ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року

м. Київ

cправа № 911/1077/19 (911/1548/21)

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жукова С.В. - головуючого, Картере В.І., Огородніка К.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ХК Інноваційні технології" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 10.09.2025

у справі № 911/1077/19 (911/1548/21)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ХК Інноваційні технології" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича

до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язанням боржника

у межах справи № 911/1077/19

за заявою Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ХК Інноваційні технології"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

1. Ухвалою Господарського суду Київської області від 24.01.2022 у справі № 911/1077/19 (911/1548/21) заяву ТОВ "ХК Інноваційні технології" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Демчана О.І. задоволено; покладено субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю "ХК Інноваційні технології" у розмірі 5 275 514, 41 грн у зв`язку з доведенням товариства до банкрутства на ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 ; стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ХК Інноваційні технології" (08200, Київська область, місто Ірпінь, вулиця Ленінградська, будинок 8-Б, нежиле приміщення 3, ідентифікаційний код - 36515340) грошові кошти у розмірі 5 275 514,41 грн у якості субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю "ХК Інноваційні технології".

2. Не погодившись з вищевказаною ухвалою суду, ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулися до Північного апеляційного господарського суду з апеляційними скаргами, в яких просять скасувати ухвалу місцевого суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ТОВ "ХК Інноваційні технології" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Демчана О.І.

3. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.08.2022 у справі № 911/1077/19 (911/1548/21) апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на ухвалу Господарського суду Київської області від 24.01.2022 у справі № 911/1077/19 (911/1548/21) задоволено; ухвалу Господарського суду Київської області від 24.01.2022 у справі № 911/1077/19 (911/1548/21) скасовано та ухвалено нове рішення; відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ХК Інноваційні технології" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника, у зв`язку з доведенням до банкрутства.

4. Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 911/1077/19 (911/1548/21) касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ХК Інноваційні технології" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича задоволено частково; постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.08.2022 у справі № 911/1077/19 (911/1548/21) скасовано; справу № 911/1077/19 (911/1548/21) передано на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.

5. 26.06.2023 на електронну пошту Північного апеляційного господарського суду від ОСОБА_4 надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, згідно з яким останній просить суд, зупинити апеляційне провадження у справі № 911/1077/19 (911/1548/21) за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на ухвалу Господарського суду Київської області від 24.01.2022 у справі № 911/1077/19 (911/1548/21) до припинення перебування ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

6. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.06.2023 у справі № 911/1077/19 (911/1548/21) зупинено апеляційне провадження у справі № 911/1077/19 (911/1548/21) за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на ухвалу Господарського суду Київської області від 24.01.2022 у справі № 911/1077/19 (911/1548/21) до припинення перебування ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції; зобов`язано ОСОБА_1 повідомити Північний апеляційний господарський суд про настання підстав для поновлення апеляційного провадження у справі № 911/1077/19 (911/1548/21).

7. Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 16.08.2023 у справі №911/1077/19 (911/1548/21) касаційну скаргу Товариством з обмеженою відповідальністю "ХК Інноваційні технології" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 28.06.2023 у справі №911/1077/19 (911/1548/21) залишено без задоволення; ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 28.06.2023 у справі № 911/1077/19 (911/1548/21) залишено без змін.

8. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.06.2025 у справі № 911/1077/19 (911/1548/21), серед іншого, поновлено провадження у справі №911/1077/19 (911/1548/21) для з`ясування обставин, які стали підставою для зупинення апеляційного провадження у справі № 911/1077/19 (911/1548/21); розгляд апеляційних скарг ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на ухвалу Господарського суду Київської області від 24.01.2022 у справі № 911/1077/19 (911/1548/21) призначено на 02.07.2025.

9. 01.07.2025 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від ОСОБА_4 клопотання про зупинення розгляду справи, у зв`язку з тим, що у 2022 році ОСОБА_1 був призваний для проходження військової служби у зв`язку із мобілізацією. Він до цього часу проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 . Вказана інформація підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_1 форми № 5 від 10.06.2025 та відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 227 ГПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі.

10. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.07.2025 у справі № 911/1077/19 (911/1548/21) оголошено перерву у справі № 911/1077/19 (911/1548/21) до 10.09.2025, направлено до Генерального штабу Збройних Сил України запит щодо надання інформації про перебування ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Короткий зміст та мотиви ухвали суду апеляційної інстанції

11. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.09.2025 зупинено апеляційне провадження у справі № 911/1077/19 (911/1548/21) за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на ухвалу Господарського суду Київської області від 24.01.2022 у справі № 911/1077/19 (911/1548/21) до припинення перебування ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Зобов`язано ОСОБА_1 повідомити Північний апеляційний господарський суд про настання підстав для поновлення апеляційного провадження у справі № 911/1077/19 (911/1548/21).

11.1. Суд апеляційної інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та виконує завдання у зоні проведення бойових дій та підстави, на які посилався ліквідатор, як на підставу поновлення провадження у справі не підтвердились.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

12. До Верховного Суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "ХК Інноваційні технології" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича надійшла касаційна скарга, у якій скаржник просить Суд скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 10.09.2025 у справі №911/1077/19 (911/1548/21) та передати справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

12.1. На виконання приписів пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України скаржник посилається на пункт 1 частини 2 статті 287 ГПК України та зазначає, що суд першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду, зокрема:

- суд повинен протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.03.2023 по справі №925/162/20);

- для зупинення провадження у справі на підставі перебування сторони у складі Збройних Сил України недостатньо самого факту введення воєнного стану і формального перебування особи у складі ЗСУ, оскільки не кожен структурний елемент в складі Збройних Сил України переведений на воєнний стан, тобто виконує бойові завдання у зоні бойових дій. Сторона повинна довести, а суд встановити, що військова частина, де проходить службу особа, переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.03.2025 у справі №904/4027/22);

- для вирішення питання про зупинення провадження недостатньо самого факту введення воєнного стану і формального перебування сторони у складі ЗСУ, оскільки не кожен структурний елемент в складі ЗСУ переведений на воєнний стан, тобто виконує бойові завдання у зоні бойових дій (постанови Верховного Суду від 27.02.2023 у справі №380/7845/21, від 31.05.2023 у справі №160/1543/21).

Скаржник зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні неправильно застосував норми процесуального права, зокрема, п. 3 ч. 1 ст. 227 ГПК України та, як наслідок, мало місце вчинення стороною дій, спрямованих на зловживання процесуальними правами, що суперечить завданню господарського судочинства (п. 2, 3 ч. 2 ст. 43 ГПК України).

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

13. Державне публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" у своєму відзиві підтримало доводи касаційної скарги.

14. ОСОБА_4 подано відзив на касаційну скаргу з проханням Касаційне провадження у справі № 911/1077/19 (911/1548/21) закрити; у випадку відмови у закритті касаційного провадження - залишити касаційну скаргу ТОВ «ХК Інноваційні технології» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Демчана О.І. без задоволення, а ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 10.09.2025 у справі № 911/1077/19 (911/1548/21) - без змін.

15. ОСОБА_2 подала відзив на касаційну скаргу з проханням залишити її без задоволення, а оскаржувану постанову апеляційного господарського суду залишити без змін.

16. ОСОБА_3 просить у відзиві просить закрити касаційне провадження за касаційної скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ХК Інноваційні технології» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 10.09.2025 у справі № 911/1077/19 (911/1548/21).

Провадження у Верховному Суді

17. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №911/1077/19 (911/1548/21) визначено колегію суддів у складі: Жукова С.В. - головуючого, Картере В.І., Огородніка К.М., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.09.2025.

18. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.11.2025 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ХК Інноваційні технології" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 10.09.2025 у справі №911/1077/19 (911/1548/21) та призначено до розгляду касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ХК Інноваційні технології" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича у справі №911/1077/19 (911/1548/21) у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

19. Верховний Суд, перевіряючи правильність застосування судом апеляційної інстанцій норм процесуального права, в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи дійшов висновку про відмову у задоволенні касаційної скарги, з огляду на таке.

20. Відповідно статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

21. Предметом касаційного оскарження є ухвала суду апеляційної інстанції про зупинення апеляційного провадження у справі № 911/1077/19 (911/1548/21) за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на ухвалу Господарського суду Київської області від 24.01.2022 у справі № 911/1077/19 (911/1548/21) до припинення перебування ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

22. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

23. За змістом п. 2 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п. 3 ч. 1 ст. 227 цього Кодексу - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

24. Зазначені норми права забезпечують дотримання фундаментальних засад правосуддя, гарантованих як Конституцією України, так і статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а саме: права на доступ до суду та права на справедливий розгляд справи. У цьому випадку це стосується реалізації процесуальних прав військовослужбовців у судочинстві. Особи, які мобілізовані на військову службу у період воєнного стану, виконують конституційний обов`язок із захисту України від збройної агресії. Військові формування у період воєнного стану діють у єдиній організаційній структурі з метою виконання завдань, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

25. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) неодноразово зазначав, що метою Конвенції є захист прав, які є не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними. Це зауваження стосується, зокрема, права на доступ до суду з огляду на те, яке важливе місце посідає право на справедливий судовий розгляд у демократичному суспільстві (рішення у справі «Ейрі проти Ірландії» (Airey v. Ireland), заява № 6289/73, пункт 24, від 09 жовтня 1979 року; рішення у справі «Станєв проти Болгарії» (Stanev v. Bulgaria), заява № 36760/06, пункт 231, від 17 січня 2012 року; рішення у справі «Вітковскі проти Польщі» (Witkowski v. Poland), заява № 21497/14, пункт 43, від 13 грудня 2018 року).

26. Застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства (рішення у справі «Волчлі проти Франції» (Walchli v. France), заява № 35787/03, пункт 29, від 26 липня 2007 року; рішення у справі «Алванос та інші проти Греції» (Alvanos v. Greece), заява № 38731/05, пункт 25, від 20 березня 2008 року; рішення у справі «ТОВ «Фріда» проти України» (Frida, LLC v. Ukraine), заява № 24003/07, пункт 33, від 08 грудня 2016 року; рішення у справі «Хасан Тунч та інші проти Туреччини» (Hasan Tunc and Others v. Turkey), заява № 19074/05, пункт 33, від 31 січня 2017 року; рішення у справі «Вітковскі проти Польщі» (Witkowski v. Poland), заява № 21497/14, набуло статусу остаточного 13 березня 2019 року, пункт 44, від 13 грудня 2018 року).

27. У практиці Суду визначено, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду позову заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (рішення у справі «Белеш та інші проти Чеської Республіки» (Beles and Others v. the Czech Republic), заява № 47273/99, пункти 50-51 та 69, від 12 листопада 2002 року; рішення у справі «Зубац проти Хорватії» (Zubac v. Croatia), заява № 40160/12, пункт 97, від 05 квітня 2018 року; рішення у справі «Волчлі проти Франції» (Walchli v. France), заява № 35787/03, пункт 29, від 26 липня 2007 року).

28. Суд часто наголошував на питаннях «юридичної визначеності» та «належного здійснення правосуддя» як на двох основних елементах для проведення розмежування між надмірним формалізмом та прийнятним застосуванням процесуальних формальностей. Зокрема, Суд постановляв, що є порушенням права на доступ до суду, коли норми не переслідують цілі юридичної визначеності та належного здійснення правосуддя та утворюють свого роду перепону, яка перешкоджає вирішенню справи учасників судового процесу по суті компетентним судом (рішення у справах «Карт проти Туреччини» (Kart v. Turkey) [Велика Палата], № 8917/05, пункт 79 (в кінці), ЄСПЛ 2009 (витяги); «Ефстатіу та інші проти Греції» (Efstathiou and Others v. Greece), № 36998/02, пункт 24 (в кінці), від 27 липня 2006 року, та «Ешим проти Туреччини» (Esim v. Turkey), № 59601/09, пункт 21, від 17 вересня 2013 року; рішення у справі «Зубац проти Хорватії» (Zubac v. Croatia), заява № 40160/12, пункт 98, від 05 квітня 2018 року).

29. Отже, правила, визначені п. 3 ч. 1 ст. 227 ГПК України, мають для суду визначальний характер. Формулювання «суд зобов`язаний» не дозволяє суду діяти на власний розсуд.

30. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 листопада 2025 року у справі № 754/947/22 сформулювала висновки щодо зупинення провадження у справі на підставі п. 2 ч. першої ст. 251 ЦПК України, аналогічно процесуальній нормі п. 3 ч. 1 ст. 227 ГПК України:

""…77. Щодо тлумачення терміну «переведені на воєнний стан» Велика Палата Верховного Суду зазначає таке. Як уже зазначалося вище, Указом Президента України введено воєнний стан на всій території України. Цим же Указом на військове командування усіх рівнів покладено обов`язок здійснювати заходи, необхідні для забезпечення оборони України.

78. Профільне законодавство, зокрема Закон № 3543-XII та Закон № 1932-ХІІ, хоч і не використовує термін «переведення на воєнний стан», натомість оперує поняттям «переведення на організацію і штати воєнного часу». Така трансформація військових формувань є одним із ключових заходів, що вживаються у випадку введення в державі воєнного стану та загальної мобілізації.

79. З моменту оголошення загальної мобілізації та введення воєнного стану Збройні Сили України та інші утворені відповідно до закону військові формування переводяться в спеціальний правовий режим функціонування в цілому. Це виключає необхідність у додатковому з`ясуванні питання щодо переведення певної військової частини «на воєнний стан». Юридичний статус з`єднань, військових частин, підрозділів та інших складових структури ЗC України та інших військових формувань, що функціонують в умовах воєнного стану, не залежить від місця їх дислокації чи характеру виконуваних ними завдань, як-то перебування в районі воєнних (бойових) дій та участь в них.

80. Водночас приписи пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України не пов`язують можливість застосування цієї норми права з умовою перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, -військовослужбовця у військовій частині, що залучена до ведення безпосередніх бойових дій. До того ж військовослужбовець упродовж особливого періоду може в будь-який момент бути відрядженим до військової частини, задіяної до таких дій (підпункт 4-1 пункту 251 розділу XIV Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008). Сучасні форми та способи ведення війни, виконання бойових завдань вимагають участі у бойових діях та захисті суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності України не тільки по умовній лінії фронту.

81. Велика Палата Верховного Суду зазначає, що з моменту введення в Україні воєнного стану і до моменту його скасування чи припинення Збройні Сили України та інші утворені відповідно до закону військові формування в цілому потрібно вважати такими, що «переведені на воєнний стан» для цілей застосування пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України та аналогічних процесуальних норм.

82. Упродовж дії воєнного стану в Україні та проведення загальної мобілізації для застосування судом пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд має отримати докази (військовий квиток, накази командира військової частини тощо), що містять інформацію про перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на військовій службі.

83. Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на таке. Системне тлумачення пункту 2 частини першої статті 251 та статті 254 ЦПК України дозволяє зробити висновок про те, що підставами для поновлення зупиненого на підставі цієї процесуальної норми права провадження у справі можуть бути: припинення, у тому числі призупинення, перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на військовій службі у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань під час дії воєнного стану в Україні; припинення воєнного стану в Україні, навіть якщо відповідні особи продовжують військову службу у певній військовій частині, якщо тільки ця військова частина не залишається переведеною на воєнний стан через запровадження / збереження цього стану для певної території України або не залучена до проведення антитерористичної операції…"

31. У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду виснувала, "…що із введенням Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 воєнного стану в Україні Збройні Сили України були повністю переведені на штат воєнного часу. Відповідно, кожен військовослужбовець, мобілізований до ЗС України, вважається таким, що несе службу в умовах особливого періоду. Навіть якщо його військова частина безпосередньо не задіяна у бойових діях, його можуть оперативно відрядити до іншого підрозділу. Це є однією з ключових складових функціонування армії під час воєнного стану. Саме тому за змістом пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України переведення ЗС України на воєнний стан є загальною підставою для зупинення судового провадження. Закон не містить винятків для ситуацій, коли військова служба об`єктивно не перешкоджає військовослужбовцю брати участь у судових засіданнях. Використання цього права залежить від сумлінності військовослужбовця, проте суд не позбавлений права оцінювати його дії з погляду добросовісності.

Колегія суддів також зазначила, що згідно із Законом України від 12 травня 2015 року № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану» (далі - Закон № 389-VIII) командир військової частини уповноважений видавати довідку про проходження служби (форма № 5). В умовах воєнного стану така довідка є достатнім і належним доказом перебування особи у складі ЗС України. Водночас наголосила, що ця довідка не є єдиним можливим доказом. Інші документи, що підтверджують факт служби, також можуть бути визнані належними.

32. Судом другої інстанції у цій справі встановлено, що на виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду від 07.07.2025 на адресу апеляційного суду надійшов лист військової частини НОМЕР_2 від 12.08.2025 № 116/2/1/6/76368, у якому вказано, що ОСОБА_1 був призваний 22.05.2022 до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, інших відомостей цей лист не містить.

33. Крім того, встановлено, що у довідці військової частини НОМЕР_1 форми № 5 від 10.06.2025 вказано: "Старший лейтенант ОСОБА_1 …з 23.06.2022 по теперішній час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 ", тобто з 23.06.2022 ОСОБА_1 проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 , а не в

АДРЕСА_1 . Судом другої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 під час служби виконує завдання у зоні проведення бойових дій. Про це зазначено у листі військової частини НОМЕР_1 № 1359 (наявний у матеріалах справи), також матеріали справи містять посвідчення учасника бойових дій від 11.05.2023.

35. Також, судом апеляційної інстанції встановлено, що як зазначав представник Шпака М.В. (поки такий представник мав повноваження щодо представництва) ОСОБА_1 бажає самостійно брати участь у судових засіданнях, оскільки така справа стосується стягнення з нього значної суми коштів.

36. За таких обставин, суд касаційної інстанції погоджується із висновками суду апеляційної інстанції про зупинення провадження у справі № 911/1077/19 (911/1548/21) за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на ухвалу Господарського суду Київської області від 24.01.2022 у справі № 911/1077/19 (911/1548/21) до припинення перебування ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

37. Апеляційний господарський суд, врахувавши належні докази, а саме, довідку військової частини НОМЕР_1 форми № 5 від 10.06.2025, з урахуванням висновків, наведених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 листопада 2025 року у справі №754/947/22, правильно застосував норму п. 2 ч. 1 ст. 229 ГПК України та зупинив апеляційне провадження.

38. Таким чином, доводи скаржника, викладені у касаційній скарзі, про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права не підтвердилися.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

39. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу - без задоволення.

40. За змістом частини 1 статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

41. З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що доводи, викладені у касаційній скарзі, про порушення норм матеріального та процесуального права судами попередніх інстанцій не підтвердилися, не спростовують висновку судів, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Судові витрати

42. Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку, передбаченому статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Суд, -

ПОСТАНОВИВ :

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ХК Інноваційні технології" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича залишити без задоволення.

2. Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 10.09.2025 у справі № 911/1077/19 (911/1548/21) залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Жуков

Судді В.І. Картере

К.М. Огороднік