ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
"15" грудня 2025 р. Справа №914/1898/18
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючого судді Панова І.Ю.,
Суддів Кравчук Н.М.,
розглянувши заяву: Товариства з додатковою відповідальністю Львівський завод фрезерних верстатів б/н від 04.12.2025 (вх. №01-05/3599/25 від 04.12.2025) про стягнення витрат на професійну правничу допомогу пов`язаних із розглядом справи в суді апеляційної інстанції
у справі №914/1898/18
за первісним позовом: Товариства з додатковою відповідальністю Львівський завод фрезерних верстатів, м. Львів,
до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія ВЕЕМ-Металавтопром, м. Львів,
до відповідача 2: Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, м. Львів,
до відповідача 3: Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Львівської міської ради, м. Львів,
до відповідача 4: Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області, с. Давидів, Львівський р-н, Львівська область,
про: визнання права власності на пожежний резервуар; скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації; скасування рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; скасування державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна з одночасним припиненням права власності; зобов`язання відповідача 1 не чинити перешкоди в користуванні позивачем пожежним резервуаром; зобов`язання відповідача 1 відновити пожежний резервуар, привівши його до попереднього стану відповідно до технічного паспорта.
За зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія ВЕЕМ-Металавтопром, м. Львів,
до відповідача 1: Товариства з додатковою відповідальністю Львівський завод фрезерних верстатів, м. Львів,
до відповідача 2: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, м. Львів,
до відповідача 3: Державного реєстратора Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Живка Михайла Олександровича, с. Солонка, Пустомитівський р-н, Львівська область,
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача 2: Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, м. Львів,
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача 3: Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Львівської міської ради, м. Львів,
про: визнання незаконним та скасування Переліку майна, переданого до статутного фонду Товариства з додатковою відповідальністю Львівський завод фрезерних верстатів, визнання незаконної на скасування державної реєстрації права власності, припинення права власності.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 07.04.2025 у справі №914/1898/18 відмовлено у задоволенні первісного та зустрічного позовів.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 02.12.2025 у справі №914/1898/18 апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю Львівський завод фрезерних верстатів б/н від 22.04.2025 (вх. №01-05/1220/25 від 22.04.2025) задоволено частково. Рішення Господарського суду Львівської області від 07.04.2025 у справі №914/1898/18 в частині відмови в задоволенні первісного позову Товариства з додатковою відповідальністю Львівський завод фрезерних верстатів скасовано частково. Прийняти нове рішення, яким позов задоволити частково.

Визнано за Товариством з додатковою відповідальністю Львівський завод фрезерних верстатів право власності на пожежний резервуар об`ємом 250 куб. м. с.н. с. літ. Ш-1, що по вул. Зеленій 149 м. Львова, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 101;

Скасовано реєстрацію Декларації про готовність до експлуатації об?єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (CC1) щодо об`єкту Будівництво виробничої будівлі по вул. Зелена, 149-Г зі знесенням металевого навісу, яка зареєстрована Інспекцією ДАБК у м. Львові 18 травня 2018 року за №ЛВ66;

Скасовано рішення № 42026715 від 12.07.2018 про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яким внесено зміни до запису про право власності за номером 20675290 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 101;

Скасовано державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна експериментальний цех та нежитлова будівля реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 101 з одночасним припиненням права власності Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія ВЕЕМ Металавтопром (код 30994335) на об`єкт нерухомого майна експериментальний цех та будівля реєстраційний номер об?єкта 101;

Зобов?язано Товариство з обмеженою відповідальністю Компанія ВЕЕМ-Металавтопром не чинити перешкоди в користуванні позивачем пожежним резервуаром об`ємом 250 куб. м с.н.с. літ. Ш-1, що по вул. Зеленій 149 м. Львова, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 101 та використанні його за цільовим призначенням;

Зобов?язано Товариство з обмеженою відповідальністю Компанія ВЕЕМ-Металавтопром відновити пожежний резервуар об`ємом 250 куб. м с. н.с. літ. Ш-1 реєстраційний номер 101, по вул. Зелена 149 у місті Львові, привівши його до попереднього стану відповідно до технічного паспорта на пожежний резервуар об`ємом 250 куб. М с.н.с. літ. Ш-1 за адресою м. Львів, вул. Зелена 149, складеним ФОП Лаба П. І. станом на 29.05.2017, з урахуванням виправлень від 04.10.2018, в тому числі: демонтувати бетонні опірні подушки та розміщені на них металеві колони розміщені в середині резервуару; демонтувати стрічковий фундамент демонтувати металеві колони розміщені навколо пожежного резервуару та по периметру на стрічковому фундаменті; демонтувати залізобетонне перекриття облаштоване над цими демонтувати результати всіх будівельних робіт, наявність яких не передбачена технічним паспортом на пожежний резервуар об`ємом 250 м. куб. с.н.с. літ. Ш-1 за адресою м. Львів, вул. Зелена 149, складеним ФОП Лаба П. І. станом на 29.05.2017, з урахуванням виправлень від 04.10.2018.

В частині відмови у задоволені первісного позову до Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Львівської міської ради рішення Господарського суду Львівської області від 07.04.2025 у справі №914/1898/18 залишено без змін.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія ВЕЕМ-Металавтопром на користь Товариства з додатковою відповідальністю Львівський завод фрезерних верстатів 25 120,86 грн за подання позовної заяви, апеляційних скарг, касаційної скарги та витрат пов`язаних із проведенням судової експертизи.

Стягнуто з Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю на користь Товариства з додатковою відповідальністю Львівський завод фрезерних верстатів 25 120,86 грн за подання позовної заяви, апеляційних скарг, касаційної скарги та витрат пов`язаних із проведенням судової експертизи.

Стягнуто з Давидівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області на користь Товариства з додатковою відповідальністю Львівський завод фрезерних верстатів 25 120,86 грн за подання позовної заяви, апеляційних скарг, касаційної скарги та витрат пов`язаних із проведенням судової експертизи.

04.12.2025 від Товариства з додатковою відповідальністю Львівський завод фрезерних верстатів надійшла заява б/н (вх. №01-05/3599/25 від 04.12.2025) про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №914/1898/18 в якій заявник просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія ВЕЕМ Металавтопром судові витрати, а саме: витрати пов`язані з розглядом справи у апеляційному суді у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 60 500,00 грн.

На підтвердження понесених позивачем за первісним позовом витрат на правову допомогу до заяви заявником додано копію рахунку №05/05-25-10 від 05.05.2025 (за квітень 2025) на суму 45500,00 грн та копії платіжних інструкцій №367 на суму 45500,00грн, №737 на суму 7000,00грн, № 555 на суму 10 500,00грн, №981 на суму 8000,00грн та №380 на суму 10 500,00грн.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 31.03.2024 вирішено здійснити розгляд заяви Товариства з додатковою відповідальністю Львівський завод фрезерних верстатів б/н від 04.12.2025 (вх. №01-05/3599/25 від 04.12.2025) про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 914/1898/18 без виклику представників сторін в судове засідання та зобов`язано сторін у справі подати суду пояснення (заперечення) на заяву Товариства з додатковою відповідальністю Львівський завод фрезерних верстатів до 12.12.2025.

При винесенні даної постанови колегія суддів виходить з таких мотивів.

Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У частинах першій, другій статті 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частинами третьою-п`ятою статті 126 зазначеного Кодексу для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Касаційного господарського суду від 16.07.2020 у справі № 909/452/19, 02.11.2020 у справі № 922/3548/19 та 18.11.2020 у справі № 923/1121/17.

Виходячи з аналізу положень статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Водночас, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.

На підтвердження понесених позивачем за первісним позовом витрат на правову допомогу до заяви заявником додано копію рахунку №05/05-25-10 від 05.05.2025 (за квітень 2025) на суму 45500,00 грн та копії платіжних інструкцій №367 на суму 45500,00грн, №737 на суму 7000,00грн, № 555 на суму 10 500,00грн, №981 на суму 8000,00грн та №380 на суму 10 500,00грн.

Відповідно до договору про надання правової допомоги №24-09/18 від 24.09.2018, укладений між адвокатським об`єднанням «Юридична компанія «Домінанта», в особі керуючого партнера Сенківа А.І. з однієї сторони та Товариство з додатковою відповідальністю «Львівський завод фрезерних верстатів» з іншої сторони.

На умовах цього Договору Виконавець зобов`язується відповідно до завдань Клієнта надати йому за плату правничі послуги. На підтвердження факту надання Клієнту юридичних послуг відповідно до умов цього Договору складається акт приймання-передачі наданих послуг (п.п. 1.1. - 1.2. Договору).

Згідно із п.п. 2.1. Договору виконавець зобов`язується надавати Клієнту послуги протягом строку дії цього Договору. Зміст послуг визначається окремими замовленнями Клієнта.

Відповідно до п.п. 4.1. 4.2. Договору за послуги, надані Виконавцем, Клієнт зобов`язується сплатити гонорар у розмірі, що погоджується Сторонами по кожному замовленню Клієнта окремо. Остаточний розмір гонорару визначається в акті приймання-передачі наданих послуг. Оплата здійснюється Клієнтом шляхом зарахування грошових коштів на банківський рахунок Виконавця.

Цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами. Строк дії цього Договору починається з моменту, визначеного у п. 7.1 цього Договору, та діє до моменту його припинення Сторонами. Закінчення строку дії цього Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії Договору. (п.п. 7.1. - 7.3. Договору).

Одним із принципів господарського судочинства, який передбачено положеннями статті 129 ГПК України, є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Виходячи із системного аналізу положень частини восьмої статті 129, частини третьої статті 126 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів, які подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Також, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У разі встановлення адвокатом та клієнтом фіксованого розміру гонорару детальний опис робіт, виконаних під час надання правової допомоги не потрібен (Постанова Верховного Суду у справі № 640/18402/19 від 28.12.2020).

Верховний Суд у постанові від 20 листопада 2020 року у справі № 910/13071/19 звертає увагу, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Дослідивши матеріали справи, доводи заяви позивача за первісним позовом про ухвалення додаткового рішення про вирішення питання щодо судових витрат за надання правової допомоги у суді апеляційної інстанції колегія суддів з`ясувала, що витрати на правову допомогу є дещо завищеними та неспівмірними з обсягом наданих адвокатом послуг (виконаних робіт) саме в суді апеляційної інстанції і не відповідають критерію розумності їх розміру.

Таким чином, враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, беручи до уваги складність справи та виконані роботи та з огляду на те, що суд апеляційної інстанції вважає завищеним заявлений до стягнення розмір витрат на правничу допомогу, сума витрат за надання правничої допомоги, визначена ТзДВ Львівський завод фрезерних верстатів у заяві підлягає зменшенню із заявлених 60 500,00 грн до 45 000,00 грн та на підставі ст. 129 ГПК України судові витрати, понесені скаржником у зв`язку з розглядом справи судом апеляційної інстанції, належить покласти пропорційно на Товариство з обмеженою відповідальністю Компанія ВЕЕМ-Металавтопром, Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю м. Львова та Давидівську сільську раду Пустомитівського району Львівської області, а саме у розмірі по 15 000,00 грн на кожного з відповідачів першого , другого та четвертого за первісним позовом. (45 000,00 грн / 3)

Керуючись статтями 123, 124, 126, 129, 197, 221, 232, 234, 244, 281 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з додатковою відповідальністю Львівський завод фрезерних верстатів б/н від 04.12.2025 (вх. №01-05/3599/25 від 04.12.2025) про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія ВЕЕМ-Металавтопром (, 79069, Львівська обл., місто Львів, вул. Шевченка, будинок 323) на користь Товариства з додатковою відповідальністю Львівський завод фрезерних верстатів (, 79035, Львівська обл., місто Львів, вул. Зелена, будинок 149) 15 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу пов`язаних із розглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Стягнути з Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю (, 79034, Україна, Львівська обл., місто Львів, вулиця Угорська, будинок 7а) на користь Товариства з додатковою відповідальністю Львівський завод фрезерних верстатів (, 79035, Львівська обл., місто Львів, вул. Зелена, будинок 149) 15 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу пов`язаних із розглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Стягнути з Давидівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області (, 81151, Львівська обл., Львівський р-н, с. Давидів, вул. Незалежності, 1а) на користь Товариства з додатковою відповідальністю Львівський завод фрезерних верстатів (, 79035, Львівська обл., місто Львів, вул. Зелена, будинок 149) 15 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу пов`язаних із розглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Господарському суду Львівської області видати відповідні накази.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

5. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції

Головуючий суддя Панова І.Ю.,

Суддя Кравчук Н.М.,

Скрипчук О.С.