ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

16.12.2025м. ДніпроСправа № 904/6202/25

Господарський суд Дніпропетровської області

у складі судді Дупляка С.А.,

розглянувши матеріали справи №904/6202/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МАРКЕТВІН"

до Фізичної особи-підприємця Гасенко Юлії Олександрівни

про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "МАРКЕТВІН" (далі - позивач) звернулося до господарського суду з позовною заявою від 31.10.2025 за вих. №б/н до Фізичної особи-підприємця Гасенко Юлії Олександрівни (далі - відповідач) про стягнення 22.613,33 грн заборгованості.

Судові витрати позивач просить суд стягнути з відповідача.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №904/6202/25 визначено суддю ДУПЛЯКА Степана Анатолійовича, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.10.2025.

Ухвалою від 03.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання та без виклику учасників справи за наявними у ній матеріалами (в порядку письмового провадження).

Через підсистему "Електронний суд" 08.12.2025 від позивача надійшла заява, у якій останній просить закрити провадження у справі та повернути позивачу з Державного бюджету України сплачений судовий збір.

Заява мотивована тим, що відповідачем після подання позовної заяви було сплачено основний борг у розмірі 20.581,56 грн, що відповідає сумі основного грошового зобов`язання за господарським договором. Отже, предмет спору у справі № 904/6202/5 в частині сплати основної заборгованості у розмірі 20.581,56 грн припинив існування.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе у разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Відсутність предмета спору означає відсутність спірного матеріального правовідношення між сторонами.

Оскільки основна сума спірної заборгованості (20.581,56 грн) була сплачена відповідачем в процесі розгляду справи, провадження у справі в цій частині позовних вимог підлягає закриттю.

Суд звертає увагу позивача на наслідки закриття провадження у справі, вказані в ч. 3 ст. 231 ГПК України, зокрема у випадках закриття провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Суд також встановив, що окрім основної заборгованості позивач заявив до стягнення з відповідача 2.052,52 грн тридцяти п`яти процентів річних, 20,75 грн інфляційних втрат, проте у заяві про закриття провадження у справі №904/6202/25 позивач вказав, що з урахуванням фактичного погашення відповідачем основного боргу позивач не наполягає на подальшому стягненні інфляційних втрат та штрафних санкцій, заявлених у складі позовних вимог, оскільки спір між сторонами фактично врегульований. У зв`язку з цим відсутні майнові вимоги, які потребують судового захисту, а предмет спору у даній справі відпав, а тому просить суд провадження у справі № 904/6202/25 закрити.

За приписами ст. 14 ГПК України одним із принципів господарського судочинства є диспозитивність, який полягає в тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо:

1) позов подано особою, яка не має процесуальної дієздатності;

2) позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано;

3) у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав;

4) позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у підготовче засідання чи у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору;

5) позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду;

6) позивач у визначений судом строк не вніс кошти для забезпечення судових витрат відповідача і відповідач подав заяву про залишення позову без розгляду;

7) сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, і від відповідача не пізніше початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшли заперечення проти вирішення спору в господарському суді, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана;

8) провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172, 173 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк;

9) дієздатна особа, в інтересах якої у встановлених законом випадках відкрито провадження у справі за заявою іншої особи, не підтримує заявлених вимог і від неї надійшла відповідна заява;

10) після відкриття провадження судом встановлено, що позивачем подано до цього ж суду інший позов (позови) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду;

11) між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення суду іншої держави, якщо право укласти таку угоду передбачене законом або міжнародним договором України, за винятком випадків, якщо суд визнає, що така угода суперечить закону або міжнародному договору України, є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Ухвалу про залишення позову без розгляду може бути оскаржено.

Особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Суд встановив, що позивач не підтримує свого звернення з позовом, зокрема, в частині позовних вимог про стягнення з відповідача 2.052,52 грн тридцяти п`яти процентів річних, 20,75 грн інфляційних втрат, а тому позов у цій частині підлягає залишенню без розгляду.

Судові витрати

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до п. п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому частиною першою цієї статті передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Водночас, ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено понижуючий коефіцієнт у розмірі 0,8 для сплати судового збору у разі подання до суду документів у електронній формі.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі №916/228/22 наголосила, що при поданні позову через Електронний суд судовий збір розраховується з понижуючим коефіцієнтом.

Аналогічні правові позиції містяться в постанові Касаційного господарського суду Верховного Суду від 16.01.2023 у справі №905/1977/21, постанові Касаційного господарського суду Верховного Суду від 06.06.2024 у справі №906/1091/23, постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 14.12.2023 у справі №263/4787/15-ц.

Позовна заява у справі №904/6202/25 була сформована в системі «Електронний суд», а тому правомірним є застосування ставки судового збору з понижуючим коефіцієнтом 0,8, що становить 2.422,40 грн.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 231 ГПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

У відповідності до ч. 2 ст. 123 ГПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Стаття 7 Закону України від 08.07.2011 №3674-VІ "Про судовий збір", зі змінами до нього, містить вичерпний перелік пунктів, за якими повертається сплачена сума судового збору.

Так, відповідно до пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду зокрема у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Господарський суд встановив, що провадження у справі в частитні стягнення суми основної заборгованості у розмірі 20.581,56 грн закрито у зв`язку із відсутністю предмета спору, а отже судовий збір сплачений за даною вимогою може бути повернутий позивачу.

Так, відповідно до пункту 2 статті 7 цього Закону сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду зокрема в разі закриття провадження у справі.

Зважаючи на клопотання позивача про повернення судового збору, яке містяться в заяві від 08.12.2025 за вих. №б/н, суд дійшов висновку про необхідність повернути судовий збір позивачу сплачений при поданні позову у розмірі 2.397,51 грн, сплачений за розгляд частини позовних вимог, провадження у якій підлягає закриттю за відсутністю предмета спору (у розмірі 20.581,56 грн) і сплата якого підтверджується платіжною інструкцією №12784 від 24.10.2025.

Щодо судового збору у розмірі 24,89 грн, сплаченого за розгляд позовних вимог про стягнення з відповідача 2.052,52 грн тридцяти п`яти процентів річних, 20,75 грн інфляційних втрат, суд відзначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Суд встановив, що позивач не підтримує свого звернення з позовом, зокрема, в частині позовних вимог про стягнення з відповідача 2.052,52 грн тридцяти п`яти процентів річних, 20,75 грн інфляційних втрат, та позов у цій частині залишено без розгляду.

Відтак, відсутні підстави для повернення позивачу з державного бюджету судового збору, сплаченого при поданні позову за розгляд частини позовних вимог про стягнення 2.052,52 грн тридцяти п`яти процентів річних, 20,75 грн інфляційних втрат, у розмірі 24,89 грн.

Крім цього, господарський суд вважає за доцільне надати роз`яснення щодо повернення сплаченої суми судового збору за подання позовної заяви, у зв`язку із внесенням судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Стаття 7 Закону України "Про судовий збір" містить вичерпний перелік пунктів, за якими повертається сплачена сума судового збору.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема, у разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Таким чином у позивача наявна можливість повернути судовий збір у загальному розмір 605,60 грн (3.028,00 грн 2.422,40 грн).

Керуючись ст. ст. 231, 234, 235 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

Провадження у справі №904/6202/25 в частитні позовних вимог про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 20.581,56 грн закрити.

Решту позовних вимог (про стягнення 2.052,52 грн тридцяти п`яти процентів річних та 20,75 грн інфляційних втрат) залишити без розгляду.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "МАРКЕТВІН" (49083, Дніпропетровська область, місто Дніпро, ВУЛИЦЯ СОБІНОВА, будинок 1; ідентифікаційний код 41086901) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 2.397,51 грн (дві тисячі триста дев`яносто сім грн 51 к.), сплата якого підтверджується платіжною інструкцією від 24.10.2025 №12784 на суму 3.028,00 грн.

Платіжна інструкція від 24.10.2025 №12784 на суму 3.028,00 грн знаходиться в матеріалах справи №904/6202/25.

Для фактичного здійснення повернення судового збору з Державного бюджету України Товариству з обмеженою відповідальністю "МАРКЕТВІН" необхідно подати до суду заяву встановленої форми з відповідними реквізитами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Суддя С.А. Дупляк