ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2025 р. м. Київ Справа № 911/1863/25

Господарський суд Київської області в складі

головуючого судді Христенко О.О.

за участю секретаря Марценюк О.М.

розглянувши справу № 911/1863/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕК Електрокомплект", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Партнер Буд Інвест", м. Бориспіль

Київської області

про стягнення 1 658 531,88 грн

за участю представників:

від позивача: Сидоренко В.В., адвокат, ордер № 1585932 від 02.06.2025

від відповідача: Кузьменко С.М., довіреність від 12.08.2025 № 12/08-25-1

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

03.06.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕК Електрокомплект" (далі-позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Партнер Буд Інвест" (далі-відповідач) про стягнення 1 658 531,88 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору поставки № 120123 від 12.01.2025 щодо своєчасної оплати отриманого товару, у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 1 446 177,87 грн, з огляду на наявність якої позивачем нараховані 43 358,31 грн штрафу, 139 876,92 грн інфляційних втрат, 29 091,78 грн 3 % річних.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 17.06.2025 відкрито провадження у справі № 911/1863/25, розгляд справи за привалами загального позовного провадження призначений в підготовчому засіданні на 13.08.2025.

Ухвалою суду від 13.08.2025 підготовче засідання було відкладено на 27.08.2025.

22.08.2025 через канцелярію суду від відповідача надійшов супровідний лист (вх. № 5325/25), разом з додатками, в т.ч. відзивом на позовну заяву, в якому відповідач просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Так, заперечуючи проти позову, відповідач зазначає про укладення між позивачем та відповідачем Додаткової угоди № 1 до Договору № 120123 від 12.01.2023, за умовами якої сторони дійшли згоди що повний розрахунок за отриманий товар здійснюється покупцем впродовж 90 календарних днів з моменту поставки товару, тобто позивачем безпідставно здійснюється нарахування санкцій з 01.10.2024. Окремо відповідач звертав увагу на не вірно зазначену позивачем суму заборгованості та без врахування додаткових оплат.

Ухвалою суду від 27.08.2025 закрито підготовче провадження у справі № 911/1863/25 та призначено її до розгляду по суті на 06.10.2025.

Ухвалою суду від 06.10.2025 розгляд справи по суті був відкладений на 20.10.2025.

Присутнім в судових засіданнях представником позивача були підтримані позовні вимоги, вважаючи їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позові; представник відповідача заперечував проти позову вважаючи заявлені вимоги не обґрунтованими, доказово не підтвердженими, а отже такими, які задоволенню не підлягають з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд Київської області -

ВСТАНОВИВ:

12.01.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕК Електрокомплект» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Партнер Буд Інвест» (покупець) укладений Договір поставки № 120123 відповідно умов п. 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити по раніше узгодженій з покупцем специфікації (специфікаціями сторони визнають: рахунок-фактуру, рахунок постачальника або будь-яку належним чином оформлену угоду, що містить дату, найменування товару, асортимент, кількість, вартість), а покупець прийняти та оплатити товар, в асортименті, кількості і за цінами, вказаними в специфікаціях, які оформлюються за кожне окреме постачання і є невід`ємною частиною договору.

Покупець оплачує товар, який поставляється за цінами, узгодженими сторонами у специфікації. Ціна на товар визначається в національній валюті України, виходячи з офіційного курсу НБУ за долар США, Євро станом на день надання специфікації на партію товару і не підлягає зміні у разі подальшого зменшення курсу по відношенню до долара США, Євро на день оплати товару (п. 2.2 договору).

Умовами п. 2.5 договору, в редакції Додаткової угоди № 1 від 06.08.2024 сторони за взаємною згодою погодили, що повний розрахунок за поставлений постачальником товар здійснюється покупцем впродовж 90 календарних днів з моменту постачання товару.

Пунктом 3.3 договору визначено, що датою поставки товару вважається дата фактичної передачі товару постачальником покупцеві по накладній.

Умовами п. 8.1 договору визначено, що договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами та діє до 31.12.2025, але у будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним.

Як зазначає позивач, на виконання умов договору ним було поставлено відповідачу товар на загальну суму 2 295 847,57 коп, що підтверджується видатковими накладними № ЕК1-007133 від 02.09.2024 на суму 88 194,72 грн., № ЕК1-007210 від 03.09.2024 на суму 1 836,00 грн., № ЕК1-007215 від 03.09.2024 на суму 587,76 грн., № ЕК1-007209 від 03.09.2024 на суму 2 323,25 грн., № ЕК1-007178 від 03.09.2024 на суму 4 363,73 грн., № ЕК1-007288 від 05.09.2024 на суму 1 597,28 грн., № ЕК1-007289 від 05.09.2024 на суму 139 145,28 грн., № ЕК1-007325 від 09.09.2024 на суму 9 270,82 грн., № ЕК1-007324 від 09.09.2024 на суму 33 192,39 грн., № ЕК1-007425 від 10.09.2024 на суму 1 094,40 грн, № ЕК1-007426 від 10.09.2024 на суму 102 289,57 грн., № ЕК1-007484 від 12.09.2024 на суму 1 863,22 грн., № ЕК1-007542 від 13.09.2024 на суму 86 341,32 грн., № ЕК1-007682 від 18.09.2024 на суму 14 185,31 грн., № ЕК1-007683 від 19.09.2024 на суму 43 508,54 грн., № ЕК1-007765 від 20.09.2024 на суму 5 757,42 грн., № ЕК1-007808 від 23.09.2024 на суму 3 026,85 грн., № ЕК1Д-00415 від 23.09.2024 на суму 2 657,95 грн., № ЕК1-007785 від 23.09.2024 на суму 3 688,52 грн., № ЕК1-007847 від 24.09.2024 на суму 25 769,05 грн., № ЕК1-007848 від 24.09.2024 на суму 21 688,07 грн., № ЕК1-007842 від 24.09.2024 на суму 4 747,20 грн., № ЕК1-007933 від 26.09.202 на суму 6 489,80 грн., № ЕК1-007964 від 26.09.2024 на суму 1 593,60 грн., № ЕК1-007969 від 26.09.2024 на суму 7 098,87 грн., № ЕК1-007930 від 26.09.2024 на суму 2 523,22 грн., № ЕК1-007965 від 26.09.2024 на суму 604,69 грн., № ЕК1-007967 від 26.09.2024 на суму 2 828,45 грн., № ЕК1-008009 від 27.09.2024 на суму 4 205,66 грн., № ЕК1-008017 від 27.09.2024 на суму 861,67 грн., № ЕК1-008010 від 27.09.2024 на суму 665,16 грн., № ЕК1-008020 від 27.09.2024 на суму 5 773,27 грн., № ЕК1-008032 від 30.09.2024 на суму 153 440,00 грн., № ЕК1Д-00428 від 30.09.2024 на суму 418232,92 грн., № ЕК1Д-00416 від 01.10.2024 на суму 1 081 767,07 грн., № ЕК1-008246 від 04.10.2024 на суму 117,10 грн., № ЕК1-008552 від 15.10.2024 на суму 4 230,24 грн., № ЕК1-009131 від 30.10.2024 на суму 1 571,03 грн., № ЕК1-010774 від 13.12.2024 на суму 6 716,17 грн.

Видаткові накладні підписані зі сторони позивача та відповідача за допомогою ЕЦП.

Претензій щодо якості чи кількості отриманого товару матеріали справи не містять, а отже товар прийнятий відповідачем без зауважень, що свідчить про повноту та якість виконання позивачем своїх зобов`язань згідно з договором, а тому товар вважається прийнятим без зауважень в повному обсязі.

Для оплати вартості отриманого товару позивачем були сформовані та виставлені рахунки.

Відповідач в порушення умов договору та взятих на себе зобов`язань, оплату отриманого товару здійснив лише частково в сумі 849 669,70 грн, що підтверджується платіжними інструкціями № 20138 від 14.11.2024 на суму 134 844,67 грн., № 20650 від 16.01.2025 на суму 60 000,00 грн., № 20381 від 12.12.2024 на суму 4 136,40 грн., № 21604 від 20.03.2025 на суму 70 688,63 грн., № 21803 від 28.03.2025 на суму 200 000,00 грн., № 21985 від 04.04.2025 на суму 150 000,00 грн., № 22280 від 18.04.2025 на суму 230 000,00 грн.

Відповідачем наданий гарантійний лист вих. № 28/03-3 від 28.03.2025, в якому відповідач станом на 19.03.2025 визнав заборгованість в сумі 2 153 000,93 грн.

Графік погашення заборгованості, наданий відповідачем судом не приймається, оскільки зміна такої умови договору як строк оплати за поставлений товар повинна відбуватися шляхом укладення додаткової угоди із зазначенням, що даний документ є невід`ємною частиною договору поставки.

У графіку не зазначено щодо виконання якого договору він складений та, що він є невід`ємною частиною договору.

Однак, з урахуванням всіх зазначених відповідачем оплат, вартість товару в сумі 1 446 177,87 грн залишена відповідачем не сплаченою.

За твердженням позивача станом на день підготовки даної позовної заяви наявна за відповідачем заборгованість лишається не оплаченою, що і стало підставою для звернення позивача із відповідним позовом до господарського суду за захистом свого порушеного права.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються нормами Конституції України, Цивільного кодексу України та інших нормативно-правових актів.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно ч.1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до ст. 509 ЦК України,- зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу , надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор мас право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Так, за своєю правовою природою угода, яка відбулася між позивачем та відповідачем є договором поставки.

Згідно з ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У своєму відзиві на позовну заяву, відповідач звертає увагу суду на гарантійний лист вих. № 28/03-3 від 28.03.2025, в якому відповідач зазначає про наявну за ним заборгованість саме в сумі 2 153 000,93 грн.

Однак, надані позивачем та відповідачем до матеріалів справи платіжні інструкції № 20138 від 14.11.24, № 20650 від 16.01.25, № 20381 від 12.12.24, № 21604 від 20.03.25, № 21803 від 28.03.25, № 21985 від 04.04.25, № 22280 від 18.04.25 в їх сукупності, підтверджують оплату товару на суму 849 669,70 грн, отже вартість товару в сумі 1 446 177,87 грн залишена відповідачем не сплаченою.

Інших доказів оплати (платіжних інструкцій) до матеріалів справи додано не було.

Таким чином, оскільки заборгованість відповідача в частині оплати переданого позивачем на підставі договору та видаткових накладних товару, на час прийняття рішення не сплачена, а розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 1 446 177,87 грн визнається судом правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до статті? 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі частиною 2 статті 625 ЦК України за прострочення виконання грошового зобов`язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, звертаючись із позовними вимогами позивач також просить суд стягнути з відповідача 139 876,92 грн інфляційних втрат та 29 091,78 грн 3 % річних, нарахованих за період з 01.10.2024 по 31.12.2024.

Однак, суд дослідивши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3 % річних встановив, що такий проведений арифметично не вірно.

Так, як було зазначено вище, умовами п. 2.5 договору, в редакції Додаткової угоди № 1 від 06.08.2024 сторони за взаємною згодою погодили, що повний розрахунок за поставлений постачальником товар здійснюється покупцем впродовж 90 календарних днів з моменту постачання товару.

Отже, суд з урахуванням наведеного пункту договору здійснив власний розрахунок інфляційних нарахувань за період з 01.01.2025 по 30.04.2025 (в межах граничного строку заявленого позивачем) та 3 % річних за період з 30.12.2024 по 02.06.2025 (в межах граничного строку заявленого позивачем) та встановив, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні нарахування в розмірі 61 672,58 грн та 3 % річних в розмірі 18 423,26 грн, а отже такі вимоги підлягають частковому задоволенню.

Що стосується заявлених позивачем до стягнення 43 358,31 грн штрафу, суд відзначає наступне.

Так, звертаючись до суду позивач просить суд на підставі п. 5.3 договору стягнути з відповідача 43 358,31 грн штрафу.

Умовами п. 5.3 договору визначено, що за несвоєчасну оплату поставленого товару на протязі від 1 до 30 календарних днів покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі 3 % від вартості несвоєчасно сплаченого товару за кожен день прострочення платежу.

Приписами частин 1, 2 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Тобто у пункті 5.3 договору йдеться саме про нарахування пені, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави щодо стягнення з відповідача 43 358,31 грн штрафу.

Відповідно до частин першої, другої статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За змістом частин 1, 2, 5 статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Судовий збір відповідно до ст.ст. 123, 129 ГПК України покладається судом на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнер Буд Інвест» (08302, Київська область, м. Бориспіль, вул. Київський шлях, 14-Ж, оф. 310, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕК Електрокомплект» (01135, м. Київ, вул. Андрющенка Григорія, 6-Г, кв. 156, ) 1 446 177 (один мільйон чотириста сорок шість тисяч сто сімдесят сім) грн. 87 коп заборгованості, 61 672 (шістдесят одна тисяча шістсот сімдесят дві) грн. 58 коп інфляційних нарахувань, 18 423 (вісімнадцять тисяч чотириста двадцять три) грн. 26 коп 3 % річних та 18 315 (вісімнадцять тисяч триста п`ятнадцять) грн. 28 коп судового збору.

Видати наказ.

3. В іншій частині в позовних вимогах відмовити.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано - 16.12.2025

Суддя О.О. Христенко