СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

17 грудня 2025 року м. Харків Справа № 917/652/15

Східний апеляційний господарський суд у складі судді-доповідача Крестьянінова О.О., розглянувши апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області (вх.№2667П) на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 21.10.2025 у справі №917/652/15

за заявою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», м. Дніпро, ідент. код 14360570

до Приватної виробничо-комерційної фірми «Прогрес», смт. Шишаки, вул. Будівельна, 7, ідент. код 21045596

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 21.10.2025 у справі №917/652/15 задоволено клопотання арбітражного керуючого Слостіна Андрія Геннадійовича за вих. № 02-01-28-42 від 11.07.2025; затверджено Звіт №1 арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат від 05.06.2025 на загальну суму 216950,68грн (у тому числі 211200,00грн - основна грошова винагорода арбітражного керуючого, 5004,00 грн - додаткова винагорода арбітражного керуючого в розмірі 3%, 746,68грн витрати арбітражного керуючого в ліквідаційні процедурі) за виконання повноважень у справі №917/652/15 про банкрутство Приватної виробничо-комерційної фірми «Прогрес» (смт. Шишаки, вул. Будівельна, 7, ідент. код 21045596); стягнуто з Акціонерного товариства Комеційного банку «Приватбанк» (01001, місто Київ, вул. Грушевського, будинок 1Д, ) на користь арбітражного керуючого Слостіна Андрія Геннадійовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №2042 від 10.11.2021, ідентифікаційний номер отримувача: НОМЕР_1 р/р: НОМЕР_2 , Банк: АТ КБ «Приватбанк», МФО: 305299) основну грошову винагороду арбітражного керуючого в сумі 210566,88 грн та 744,44 грн відшкодування витрат арбітражного керуючого у справі №917/652/15 про банкрутство Приватної виробничо-комерційної фірми «Прогрес» (смт. Шишаки, вул.Будівельна, 7, ідент. код 21045596); стягнуто з Головного управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області (вул. Собороності, 66, м. Полтава, ) на користь арбітражного керуючого Слостіна Андрія Геннадійовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 2042 від 10.11.2021 року, ідентифікаційний номер отримувача: НОМЕР_1 р/р: НОМЕР_2 , Банк: АТ КБ «Приватбанк», МФО: 305299) основну грошову винагороду арбітражного керуючого в сумі 633,12 грн та 2,24 грн відшкодування його витрат у справі №917/652/15 про банкрутство Приватної виробничо-комерційної фірми «Прогрес» (смт. Шишаки, вул.Будівельна, 7, ідент. код 21045596); затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс Приватної виробничо-комерційної фірми «Прогрес» (смт. Шишаки, вул.Будівельна, 7, ідент. код 21045596); ліквідовано Приватну виробничо-комерційну фірму «Прогрес» (смт. Шишаки, вул.Будівельна, 7, ідент. код 21045596). Ухвалено суб`єкту державної реєстрації внести запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про припинення юридичної особи - Приватної виробничо-комерційної фірми «Прогрес» (смт. Шишаки, вул.Будівельна, 7, ідент. код 21045596); вимоги конкурсних кредиторів Приватної виробничо-комерційної фірми «Прогрес» (смт. Шишаки, вул.Будівельна, 7, ідент. код 21045596), які не були заявлені в установлений Кодексом України з процедур банкрутства строк або відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню; провадження у справі закрито; припинено дію мораторію на задоволення вимог кредиторів, введеного ухвалою Господарського суду Полтавської області від 23.04.2015 у справі №917/652/15.

Головне управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права просить відстрочити сплату судового збору до прийняття судового рішення у справі №917/652/15, поновити строк на апеляційне оскарження, ухвалу Господарського суду Полтавської області від 21.10.2025 у справі №917/652/15 скасувати в частині стягнення з Головного управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області на користь арбітражного керуючого Слостіна Андрія Геннадійовича основну грошову винагороду арбітражного керуючого в сумі 633,12 грн та 2,24 грн відшкодування його витрат у справі №917/652/15 про банкрутство Приватної виробничо-комерційної фірми «Прогрес» та постановити нове судове рішення, яким відмовити в повному обсязі в задоволенні стягнення з Головного управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області основної грошової винагороди арбітражного керуючого в сумі 633,12 грн та 2,24 грн відшкодування його витрат у справі № 917/652/15 про банкрутство Приватної виробничо-комерційної фірми «Прогрес».

В обґрунтування клопотання про поновлення строку заявник апеляційної скарги зазначає, що повний текст ухвали Господарського суду Полтавської області від 21.10.2025 складено та підписано 03.11.2025; ухвала надійшла на адресу управління в електронному кабінеті у підсистемі Електронний суд ЄСІТС 03.12.2025 о 17:50, наступним робочим днем є 04.12.2025. А тому, на підставі пункту 2 частини 2 статті 256 ГПК України заявник просить поновити йому строк на апеляційне оскарження.

В обґрунтування клопотання про відстрочення сплати судового збору заявник зазначає, що військова агресія проти України призвела до економічних втрат та ненадходження до Державного бюджету України податків та зборів запланованих на 2025 рік. Кредитор зазначає, що бюджет Пенсійного фонду України є дотаційним та залежним від Державного бюджету України, а ГУ Пенсійного Фонду України в Полтавській області є неприбутковою організацією, і сплата судового збору для нього є тягарем, який обмежує його доступ до правосуддя.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, суд дійшов висновку про залишення її без руху виходячи з такого.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.9 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду юридичною особою або фізичною особою підприємцем апеляційної і касаційної скарг на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду сплачується один розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, за подання апеляційної скарги заявник повинен сплатити судовий збір у розмірі 2422,40 грн (3028 грн * 0,8).

Проте, до матеріалів апеляційної скарги не надано доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі, натомість заявник апеляційної скарги просить відстрочити сплату судового збору.

Розглянувши клопотання про відстрочення сплати судового збору, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік фізичної особи, яка подає позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу; або 2) особами, які подають позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу, є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю; або 4) заявником (позивачем) у межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) є юридична або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, яка перебуває у судових процедурах розпорядження майном, санації або реструктуризації боргів, за клопотанням арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією) або боржника.

Так, з аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Відтак, заявник апеляційної скарги не відноситься до переліку осіб, зазначених у статті 8 Закону України «Про судовий збір» та зазначені ним у заяві підстави не передбачені вказаною нормою.

Окрім того, суд зауважує, що «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, включно з фінансовими. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду. Вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі»).

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, в тому числі й органів державної влади.

Отже, суд звертає увагу, що саме на заявника покладається обов`язок щодо доведення фактів відповідно до його прохання, зокрема, про відстрочення сплати судового збору, зокрема процесуальний обов`язок надати докази на підтвердження об`єктивної та цілковитої неможливості сплати судового збору; обов`язок сплатити судовий збір, запроваджений відповідно до закону, має законну мету, а тому, за загальним правилом, не визнається судом непропорційним чи накладеним свавільно; застосовані згідно із законом процесуальні обмеження у виді обов`язку сплатити судовий збір, за загальним правилом, не зменшують для заявника можливості доступу до суду та не ускладнюють йому цей доступ так і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.

Питання перевірки реальної спроможності заявника сплатити судовий збір набуває особливої актуальності та має детально перевірятися судами у випадку, якщо заявник ставить питання про звільнення, зменшення та/чи розстрочення/відстрочення сплати судового збору.

Особа, яка заявила відповідне клопотання про відстрочення сплати судового збору, повинна навести доводи того, що її майновий стан чи інші обставини об`єктивно та цілковито перешкоджали (перешкоджають) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також надати докази, які б свідчили про вжиття нею всіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору.

Проте, ГУ Пенсійного Фонду України в Полтавській області не надано жодних доказів в обґрунтування клопотання про відстрочення/розстрочення сплати судового збору та відповідно не підтвердив неможливості сплатити судовий збір.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що заявником апеляційної скарги не було виконано вимоги п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 2 статті 260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Статтею 174 ГПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно частини 2 статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 260 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області залишити без руху.

2. Встановити Головному управлінню Пенсійного Фонду України в Полтавській області ради десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення її недоліків шляхом надання доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі (2422,40 грн).

3. Наслідки не усунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, передбачені статтями 174, 260 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя О.О. Крестьянінов