ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" грудня 2025 р.м. ХарківСправа № 922/2959/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шатернікова М.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Зубар Лариси Вікторівни ( АДРЕСА_1 ; ідент. номер НОМЕР_1 )

до Комунального некомерційного підприємства "Чугуївська центральна лікарня ім. М.І. Кононенка" Чугуївської міської ради Харківської області (63503, Харківська область, м. Чугуїв, вул. Гвардійська, 52; ідент. код 02002380)

про стягнення 209070,00 грн.

без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Зубар Лариса Вікторівна звернулась до Комунального некомерційного підприємства "Чугуївська центральна лікарня ім. М.І. Кононенка" Чугуївської міської ради Харківської області з позовом про стягнення суми боргу в розмірі 209070,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на порушення відповідачем зобов`язань з оплати вартості товару, поставленого на підставі договорів поставки реактивів № 11/1 та № 11/2 від 11.06.2025. Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 29.08.2025 прийнято позовну заяву Фізичної особи-підприємця Зубар Лариси Вікторівни до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/2959/25, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

Представник відповідача у поданому відзиві (вх. 20756 від 10.09.2025) просить розглянути справу з врахуванням позиції, викладеної у висновку від 16.07.2025 року Північно-Східного офісу Держаудитслужби України (ID моніторингу: UA-М-2025-06-30-000016) про встановлення порушення законодавства в сфері публічних закупівель, зокрема пов`язаного з неподанням ФОП Зубар Л.В. у складі тендерної пропозиції документів, передбачених вимогами тендерної документації. Зокрема, відповідач наголошує, що у якості усунення порушень, зазначених у висновку, Північно-Східний офіс Держаудитслужби зобов`язав замовника - КНП "Чугуївська центральна лікарня ім. М.І. Кононенка" вжити заходів щодо розірвання договорів № 11/1 та № 11/2 від 11.06.2025. На виконання цієї вимоги, між позивачем та відповідачем було укладено додаткові угоди до відповідних договорів від 21.07.2025 року. При цьому, відповідач підтверджує, що на момент укладення додаткових угод, отриманий товар не був оплачений замовником, та наполягає, що після розірвання договорів № 11/1 та № 11/2 від 11.06.2025 вони втратили свою чинність. А тому, процедура оплати видаткових накладних за поставлений товар, за вищезазначеними договорами може трактуватись контролюючими органами, як порушення законодавства, у зв`язку з чим відповідачем і не було здійснено сплату послуг ФОП Зубар Л.В.

16.09.2025 року позивачем надано до суду відповідь на відзив (вх. № 21290), в якій позивач наголошує на сумлінному виконанні взятих на себе договірних зобов`язань та своєчасної поставки продукції відповідно до умов договорів, яка була прийнята відповідачем без зауважень до розірвання договорів; посилаючись на приписи ч. 2. ст. 651 ЦК України позивач наголошує, на обов`язку відповідача оплатити товар, отриманий до моменту розірвання договорів. У зв`язку з чим просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача 209070,00 грн.

Надані сторонами заяви прийняті судом до розгляду та долучені до матеріалів справи.

Відповідно до статті 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Разом з цим, суд зазначає наступне.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Господарський суд Харківської області продовжує здійснювати правосуддя. Згідно з ст. 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.

Відповідно до Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Наказом Голови Верховного Суду від 04.03.2022 також визначено, що запровадження воєнного стану на певній території є поважною причиною для поновлення процесуальних строків.

Отже, виходячи з нормативних актів, які були прийняті, режим роботи кожного конкретного суду визначається окремо, з урахуванням ситуації, що склалась у регіоні, суд у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів, оперативно приймає рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ при цьому уникаючи надмірного формалізму.

Також Суд звертає увагу на те, що розумність строків розгляду справи судом є одним із основних засад (принципів) господарського судочинства (пункт 10 частини третьої статті 2 ГПК України).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово вказував на необхідність дотримання принципу розумності тривалості провадження.

Так, у рішення "Вергельський проти України" ЄСПЛ вказав, що розумність тривалості провадження має оцінюватися у світлі конкретних обставин справи та з урахуванням таких критеріїв, як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що "при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (див. рішення у справі "Walchli v. France", заява № 35787/03, п. 29, 26 липня 2007 року; "ТОВ "Фріда" проти України", заява №24003/07, п. 33, 08 грудня 2016 року).

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

У місті Харкові, де розташований Господарський суд Харківської області, постійно оголошуються повітряні тривоги, під час яких суддя та працівники апарату суду мають перебувати в укриттях з метою уникнення загрози життю та здоров`ю.

Чинним законодавством України у сфері цивільного захисту передбачений чіткий алгоритм поведінки громадян та відповідні повноваження органів державної влади, місцевого самоврядування, керівників підприємств і організацій усіх форм власності у випадку виникнення надзвичайної ситуації. Шляхом відповідних оповіщень (сигналів і повідомлень) органи управління цивільного захисту доводять до мешканців населених пунктів інформацію про загрозу та виникнення надзвичайних ситуацій, повітряної тривоги, аварій, катастроф, епідемій, пожеж тощо. Після отримання таких оповіщень громадяни мають діяти відповідно до наданих інструкцій та правил цивільного захисту. Зокрема, припинити роботу та вжити необхідних заходів безпеки (рішення Ради суддів України від 05.08.2022 № 23).

Відповідно до наведених приписів судами запроваджено локальні заходи (план, порядок дій, розпорядження) щодо інформування про сигнал "повітряна тривога" та реагування задля збереження життя і здоров`я суддів, працівників апарату та відвідувачів суду, зокрема для їх негайного переходу до укриття.

При цьому обставини оголошення сигналу "повітряна тривога" у певному регіоні слід вважати загальновідомими, тобто такими що не потребують доказування. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 грудня 2022 року у справі № 910/2116/21 (910/12050/21).

На підставі вищевикладеного, суд звертає увагу, що враховуючи наявність загрози, у зв`язку зі збройною агресією збоку РФ, на підставі чого введено в Україні воєнний стан, поточну обстановку, що склалася в місті Харкові, постійні тривоги, які впливають на виготовлення процесуальних документів, наявної беззаперечної та відкритої інформації щодо постійних обстрілів міста Харкова та Харківської області, а також приймаючи до уваги перебування судді Шатернікова М.І. у відпустці з 07.10.2025 до 18.11.2025 рок, суд був вимушений вийти за межі граничного процесуального строку розгляду даної справи встановленого ст. 248 ГПК України, здійснивши її розгляд у розумний строк, застосувавши ст. 2, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 3 Конституції України та ст. 2, 11 ГПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив наступне.

11.06.2025 між Комунальним некомерційним підприємством "Чугуївська центральна лікарня ім. М.І. Кононенка" Чугуївської міської ради Харківської області (відповідач, замовник) та Фізичною особою-підприємцем Зубар Ларисою Вікторівною (позивач, постачальник) було укладено договір поставки № 11/1 (т.с. І а.с. 9-14), відповідно до умов пункту 1.1. якого постачальник зобов`язується протягом 2025 року поставити замовникові «Лабораторні реактиви (Лот №1. Реактиви лабораторні для клінічних досліджень)» ДК 021:2015: «33690000-3 Лікарські засоби різні» (далі - Товар), який зазначено у Специфікації (Додаток №1), а Замовник - прийняти і оплатити товар в порядку та на умовах визначених даним договором.

Одночасно, 11.06.2025 між Комунальним некомерційним підприємством "Чугуївська центральна лікарня ім. М.І. Кононенка" Чугуївської міської ради Харківської області (відповідач, замовник) та Фізичною особою-підприємцем Зубар Ларисою Вікторівною (позивач, постачальник) було укладено договір поставки № 11/2 (т.с. І а.с. 16-19), відповідно до умов пункту п 1.1. постачальник зобов`язується протягом 2025 року поставити замовникові «Лабораторні реактиви (Лот №1. Реактиви лабораторні для клінічних досліджень)» ДК 021:2015: « 33690000-3 Лікарські засоби різні» (далі - Товар), який зазначено у Специфікації (Додаток №1), а Замовник - прийняти і оплатити товар в порядку та на умовах визначених даним договором.

Відповідно до умов Договорів, що за своїм змістом є аналогічними, сторони погодили, що оплата здійснюється по факту поставки Товару (його партії), згідно видаткової накладної, протягом 30 календарних днів з дати поставки Товару. У разі затримки бюджетного фінансування розрахунок за поставлений Товар здійснюється протягом 30 банківських днів з дати отримання Замовником бюджетного призначення на фінансування закупівлі на свій рахунок, згідно видаткової накладної (п. 4.1 договорів.

Відповідно до п.п. 7.4.1. договорів, постачальник має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за поставлені товари.

Договір набуває чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2025 року, але до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 11.1. договору).

Так, з матеріалів справи вбачається, що фізична особа-підприємець Зубар Лариса Вікторівна, як постачальник, передала покупцеві - Комунальному некомерційному підприємству "Чугуївська центральна лікарня ім. М.І. Кононенка" Чугуївської міської ради Харківської області товар, який прийнято останнім без зауважень, на підставі наступних видаткових накладних:

- № 2804 від 01 липня 2025р. на суму 11490,00 грн;

- № 3041 від 07 липня 2025 р. на суму 7535,00 грн;

- № 3042 від 07 липня 2025 р. на суму 93925,00 грн;

- № 2805 від 01 липня 2025р. на суму 4980,00 грн;

- № 3043 від 07 липня 2025 р. на суму 71060,00 грн;

- № 3044 від 07 липня 2025 р. на суму 20080,00 грн

При цьому, позивач наполягає, що товар за вищевказаними накладними передано відповідачу на виконання договору № 11/1 від 11.06.2025 року (накладні № 2804, № 3041, № 3042) та договору № 11/2 від 11.06.2025 року (накладні № 2805, № 3043, № 3044) і такий товар не оплачено.

Таким чином, у відповідача перед ФОП ЗУБАР ЛАРИСА ВІКТОРІВНА виникла заборгованість по оплаті поставленого товару і сума заборгованості, за твердженнями останнього, складає:

- за Договором № 11/1 - 112 950,00 грн;

- за Договором № 11/2 - 96 120,00 грн.

При цьому, судом прийнято до уваги, що у вищезазначених видаткових накладних відсутнє посилання на номери договорів, на які посилається позивач, як на підставу виникнення правовідносин між сторонами. Проте, оскільки відповідачем цей факт не оспорюється, доказів наявності інших домовленостей до матеріалів справи не надано, суд визнає, що вказані поставки здійснені на виконання договорів № 11/2 та № 11/1 від 11.06.2025 року.

Крім того, сторонами визнається, що укладення договорів № 11/1 та № 11/2 від 11.06.2025 року відбулось за результатами проведення процедури відкритих торгів (з особливостями) по закупівлі «Лабораторні реактиви (Лот №1. Реактиви лабораторні для клінічних досліджень. Лот №2. Реактиви для лабораторного обладнання)» (Ідентифіката закупівлі: UA-2025-05-20-009865-а), в якій переможцем торгів визнано Фізичну особу-підприємця Зубар Ларису Вікторівну (ідент. код НОМЕР_1 ).

У подальшому, Комунальне некомерційне підприємство "Чугуївська центральна лікарня ім. М.І. Кононенка" Чугуївської міської ради Харківської області звернулось до ФОП Зубар Лариси Вікторівни з листом № 01-19/3016 від 18.07.2025, в якому з посиланням на висновок Північно-Східного офісу Держаудитслужби України від 16 липня 2025 року (ID моніторингу: UA-М-2025-06-30-000016) про встановлення порушення законодавства в сфері публічних закупівель, викладено пропозицію розірвати договори № 11/1 від 11.06.2025 Лот 1 та № 11/2 від 11.06.2025 Лот 2 відповідно до п. 11.4.

А відтак, з посиланням на розірвання договорів № 11/1 та № 11/2 від 11.06.2025 року та висновок Північно-Східного офісу Держаудитслужби України від 16 липня 2025 року, відповідач заперечує наявність у нього обов`язку з оплати отриманого від ФОП Зубар Лариси Вікторівни товару на суму 209070,00 грн.

05.08.2025р. на адресу відповідача позивачем було направлено претензію про сплату заборгованості за договорами № 11/1, № 11/2 від 11.06.2025 року у загальному розмірі 209 070,00 грн. Вимога про сплату заборгованості була залишена без виконання.

Обставини щодо стягнення з відповідача заборгованості у загальному розмірі 209 070,00 грн й стали підставою для звернення позивача до суду з позовом по даній справі, в якому наголошує на тому, що відповідач, у порушення вимог п.п. 4.1., 7.4.1. договорів оплату отриманого від позивача товару так і не здійснив, чим порушує майнові інтереси ФОП Зубар Лариси Вікторівни.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Укладені між сторонами договори за своєю правовою природою є договором поставки. Згідно положень статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 692 ЦК України, унормовано, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За приписами ч. 1 ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Сторонами у договорах № 11/1, № 11/2 від 11.06.2025 року порядок розрахунків за договорами визначено у п. 4.1. договору, якими унормовано, що плата здійснюється по факту поставки товару (його партії), згідно видаткової накладної, протягом 30 календарних днів з дати поставки товару.

Вказані договори на момент поставки були діючими.

Доказів своєчасного здійснення замовником всіх платежів у строки визначені сторонами у п. 4.1 договору до суду не надано.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, враховуючи вищевикладене, не надання відповідачем доказів здійснення своєчасної оплати товару у строки визначені сторонами у договорах, або обґрунтованих заперечень проти вимог позивача, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання зобов`язання, взятого на себе за договорами № 11/1, № 11/2 від 11.06.2025 року з оплати поставленого 01.07.2025 та 07.07.2025 р. фізичною особою-підприємцем Зубар Ларисою Вікторівною товару на загальну суму 209 070,00 грн.

За приписами статей 13, 74 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Матеріали справи містять докази виконання позивачем взятих на себе зобов`язань за договором щодо поставки відповідачу товару, прийнятого без зауважень та не містять доказів в підтвердження своєчасної оплати відповідачем заборгованості за поставлений товар, що є предметом позову, при цьому учасниками справи не зазначено про існування таких доказів станом на час звернення позивачем до суду за захистом своїх прав.

Щодо заперечень відповідача з посиланням на висновок Північно-Східного офісу Держаудитслужби України від 16.07.2025 року (ID моніторингу: UA-М-2025-06-30-000016) про встановлення порушення законодавства в сфері публічних закупівель, то судом такі твердження не приймаються до уваги.

Оскільки, по-перше, до матеріалів справи не надано, ані самого висновку, ані документів на підставі яких було проведено процедуру відкритих торгів.

Разом з тим, за умови існування між сторонами договірних правовідносин виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладених між сторонами договорів і не можуть їх змінювати.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 10.09.2013 у справі № 21-237а13.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 3 ЦК України однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору.

Тобто укладання сторонами у справі договорів, дії сторін по виконанню їх умов, у тому числі поставка та отримання товарів є підтвердженням того, що сторони перебували у договірних відносинах.

Матеріалами справи підтверджено, що на момент здійснення поставок, прийнятих відповідачем без зауважень, між сторонами спору діяли договори № 11/1, № 11/2 від 11.06.2025 року.

Статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

З огляду на викладене вище, враховуючи положення цивільного законодавства щодо свободи договору та обов`язковості виконання сторонами договірних зобов`язань, приймаючи до уваги відсутність в матеріалах справи судового рішення, яким вирішено питання про недійсність вищевказаних договорів, господарський суд доходить висновку про наявність у відповідача обов`язку виконувати прийняті на себе грошові зобов`язання.

Одночасно, суд вважає за необхідне наголосити, що згідно норм ЦК та ГК України відсутність бюджетного фінансування не є підставою для звільнення боржника від обов`язку виконати грошове зобов`язання по оплаті товарів, робіт чи послуг. Частиною першою статті 96 Цивільного кодексу України визначено, що юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями. Статтею 617 Цивільного кодексу України прямо передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважається обставинами, які є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відповідач не надав суду належних доказів виконання домовленості або вмотивованих заперечень проти неї, а також враховуючи, що відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, вимоги позивача в сумі основного боргу у розмірі 209 070,00 грн визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат позивача, суд керується наступним.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 3 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Враховуючи задоволення позову у повному обсязі, на відповідача покладаються судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2508,84 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 2, ч. 3 ст. 13, ст. 73-74, 76-79, 86, п. 2 ч. 1 ст. 129, ст. 236-242, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ФОП Зубар Лариси Вікторівни задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального некомерційного підприємства "Чугуївська центральна лікарня ім. М.І. Кононенка" Чугуївської міської ради Харківської області (63503, Харківська область, м. Чугуїв, вул. Гвардійська, 52; ідент. код 02002380) на користь Фізичної особи-підприємця Зубар Лариси Вікторівни ( АДРЕСА_1 ; ідент. номер НОМЕР_1 ; рахунок НОМЕР_2 в ПАТ "БАНК ВОСТОК" МФО 307123) 209 070,00 грн заборгованості та 2508,84 грн судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "15" грудня 2025 р.

Суддя М.І. Шатерніков