ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року м. ОдесаСправа № 916/1779/25
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Таран С.В.,

Суддів: Богатиря К.В., Поліщук Л.В.,

при секретарі судового засідання Фещук В.М.,

за участю представників:

від Департаменту комунальної власності Одеської міської ради участі не брали,

від Громадської організації "Інваліди надії в майбутнє" участі не брали,

від Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Центральний-26" участі не брали,

розглянувши апеляційну скаргу Департаменту комунальної власності Одеської міської ради

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 11.08.2025 про закриття провадження, прийняту суддею Деркач Т.Г., м. Одеса, повний текст складено 13.08.2025,

у справі №916/1779/25

за позовом: Департаменту комунальної власності Одеської міської ради

до відповідача: Громадської організації "Інваліди надії в майбутнє"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Центральний-26"

про виселення та стягнення 654 263,94 грн

ВСТАНОВИВ:

У травні 2025 р. Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся з позовом до Громадської організації "Інваліди надії в майбутнє", в якому, з урахуванням заяви б/н від 11.08.2025 (вх.№25024/25 від 11.08.2025), просив виселити відповідача з нежитлового приміщення підвалу загальною площею 265,1 кв.м, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Євгена Чикаленка, 61-А, на користь позивача, а також стягнути з відповідача на користь позивача неустойку за прострочення повернення об`єкта оренди у розмірі 654263,94 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неправомірними діями відповідача, який, не зважаючи на припинення договірних орендних відносин з Департаментом комунальної власності Одеської міської ради, безпідставно не здійснив своєчасне повернення останньому об`єкта оренди нежитлового приміщення підвалу загальною площею 265,1 кв.м, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Євгена Чикаленка, 61-А, що зумовлює необхідність виселення Громадської організації "Інваліди надії в майбутнє" з вказаного об`єкту нерухомого майна з нарахуванням неустойки у розмірі подвійної плати за користування орендованим майном за час прострочення у період з 01.11.2022 по 31.03.2025.

За вказаною позовною заявою місцевим господарським судом 12.05.2025 відкрито провадження у справі №916/1779/25.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.08.2025 (суддя Деркач Т.Г.) закрито провадження у справі №916/1779/25 в частині позовних вимог Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до Громадської організації "Інваліди надії в майбутнє" про виселення з нежитлового приміщення підвалу загальною площею 265,1 кв.м, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Євгена Чикаленка, 61-А, на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради.

Зазначена ухала мотивована тим, що позивач вже звертався до Громадської організації "Інваліди надії в майбутнє" з відповідною позовною вимогою про виселення останньої з нежитлового приміщення підвалу загальною площею 265,1 кв.м, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Євгена Чикаленка, 61-А, переданого відповідачеві у тимчасове користування на підставі договору оренди нежитлового приміщення №526/203 від 05.08.2013, та у задоволенні вказаної позовної вимоги відмовлено рішенням Господарського суду Одеської області від 05.07.2023 у справі №916/3409/22, яке набрало законної сили, що свідчить про наявність підстав для застосування положень пункту 2 частини першої статті 175 Господарського процесуального кодексу України та закриття провадження у справі №916/1779/25 в частині позовних вимог про виселення відповідача з об`єкта оренди на підставі пункту 3 частини першої статті 231 цього Кодексу.

Не погодившись з постановленою ухвалою, Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 11.08.2025 про закриття провадження у справі №916/1779/25 та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду в частині позовної вимоги про виселення відповідача.

Зокрема, апелянт наголошує на тому, що у межах справи №916/3409/22 підставою для виселення відповідача з об`єкта оренди було припинення відповідного договору оренди та відсутність у орендаря правових підстав для подальшого користування ним, у той час як у цій справі підставою для виселення є викладений в постанові Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.11.2023 у справі №916/3409/22 висновок щодо відсутності доказів на підтвердження повернення відповідачем об`єкта оренди Департаменту комунальної власності Одеської міської ради за договором оренди на підставі акту приймання-передачі. З огляду на викладене, скаржник зазначає про нетотожність позовних вимог про виселення, заявлених у справах №916/3409/22 та №916/1779/25.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Таран С.В., суддів: Богатиря К.В., Поліщук Л.В. від 04.09.2025 у справі №916/1779/25 за вказаною апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження; встановлено строк для подання відзивів на апеляційну скаргу, а також будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань до 19.09.2025.

В подальшому ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.09.2025 вирішено розглянути вищенаведену апеляційну скаргу поза межами строку, встановленого частиною другою статті 273 Господарського процесуального кодексу України, у розумний строк, достатній для забезпечення можливості реалізації учасниками процесу відповідних процесуальних прав з урахуванням запровадженого в Україні воєнного стану, та призначено дану справу для розгляду зазначеної апеляційної скарги на 22.10.2025 о 10:00.

Між тим, з огляду на тимчасову непрацездатність судді Таран С.В. у період з 16.10.2025 по 31.10.2025, судове засідання у справі №916/1779/25, призначене на 22.10.2025 о 10:00, не відбулося, про що складено відповідну довідку.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.11.2025 призначено справу №916/1779/25 для розгляду апеляційної скарги Департаменту комунальної власності Одеської міської ради на ухвалу Господарського суду Одеської області від 11.08.2025 про закриття провадження у цій справі на 10.12.2025 о 14:30.

У судовому засіданні 10.12.2025 представники учасників справи участі не брали, хоча були належним чином сповіщені про дату, час та місце його проведення, що підтверджується матеріалами справи (т.2 а.с.76-78).

Громадська організація "Інваліди надії в майбутнє" та Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "Центральний-26" своїм правом згідно з частиною першою статті 263 Господарського процесуального кодексу України не скористалися, відзивів на апеляційну скаргу не надали, що в силу частини третьої статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

В силу статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування Господарським судом Одеської області норм права, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Предметом апеляційного перегляду є ухвала суду першої інстанції про закриття провадження у справі №916/1779/25 на підставі пункту 3 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу.

Відповідно до положень пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами; є рішення третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу, прийняте в межах його компетенції в Україні щодо спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, за винятком випадків, коли суд відмовив у видачі виконавчого документа на примусове виконання такого рішення; є рішення суду іноземної держави або міжнародного комерційного арбітражу, визнане в Україні в установленому законом порядку, щодо спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Зазначені правові норми є відображенням принципу юридичної визначеності як одного із основоположних аспектів верховенства права, який полягає у тому, що у разі ухвалення судом остаточного рішення у справі таке рішення не може бути піддано сумніву.

Передумовою для застосування положень пункту 2 частини першої статті 175 Господарського процесуального кодексу України, та, як наслідок, реалізації пункту 3 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України, є наявність двох справ з тотожним суб`єктним складом, предметом та підставами.

Зі змісту вказаних норм слідує, що розгляд та вирішення по суті спору про той же предмет, між тими ж сторонами, з тих же підстав, свідчить про реалізацію особою (особами) у процесуальному порядку, однак в межах іншого провадження (справи), права на захист щодо конкретної вимоги у спірних правовідносинах між тими ж сторонами, з тих же підстав та про той же предмет, внаслідок чого ця особа (особи) у процесуальному сенсі (порядку) втрачає в подальшому право на судовий захист та на задоволення вимоги, щодо якої вже ухвалене рішення по суті у спорі про той же предмет, між тими ж сторонами, з тих же підстав.

При цьому для закриття провадження у справі необхідна наявність одночасно трьох однакових складових - сторін, предмету, підстав звернення до суду з позовною заявою.

Визначення терміну "предмет позову" полягає у визначенні конкретних вимог позивача, "підстава позову" чим він обґрунтовує свої вимоги і "зміст вимоги" спосіб захисту свого права, який він обрав.

Визначаючи підстави позову як елемент його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права, оскільки предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

У постанові Верховного Суду від 28.11.2019 у справі №910/8357/18 визначено, що підставами заявленого позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Фактична підстава позову це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову це посилання у позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача.

Підставою позову може бути як один, так і декілька юридичних фактів матеріально-правового характеру.

Чинні норми Господарського процесуального кодексу України не позбавляють заявника права на розгляд спору про той же предмет, у разі зазначення ним інших підстав позову та надання інших доказів, якими він обґрунтовує ці підстави.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 24.02.2021 у справі №910/15598/19(910/8017/20), від 18.03.2021 у справі №909/783/20, від 16.11.2021 у справі №910/694/21, від 31.05.2022 у справі №916/2853/20.

Разом з тим не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі №924/1473/15).

Суд апеляційної інстанції вбачає, що у грудні 2022 року Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Громадської організації "Інваліди надії в майбутнє", в якому просив виселити відповідача з нежитлового приміщення підвалу загальною площею 265,1 кв.м, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Вільямса (на теперішній час вул. Євгена Чикаленка), 61-А, а також стягнути з нього 446967,54 грн неустойки за прострочення повернення об`єкта оренди за період з 10.08.2020 по 31.10.2022.

Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що, не зважаючи на припинення договору оренди нежитлового приміщення №526/203 від 05.08.2013, укладеного між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради та Громадською організацією "Інваліди надії в майбутнє", остання безпідставно не здійснила своєчасне повернення об`єкта оренди, що зумовило необхідність її виселення у примусовому порядку та нарахування неустойки у розмірі подвійної плати за користування орендованим майном за час прострочення повернення майна з оренди.

На підтвердження наведених обставин позивачем до матеріалів справи було надано, зокрема, договір оренди нежитлового приміщення №526/203 від 05.08.2013 з низкою укладених до нього додаткових угод.

За вказаною позовною заявою місцевим господарським судом 19.12.2022 відкрито провадження у справі №916/3409/22.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 05.07.2023 у справі №916/3409/22, яке набрало законної сили, зокрема, відмовлено у задоволенні позовної вимоги про виселення Громадської організації "Інваліди надії в майбутнє" з нежитлового приміщення підвалу загальною площею 265,1 кв.м, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Вільямса, 61, на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради.

Поряд з цим, звертаючись у травні 2025 року з позовом у даній справі, Департамент комунальної власності Одеської міської ради просив виселити Громадську організацію "Інваліди надії в майбутнє" з нежитлового приміщення підвалу загальною площею 265,1 кв.м, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Євгена Чикаленка, 61-А, на користь позивача, а також стягнути з відповідача на користь позивача неустойку за прострочення повернення об`єкта оренди у розмірі 654263,94 грн у зв`язку з невиконанням відповідачем обов`язку з повернення нежилого приміщення за припиненим договором оренди нежитлового приміщення №526/203 від 05.08.2013.

Отже, сторонами у справі №916/3409/22 та у даній справі є Департамент комунальної власності Одеської міської ради (позивач) і Громадська організація "Інваліди надії в майбутнє" (відповідач).

Предметом позову у зазначених справах є, зокрема вимога позивача про виселення відповідача з того самого об`єкта оренди нежитлового приміщення підвалу загальною площею 265,1 кв.м, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Євгена Чикаленка, 61-А, переданого Громадській організації "Інваліди надії в майбутнє" у користування на підставі того ж самого договору оренди нежитлового приміщення №526/203 від 05.08.2013.

Правовою підставою в обох справах позивачем визначено положення статті 785 Цивільного кодексу України, статті 25 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" і статті 66 Закону України "Про виконавче провадження".

Фактичні підстави заявлення відповідної позовної вимоги у наведених справах зводяться до невиконання відповідачем обов`язку щодо повернення орендованого майна орендодавцю після закінчення строку дії договору оренди нежитлового приміщення №526/203 від 05.08.2013.

Таким чином, наведене свідчить про те, що суб`єктний склад сторін, підстави та предмет позову у даній справі (№916/1779/25) та у справі №916/3409/22 в частині вимоги позивача про виселення Громадської організації "Інваліди надії в майбутнє" з нежитлового приміщення підвалу загальною площею 265,1 кв.м, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Євгена Чикаленка, 61-А, на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради є тотожними.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який полягає у тому, що у разі ухвалення судом остаточного рішення у справі таке рішення не може бути піддано сумніву (рішення у справі "Брумареску проти Румунії").

У пункті 91 рішення "Науменко проти України" від 09.11.2004 Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване статтею 6 §1 Конвенції, повинно тлумачитися в світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основних аспектів верховенства права є принцип юридичної певності, який, серед іншого, вимагає, щоб остаточні рішення судів не могли бути поставлені під сумнів.

Враховуючи вищенаведене у сукупності та зважаючи на те, що звернення позивача до суду з тотожною позовною вимогою між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав, направлено на перегляд висновків суду за результатами розгляду попереднього позову у справі №916/3409/22 щодо відмови у виселенні відповідача з об`єкта оренди, що не відповідає принципу юридичної визначеності і фактично здатне призвести до переоцінки обставин, встановлених наведеним судовим рішенням, що, у свою чергу, суперечить положенням пункту 1 статті 6 Конвенції, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду погоджується з висновком Господарського суду Одеської області стосовно закриття провадження у справі №916/1779/25 в частині позовної вимоги Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до Громадської організації "Інваліди надії в майбутнє" про виселення з нежитлового приміщення підвалу загальною площею 265,1 кв.м, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Євгена Чикаленка, 61-А, на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради.

Доводи апелянта про те, що в межах даної справи змінено підставу виселення відповідача з займаного об`єкта з урахуванням висновків, наведених у постанові Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.11.2023 у справі №916/3409/22, судом апеляційної інстанції до уваги не приймаються, оскільки, як зазначалося вище, не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні первісних підстав (неповернення об`єкта оренди після спливу строку дії договору оренди). Неповернення орендованого майна після припинення договору оренди не є новою самостійною підставою позову, а становить складову того самого юридичного факту, який був предметом дослідження та оцінки суду під час розгляду справи №916/3409/22. Саме припинення договору оренди та відсутність правових підстав для подальшого користування майном зумовлюють обов`язок орендаря повернути об`єкт оренди, а тому зазначені обставини перебувають у нерозривному взаємозв`язку.

Посилання скаржника на висновки, викладені у постанові Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.11.2023 у справі №916/3409/22, як на підставу для пред`явлення нового позову, відхиляються колегією суддів, оскільки правова оцінка обставин, надана судом у вказаній справі, не є новим юридичним фактом матеріально-правового характеру, а тому не може змінювати підстави позову та слугувати підґрунтям для повторного звернення до суду з тотожною вимогою. Такий підхід позивача не узгоджується з принципом юридичної визначеності, який відповідно до практики Європейського суду з прав людини виключає можливість повторного розгляду спору з метою досягнення іншого результату.

Тривале фактичне користування відповідачем спірним нежитловим приміщенням після припинення договору оренди саме по собі не створює нової підстави для заявлення вимоги про виселення, оскільки таке користування є продовженням тих самих правовідносин, яким уже надано судову оцінку у справі №916/3409/22. За відсутності зміни об`єкта оренди, суб`єктного складу сторін або виникнення нового самостійного матеріально-правового факту повторне звернення з вимогою про виселення суперечить принципу остаточності судового рішення.

За умовами статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Отже, з огляду на те, що твердження апелянта щодо порушення Господарським судом Одеської області норм права при постановленні оскаржуваної ухвали від 11.08.2025 про закриття провадження у справі №916/1779/25 не знайшли свого підтвердження, підстав для скасування зазначеного судового акта суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись статтями 175, 231-233, 236, 240, 255, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту комунальної власності Одеської міської ради залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Одеської області від 11.08.2025 про закриття провадження у справі №916/1779/25 без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 15.12.2025.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя К.В. Богатир

Суддя Л.В. Поліщук