ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2025 року м.Дніпро Справа № 904/5535/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Мороза В.Ф., Паруснікова Ю.Б.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра Тактарова Романа Рафаїловича на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 21.10.2025 (суддя Юзіков С.Г., повний текст якої підписаний 21.10.2025) у справі №904/5535/25

за позовом Центральної окружної прокуратури міста Дніпра в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної ради, м. Дніпро та Міністерства культури та стратегічних комунікацій України, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІМ-СЕРВІС", м. Дніпро

про повернення нерухомого майна

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.10.2025 у справі №904/5535/25 повернуто позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Не погодившись із зазначеною ухвалою до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся Керівник Центральної окружної прокуратури міста Дніпра Тактаров Роман Рафаїлович, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, скаржник вказує на те, що суд першої інстанції повинен був діяти відповідно до вимог частини другої статті 6 Закону України «Про судовий збір» та частини другої статті 163, частини другої статті 174 ГПК України.

Скаржник також звернув увагу, що відповідно до частини 2 статті 11 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", замовниками оцінки майна можуть бути особи, яким зазначене майно належить на законних підставах або в яких майно перебуває на законних підставах, а також ті, які замовляють оцінку майна за дорученням зазначених осіб. Прокурор не є власником спірного об`єкта, а тому замовником оцінки відповідно до зазначеного Закону він бути не може.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався, що не перешкоджає перегляду в апеляційному порядку ухвали господарського суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.10.2025 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Іванова О.Г. (доповідач), судді Парусніков Ю.Б., Мороз В.Ф.

З огляду на відсутність в суді апеляційної інстанції матеріалів справи на час надходження скарги, ухвалою суду від 31.10.2025 здійснено запит матеріалів справи №904/5535/25 із Господарського суду Дніпропетровської області та відкладено вирішення питання про рух апеляційної скарги до надходження матеріалів справи до суду апеляційної інстанції.

17.11.2025 матеріали справи № 904/5535/25 надійшли до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 18.11.2025 відкрито апеляційне провадження за скаргою Керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра Тактарова Романа Рафаїловича на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 21.10.2025 у справі №904/5535/25; ухвалено розглянути апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла висновку про наявність підстав для задоволення скарги.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.

До Господарського суду Дніпропетровської області звернулася Центральна окружна прокуратура міста Дніпра в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної ради та Міністерства культури та стратегічних комунікацій України з позовом до ТОВ "ДІМ-СЕРВІС" про зобов`язання ТОВ "ДІМ-СЕРВІС" повернути на користь територіальних громад сіл, селищ, міст області в особі Дніпропетровської обласної ради () нерухоме майно - приміщення поз. 3, загальною площею 60,3 кв.м в приміщенні №5 на першому поверсі будівлі А-2, А1-1 в місті Дніпрі по вул. Князя Ярослава Мудрого, 11, що є складовою частиною пам`ятки історії національного значення "Будинок міської садиби ХІХ століття, де народилась О.П. Блаватська і жила династія Фадеєвих", охоронний №040025-Н.

Позовна заява була подана без додержання вимог, встановлених ст.162, 164 ГПК України, у зв`язку з чим, Господарський суд Дніпропетровської області 06.10.2025 позовну заяву залишив без руху, зобов`язав Прокурора протягом 10 днів з дня отримання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху усунути недоліки позовної заяви шляхом надання: - доказів на підтвердження вартості майна, про повернення якого заявлено в позові, станом на момент подання позову; доказів сплати судового збору в розмірі вартість майна х 1,5% х коефіцієнт 0,8.

Прокуророві роз`яснено, що у випадку невиконання останнім вимог суду про усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала суду доставлена Прокуророві в електронний кабінет 06.10.2025, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. Відтак, встановлений судом строк на усунення недоліків позовної заяви закінчився 17.10.2025.

16.10.2025 від Прокурора надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви. В якості доказів вартості майна, що витребовується, станом на момент подання позову Прокурором надано Довідку про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 07.10.2025.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.10.2025 у справі №904/5535/25 повернуто позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Зазначений процесуальний документ і є предметом апеляційного оскарження.

Повертаючи позов, Господарський суд зазначив, що ціна позову визначається від ринкової вартості майна на момент звернення до суду та повинна бути підтверджена відповідними відомостями (оцінкою відповідної установи/спеціаліста).

Водночас, Прокурор до заяви про усунення недоліків додав Довідку про оціночну вартість об`єкта нерухомості (сформовану 07.10.2025), з посиланням на Порядок ведення єдиної бази даних звітів про оцінку, затверджений наказом Фонду державного майна України № 658 від 17.05.2018.

Суд не може прийняти як належний доказ на підтвердження проведеної оцінки майна, відповідно до вимог чинного законодавства, вищенаведену Довідку, оскільки довідка не містить всіх обов`язкових реквізитів, у ній не зазначено особу суб`єкта оціночної діяльності, якою проведено оцінку спірного майна та відсутній підпис уповноваженої особи.

Судовий збір із позовної вимоги про витребування або повернення майна, як рухомих речей, так і нерухомості визначається з урахуванням вартості спірного майна, водночас, Прокурор доказів актуальної вартості (чинної оцінки) спірного нерухомого майна, встановленої у визначений законом спосіб, станом на день подання позову суду не надав.

З огляду на вищенаведене, суд не має можливості перевірити ціну позову, визначену Прокурором і, як наслідок, не має можливості перевірити правильність сплаченого судового збору.

Відтак, Прокурор не виконав вимоги ст. 162, 164 ГПК України, що виключає можливість відкриття провадження у вказаній справі.

Колегія суддів не погоджується з ухвалою суду першої інстанції з наступних мотивів.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 162 ГПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Відповідно до положень частини 1 статті 163 ГПК України ціна позову визначається: 1) у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; 2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; 3) у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Законом України "Про судовий збір" визначено правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір").

Відповідно до частини 2 статті 6 Закону України "Про судовий збір" у разі, якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Аналогічні вимоги містить і частина 2 статті 163 ГПК України, за змістом якої, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при розгляді справи.

Апеляційний суд погоджується з доводками скаржника, наведеними у апеляційній скарзі, що прокурор не має можливості замовити оцінку спірного майна, оскільки відповідно до частини 2 статті 11 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" замовниками оцінки майна можуть бути особи, яким зазначене майно належить на законних підставах або в яких майно перебуває на законних підставах, а також ті, які замовляють оцінку майна за дорученням зазначених осіб, однак прокурор не є власником спірного об`єкта.

Таким чином, виходячи зі змісту частини 2 статті 6 Закону України "Про судовий збір" та частини 2 статті 163 ГПК України, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції у випадку, якщо він вважав, що ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна, мав здійснити розгляд справи по суті та встановити ціну позову при розгляді справи, і розподілити судові витрати за результатами такого розгляду відповідно до статті 129 ГПК України, а не залишати позовну заяву без руху, та в подальшому повернути її без розгляду.

З огляду на зазначене колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є такою, що ухвалена з порушенням норм процесуального права, тому підлягає скасуванню, а справа - передачі до суду першої інстанції для продовження розгляду, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Оскільки апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а справу передати для продовження розгляду до господарського суду першої інстанції, з урахуванням положень статті 129 ГПК України розподіл судових витрат у справі має здійснити господарський суд, який прийматиме рішення по суті спору, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 269, 271, 275, 277, 280-284 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра Тактарова Романа Рафаїловича на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 21.10.2025 у справі №904/5535/25 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 21.10.2025 у справі №904/5535/25 скасувати.

Справу 904/5535/25 передати до Господарського суду Дніпропетровської області на стадію вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Розподіл сум судового збору, в тому числі і за подачу апеляційної скарги, здійснити Господарському суду Дніпропетровської області за результатами розгляду справи, згідно із загальними правилами ст. 129 ГПК України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено і підписано 17.12.2025.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя Ю.Б. Парусніков