпайп Ніко Тьюб" було унеможливлено в період виконання договору № УГВ 498/30-21 від 16.12.2021 (період 24.02.2022 - 28.02.2023), з них: у період 24.02.2022 по 14.07.2022 включно - 81 день 20 годин 9 хвилин робочих днів, у період з 15.07.2022 по 28.02.2023 включно - 174 дні 10 годин 14 хвилин робочих днів, документально і розрахунково підтверджується.

3) З урахуванням відповіді на питання № 1, час у 338 днів 21 годину 31 хвилину робочих днів, в який виробництво на підприємстві ТОВ "Інтерпайп Ніко Тьюб" було унеможливлено в період виконання договору № УГВ 561/30-22 від 31.01.2022 (період 24.02.2022 - 23.00.2023), з них: у період 24.02.2022 по 29.08.2022 включно - 110 днів 8 годин 1 хвилина робочих днів, у період з 30.08.2022 по 23.06.2023 включно - 228 дні 13 годин 30 хвилин робочих днів, документально і розрахунково підтверджується.

4) З урахуванням відповіді на питання № 1, час у 349 днів 23 години 13 хвилин робочих днів, в який виробництво на підприємстві ТОВ "Інтерпайп Ніко Тьюб" було унеможливлено в період виконання договору № УГВ 562/30-22 від 31.01.2022 (період 24.02.2022 - 10.07.2023), з них: у період 24.02.2022 по 29.08.2022 включно - 110 днів 8 годин 1 хвилина робочих днів, у період з 30.08.2022 по 10.07.2023 включно - 239 дні 15 годин 12 хвилин робочих днів документально і розрахунково підтверджується.

5) З урахуванням відповіді на питання № 1, час у 231 днів 15 години 56 хвилин робочих днів, в який виробництво на підприємстві ТОВ "Інтерпайп Ніко Тьюб" було унеможливлено в період виконання договору № УБГ 386/015-21 від 20.12.2021 (період 24.02.2022 - 30.01.2023), з них: у період 24.02.2022 по 17.08.2022 включно - 101 день 10 годин 55 хвилин робочих днів, у період з 18.08.2022 по 30.01.2023 включно - 130 днів 5 годин 1 хвилина робочих днів, документально і розрахунково підтверджується.

6) З урахуванням відповіді на питання № 1, час у 183 днів 2 години 20 хвилин робочих днів, в який виробництво на підприємстві ТОВ "Інтерпайп Ніко Тьюб" було унеможливлено в період виконання договору № УБГ 387/015-21 від 20.12.2021 (період 24.02.2022 - 02.12.2022), з них: у період 24.02.2022 по 17.08.2022 включно - 101 день 10 годин 55 хвилин робочих днів, у період з 18.08.2022 по 02.12.2022 включно - 81 день 15 годин 25 хвилин робочих днів, документально і розрахунково підтверджується.

З вищенаведених доказів вбачається, що внаслідок введення 24.02.2022 воєнного стану на всій території України та загострення бойових дій господарська діяльність відповідача не була припинена. Однак, в період 24.02.2022 - 10.07.2023 господарська діяльність відповідача була зупинена майже на 80% внаслідок оголошення повітряних тривог через обстріли території України військами РФ.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що постачальник не міг виготовляти та поставляти товар за спірним договором у той строк і у тих обсягах, які виробляв і на які розраховував до 24.02.2022.

Таким чином, зважаючи на вищезазначене, суд приходить до висновку, що причиною недотримання відповідачем графіку поставки продукції стали бойові дії на території Нікопольської громади (влучання снарядів на території підприємства, пошкодження та руйнування майна товариства), зменшення кількості працівників у зв`язку із воєнним станом внаслідок мобілізації та переселення в інші регіони країни. Відповідачем надані докази впливу обставин воєнного стану на усі складові виробництва, розташованого в м. Нікополь.

У даному конкретному випадку військова агресія Російської Федерації проти України і ведення активних воєнних (бойових) дій, зокрема, на території м. Нікополя є надзвичайною за даних умов подією, яку сторони не могли ані передбачити, ані відвернути.

Наявні докази у справі дозволяють зробити висновок про те, що обставини, що стали причиною несвоєчасного виконання відповідачем поставок, носять надзвичайний та невідворотній характер, тобто є форс-мажорними.

З огляду на очевидність, надзвичайність та невідворотність цих обставин, відповідач має право посилатися на них як на форс-мажорні та як на правомірну підставу несвоєчасного виконання своїх обов`язків у договірних взаємовідносинах з позивачем.

Суд дійшов висновку, що саме воєнні (бойові) дії стали причиною несвоєчасних поставок продукції виробництва відповідача. Тому причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажорними обставинами та прострочкою поставки доводиться матеріалами справи.

Положення статті 617 Цивільного кодексу України та статті 218 Господарського кодексу України звільняють боржника від відповідальності за порушення зобов`язання внаслідок обставин непереборної сили, але не звільняють від обов`язку виконати це зобов`язання.

Відновлення виготовлення продукції підприємством відповідача, розташованим на території воєнних (бойових) дій, та поставка товару позивачу після зупинки виробництва свідчить не про відсутність форс-мажорних обставин і навіть не про утруднення виконання зобов`язань за договором, а про неможливість дотримання підприємством графіку і обсягів поставок з огляду на перебування виробництва на території активних бойових дій.

Тому суд вважає помилковим твердження позивача про відсутність форс-мажорних обставин, враховуючи поставку товару відповідачем.

Крім того пунктом 8.1 договору від 20.12.2021 передбачено звільнення особи від відповідальності, у тому числі, за неналежне виконання зобов`язань за договором, у разі виникнення обставин непереборної сили. Таким чином неналежне виконання зобов`язання договору у вигляді несвоєчасної поставки підпадає під регулювання пунктом 8.1 договору від 20.12.2021.

Спірні обставини є не звичайними перешкодами у підприємницькій діяльності, ризик яких має нести відповідач. Ці обставини є надзвичайними і невідворотними обставинами, тобто форс-мажорними.

В даному випадку застосування до відповідача заходів відповідальності за порушення строків поставки товару, яке відбулось внаслідок бойових дій за місцем розташування виробництва, не відповідатиме засадам справедливості, добросовісності та розумності.

Таким чином, критерієм для оцінки правомірності та добросовісності поведінки сторони, яка через дію непереборних обставин не може своєчасно виконати свої зобов`язання за договором, є вчинення нею заходів якнайшвидшого (тобто в розумні строки за існуючих умов) повідомлення контрагента про настання таких обставин.

Суд враховує загальновідомі обставини, що у вказаний період розпочалася неочікувана, раптова широкомасштабна військова агресія російської федерації на територію України. Зокрема, велика територія України піддалася швидкому захопленню ворогом, що спричинило масове переміщення населення. Внаслідок ворожих авіабомбардувань та артобстрілів розпочалися перебої з постачанням електроенергії та зв`язком. Перебування на відкритих територіях становило небезпеку життю та здоров`ю людей.

Суд погоджується із доводами щодо непрогнозованості на початку широкомасштабної воєнної агресії у березні 2022 року тривалості воєнних дій, характеру їх впливу на населення, інфраструктуру, та те, у якому населеному пункті зупиниться окупаційна армія. Початок агресії російської федерації має відношення до всієї країни, втім необхідно взяти до уваги, що певні регіони в перші, особливо важкі, тижні війни перебували у більш вразливому становищі, спричиненому, зокрема, безпосередніми бойовими зіткненнями, проведенням безпосередніх військових дій в таких регіонах, переміщенням людей із таких регіонів у більш безпечні місця, що не могло не вплинути на організацію виробництва, здійснення органами управління суб`єктів господарювання своїх функцій. До таких регіонів можна віднести і місто Нікополь (місцезнаходження адміністративного управління і виробництва відповідача).

Суд критично ставиться до твердження позивача щодо того, що непереборна сила робить неможливим виконання господарського зобов`язання в принципі, а отже може застосовуватися тільки до випадків повного невиконання зобов`язань.

За змістом частини другої статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. До таких підстав відносять, зокрема: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти (частина друга статті 11 ЦК України).

Зобов`язання в залежності від підстави виникнення поділяються на договірні, що виникають з угоди, домовленості сторін, та позадоговірні, що виникають незалежно від волі учасників, породжуються іншими юридичними фактами (завдання шкоди, набуття/збереження майна без достатньої правової підстави тощо).

Стаття 610 ЦК України містить норму-дефініцію, яка закріплює визначення поняття "порушення зобов`язання": порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Таким чином, зобов`язання вважається порушеним у разі його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Зазначений підхід був прийнятий сторонами при укладанні договору. Так пунктами 8.1 та 8.2 договору сторони передбачили порядок дій у разі форс-мажорних обставин та порядок звільнення від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором у разі виникнення обставин непереборної сили. Підписанням цього Договору сторони погодилися із твердженням абзацу другого пункту 8.2 Договору, згідно з яким дії обставин непереборної сили можуть бути причиною невиконання чи порушення строків виконання зобов`язань.

Також суд звертає увагу на те, що у даному конкретному випадку відповідач неодноразово повідомляв позивача про об`єктивну неможливість вчасно виготовити та поставити товар за Договором, у зв`язку з настанням форс-мажорних обставин, що здійснювалися внаслідок обстрілів як підприємства, так і міста в цілому.

У свою чергу, позивач не заявляв безальтернативної вимоги про розірвання договору та про свою відмову від поставки відповідачем товару у зв`язку з простроченням строків поставки.

Таким чином, як вже зазначено вище, доводи позивача стосовно наявності підстав для стягнення пені та штрафу суперечать його попередній поведінці, яка полягала у доведенні до відома відповідача саме зацікавленості стосовно отримання товару та відсутності вимоги щодо повернення попередньої оплати.

Також судом критично сприймаються подані позивачем в якості доказів договори, укладені між ним і відповідачем протягом 2023 року, оскільки укладання договорів ще не свідчить про їх виконання в обумовлені цими договорами строки.

В судовому засіданні 15.12.2025 на питання суду, чому не було укладено додаткову угоду, яку запропонував відповідач, представник позивача зазначила, що в разі погодження з умовами відповідача позивач би втратив право на стягнення штрафних санкцій з відповідача.

Крім того, представник позивача зазначила, що позивач не отримував від відповідача документів щодо якості продукції виробництва відповідача, аналогічної продукції виробництва Voestalpine Tubulars GmbH & Co KG.

Однак, це спростовується доказами, наявними в матеріалах справи (т. 2 а.с. 230-242) та зазначеним вище.

При цьому ціна на продукцію виробництва відповідача не відрізнялась від ціни продукції виробництва Voestalpine Tubulars GmbH & Co KG, встановленої в договорі.

Також сторони повідомили суду, що станом на дату розгляду справи умови договору в цій частині не виконано, продукцію не поставлено.

Отже, в даному випадку, суд вважає суперечливою поведінку позивача, який спочатку відмовився від отримання труб та з`єднань виробництва відповідача, посилаючись на неможливість зміни умов договору, потім, повідомив про готовність їх отримання на умовах надання знижки та отримавши відмову відповідача, повернув їх відповідачу.

Зважаючи на вищевикладене у суду виникають сумніви у зацікавленості позивача в отриманні цієї продукції взагалі.

Варто також відзначити і те, що активні воєнні (бойові) дії, зокрема, щоденний обстріл території м. Нікополь тривають протягом всього розгляду справи.

Суд, надаючи оцінку доказам сторін, приймає до уваги позицію Верховного Суду у справі № 910/8741/22 від 13.09.2023, в якій звертається увага на те, що форс-мажор не звільняє сторін договору від виконання зобов`язань і не змінює строків такого виконання, цей інститут спрямований виключно на звільнення сторони від негативних наслідків, а саме від відповідальності за невиконання чи прострочення виконання зобов`язань на період існування форс-мажору.

Також суд звертається до правової позиції, викладеної в постанові від 13.03.2024 у справі № 686/16312/22, у якій Верховний Суд виснував, що: "на рівні норм ЦК України законодавець не внормував застосування конструкції форс-мажору в цивільних відносинах. Традиційно в цивільних відносинах форс-мажор є договірною підставою звільнення від цивільно-правової відповідальності. Проте це не перешкоджає учасникам цивільного обороту врегулювати свої відносини з врахуванням принципу свободи договору. Очевидно, що за допомогою такого універсального регулятора приватних відносин як договір його сторони за допомогою договору можуть регулювати, зокрема: застосування конструкції форс-мажору в своїх відносинах (на які випадки поширюється форс-мажор, які правові наслідки існування форс-мажору (наприклад, право на розірвання договору); чим підтверджується форс-мажор; чи впливає існування форс-мажору на виконання цивільно-правового зобов`язання, яке виникло на підставі такого договору; як позначається існування форс-мажору на строках виконання цивільно-правового зобов`язання, яке виникло на підставі договору".

Відповідно до п. 8.1. спірного договору: "Сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладання Договору та виникли поза волею Сторін (аварія, катастрофа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, війна тощо).".

Отже, з врахуванням принципу свободи договору, сторони даного спору погодили застосування конструкції форс-мажору в своїх правовідносинах, зокрема, те, що форс-мажор поширюється на невиконання або неналежне виконання зобов`язань за договором. Відтак, твердження позивача про неможливість звільнення від відповідальності відповідача, оскільки поставки товару були здійснені, хоча і з простроченням, господарським судом оцінюється критично.

Адже сторони погодили положеннями Розділу VIII Обставини непереборної сили Договору звільнення від відповідальності як за невиконання (не поставку товару), так й за неналежне виконання (прострочення поставки) зобов`язань.

17.10.2019 набув чинності Закон України від 20.09.2019 № 132-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України та змінено назву статті 79 Господарського процесуального кодексу України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції з фактичним впровадженням у господарський процес стандарту доказування "вірогідність доказів".

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач.

У частині 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до частин 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

За змістом статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Тому, суд вважає, що з огляду на очевидність, надзвичайність та невідворотність цих обставин відповідач має право посилатися на них, як на форс-мажорні та як на правомірну підставу несвоєчасного виконання своїх обов`язків у договірних взаємовідносинах з позивачем в частині несвоєчасно поставленого товару.

Оцінивши докази у справі в їх сукупності, в тому числі, Сертифікат ТПП про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), обставини та умови здійснення господарської діяльності підприємства відповідача у м. Нікополі, суд вважає, що у даному конкретному випадку військова агресія російської федерації проти України і ведення воєнних (бойових) дій, зокрема, на території м. Нікополя є надзвичайною за даних умов подією, яку сторони не могли ані передбачити, ані відвернути.

Суд доходить висновку, що матеріалами справи підтверджено, що форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), що виникли мають необхідні ознаки абсолютності, надзвичайності, непередбачуваності та невідворотності в аспекті зумовленої ними неможливості виконання відповідачем зобов`язання з поставки товару в установлені Договором строки, незважаючи на виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, а саме здійснення поставки товару в спірний період - у період дії для відповідача форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), тобто, в період після повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України.

Суд зауважує, що здійснення поставки товару за Договором у період дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) не виключає наявність причинно-наслідкового зв`язку між обставинами непереборної сили та неможливістю належного виконання зобов`язання.

Слід звернути увагу на той факт, що у справі № 904/975/24 договір був укладений 30.01.2022.

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтерпайп Ніко Тьюб" не могло передбачити збройну агресію російської федерації проти держави України, та введення 24.02.2022 року Указом № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" - воєнного стану на території України.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.03.2023 у справі № 154/3029/14-ц зазначила, що правові висновки Верховного Суду не мають універсального характеру для всіх без винятку справ. З огляду на різноманітність суспільних правовідносин та обставин, які стають підставою для виникнення спорів у судах, з урахуванням фактичних обставин, які встановлюють суди на підставі наданих сторонами доказів у кожній конкретній справі, суди повинні самостійно здійснювати аналіз правовідносин та оцінку релевантності, та необхідності застосування правових висновків Великої Палати Верховного Суду в кожній конкретній справі.

Таким чином, суд вважає, що відповідач довів, що у розумінні статті 218 Господарського кодексу України обставини, на які він посилається в обґрунтування своїх заперечень в частині несвоєчасно поставленого товару, є непередбачуваними, невідворотними, надзвичайними обставинами із очевидним причинно-наслідковим зв`язком між введенням 24.02.2022 в Україні воєнного стану та неможливістю вчасного виконання відповідачем своїх зобов`язань перед позивачем за договором за даних умов здійснення господарської діяльності, що в своїй сукупності становить форс-мажорні обставини, про які останній добросовісно повідомляв позивача.

Щодо належного повідомлення позивача про настання форс-мажорних обставин.

Пунктом 8.2 Договору встановлено, що Сторона, що не може виконувати свої зобов`язання за договором внаслідок дії обставин непереборної сили, повинна не пізніше, ніж протягом 7 днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону у письмовій формі.

Як зауважив Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 09.07.2025 у справі № 904/975/24 у цій справі, у вирішенні цього питання підлягає застосуванню доктрина "лист у відповідь", а тому, за встановлених фактичних обставин спору, істотне значення має сам факт дотримання відповідачем вимог умов договору щодо повідомлення контрагента у 7-денний строк про виникнення обставин непереборної сили, ніж спосіб вчинення такого повідомлення. Наведене також узгоджується з висновками Верховного Суду, які викладені у постанові 03.08.2022 у справі № 910/5408/21.

Відповідач у своєму відзиві пояснив, що після початку повномасштабного вторгнення з боку російської федерації на територію України, та введення воєнного стану із 05 години 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, на підставі наказу № 445 від 24.02.2022 року виробнича діяльність ТОВ "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" була призупинена у всіх структурних підрозділах підприємства з 24.02.2022.

Водночас, ТОВ "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" було оформлено відповідні листи - повідомлення про настання форс-мажорних обставин. Відповідний лист-повідомлення про настання форс-мажорних обставин був оформлений і на адресу АТ "УКРАГАЗВИДОБУВАННЯ" (як і на адресу інших великих контрагентів - "Укрзалізниця", ДТЕК та інші) - вих № 075/65-22 від 25 лютого 2022 року.

Враховуючи, що сторони в Договорі не встановлювали конкретні вимоги щодо шляхів, засобів та оформлення повідомлення про настання обставин непереборної сили, а лише встановили єдину вимогу - повідомити у письмовій формі, ТОВ "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" було вирішено направили повідомлення тим самим способом, яким відбувалася комунікація під час виконання господарських договорів.

01 березня 2022 року в 12-52 з електронної адреси ІНФОРМАЦІЯ_6 на електронні адреси ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3); ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ); ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ); ІНФОРМАЦІЯ_7 (ІНФОРМАЦІЯ_8) було направлено повідомлення з темою відправлення: "повідомлення про надання форс-мажорних обставин". До даного повідомлення у вигляді вкладень додано документи: Вкладення з найменуванням "ПОВІДОМЛЕННЯ (Ф-М НТ до УГВ шість договорів) СКАН. Pdf" є сканованою копією у форматі PDF Повідомлення про настання форс-мажорних обставин на адресу керівництва АТ "Укргазвидобування", викладеного у паперовому вигляді на бланку ТОВ "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ", підписаного підписом Генерального директора ТОВ "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" та з відбитком печатки цього підприємства.

Другий документ - викладений в PDF форматі лист ТПП України № 2024-02.0-7.1 від 28.02.2022 р. щодо підтвердження настання форс-мажорних обставин.

Відповідно до даних поштового сервера відправлення електронного повідомлення відбулося успішно, та отримання даного повідомлення підтверджено серверами усіх шести отримувачів даного повідомлення.

Одну з шести електронних адрес, які отримали е-мейл з повідомленням про настання форс-мажорних обставин, а саме - ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), вказано в якості офіційної електронної адреси АТ "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" як сторони по договору в розділі 14 Договору "Реквізити сторін". Інший адресат - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) - є контактною особою в цілому по закупівлі UA-2021-09-14-007828-b, та цю інформацію розміщено на сторінці закупівлі (посилання на сторінку: ІНФОРМАЦІЯ_4 ).

Додатково до вищезазначеного, враховуючи паралізацію праці більшості поштових компаній в перші дні війни, повідомлення про настання форс-мажорних обставин вих № 075/65-22 від 25 лютого 2022 року було направлено засобами кур`єрської доставки 02 березня 2022 року Skynet Worldwild Express (СПД Булавін С.С.).

В подальшому, після продовження військового стану на наступні 30 днів, 17 березня об 14-45 з електронної адреси ІНФОРМАЦІЯ_6 на електронні адреси ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3); 'ІНФОРМАЦІЯ_7' ; ОСОБА_8 ; ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ); ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ); ОСОБА_7 (ІНФОРМАЦІЯ_9) було направлено повідомлення з найменуванням "продовження форс-мажорних обставин" та вкладенням Повідомлення про продовження форс-мажорних обставин вих № 075/69-22 від 17.03.2022.

Відповідно до даних поштового сервера відправлення електронного повідомлення відбулося успішно, та отримання даного повідомлення підтверджено серверами усіх шести отримувачів даного повідомлення.

Відповідач зазначає, що від самого початку укладання договору до повного його виконання, сторони договору знаходилися в стані активного листування, з обох сторін намагалися врегулювати наслідки початку війни, обидві сторони відчували на собі дію форс-мажорних обставин, тож жодних припущень щодо нібито неотримання повідомлень про форс-мажор від ТОВ "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" з боку АТ "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" не виникало. Більше того, значна частина листування прямо містить посилання на повідомлення відповідача про настання форс-мажорних обставин та пропозиції по подальшому врегулюванню виконання договорів, що є беззаперечним доказом направлення (і отримання) повідомлень. Так, лист № 30.6.2-05-1387 від 25.04.2022 року у своїй преамбулі прямо зазначає, що лист надсилається "у відповідь на ваші листи від 25.02.2022 р. № 075/65-22, № 075/69-22 від 17.03.2022 р. ….". Таким чином, твердження в позовній заяві про неповідомлення Відповідачем Позивача про початок дії обставин непереборної сили повністю не відповідають дійсності.

Суд зауважує, що чинне законодавство не містить визначення письмової форми документа виключно на папері, оскільки письмова форма документа передусім передбачає застосування саме письмових знаків, які застосовуються і в електронних листах тощо. Також положення Цивільного кодексу України містять таку альтернативу правочину у письмовій формі як усний правочин, а застосування інформаційно-телекомунікаційних систем прирівнюється до письмової форми (статті 205, 639 Цивільного кодексу України). Судом встановлено, що сторонами під час укладання договору не було погоджено конкретних додаткових вимог щодо шляхів, засобів та інших вимог до оформлення повідомлення про настання обставин непереборної сили.

Отже, суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати таким, що не відповідає письмові формі листа-повідомлення вих. № 075/65-22 від 25.02.2022, оскільки направлення цього листа електронним зв`язком не спростовує застосування саме письмової форми. Крім того, отримання даного повідомлення та відповідне розуміння змісту даного повідомлення підтверджується листами позивача у відповідь на адресу відповідача з посиланням на такий лист та його вихідний номер.

Окрім цього, суд, надаючи оцінку належності повідомлення позивача шляхом направлення листа на його електронну адресу, погоджену сторонами у реквізитах Договору, звертається до правового висновку, що міститься у постанові Верховного Суду від 22.01.2021 у справі № 640/11869/20: "Зі змісту статей 5, 7 та 8 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" вбачається, що електронна форма документу з обов`язковими реквізитами має таку ж юридичну силу, що документ, утворений у письмовій формі, крім випадків визначених законом".

Господарський суд також враховує, що відповідно до частини 1 статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

За вказаних обставин справи, суд вважає, що направлення відповідачем електронною поштою листа-повідомлення про настання форс-мажорних обставин вих. № 075/65-22 від 25.02.2022 було вчинено з додержанням вимоги п. 8.2. Договору щодо письмової форми повідомлення.

Таким чином, на переконання суду, повідомлення про форс-мажор, що виражене в листі за допомогою електронного засобу зв`язку (у даному випадку електронної пошти) є письмовою формою сповіщення позивача про настання форс-мажорних обставин.

Тобто, постачальник у спірних відносинах з позивачем діяв добросовісно. Як встановлено судами під час первісного розгляду цієї справи, відповідач вчиняв усі залежні від нього дії, спрямовані на якнайшвидше виконання своїх зобов`язань з постави товару за договором.

У Принципах міжнародних комерційних договорів (Принципи УНІДРУА в редакції 2016 року) у ч. 3 ст. 7.1.7 "Непереборна сила (форс-мажор)" вказано, що сторона, яка не виконала зобов`язання, має повідомити іншу сторону про виникнення перешкоди та її вплив на здатність виконувати зобов`язання. Якщо повідомлення не отримане іншою стороною протягом розумного строку після того, як сторона, яка не виконала, дізналася або могла дізнатися про перешкоду, вона несе відповідальність за збитки, які стали результатом неотримання повідомлення. У Принципах Європейського договірного права (ст. 8.108 (3)), присвячених питанням форс-мажору, вказано, що невиконуюча зобов`язання сторона має впевнитися у тому, що повідомлення про перешкоду та її вплив на виконання отримане іншою стороною впродовж розумного строку після того, як невиконуюча сторона дізналася або повинна була дізнатися про ці перешкоди.

Суд вважає, що при дослідженні обставин направлення повідомлення про настання форс-мажорних обставин необхідно враховувати, в тому числі, обставини, що можуть перешкоджати здійсненню самого письмового повідомлення про настання таких обставин та в певних випадках суто формальний підхід в цій частині не можна вважати виправданим та справедливим.

З урахуванням встановлених обставин, зважаючи на докази, надані сторонами в обґрунтування своїх позицій, суд дійшов висновку про доведеність відповідачем виникнення обставин непереборної сили, які унеможливили своєчасне та повне виконання договору, вчинення ним дій задля уникнення негативних наслідків впливу цих обставин та наявність підстав для звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання за договором № УГВ 561/30-22 від 31.01.2022 на підставі п.п. 8.1, 8.2 договору та положень ст. 617 ЦК України та ст. 218 ГК України у вигляді стягнення пені та штрафу, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Відповідно до частини 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи відмову в задоволенні позову, судові витрати у справі зі сплати судового збору слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Акціонерного товариства "Укргазвидобування" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерпайп Ніко Тьюб" про стягнення 219 293 584,00 грн - відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 18.12.2025.

Суддя Н.Г. Назаренко