ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" грудня 2025 р. м. Вінниця Cправа № 902/500/25(137/933/25)

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого-судді Міліціанова Романа Валерійовича, при секретарі Ванжулі Д.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Мілоан", вул. Багговутівська, 17-21, м. Київ, 04107, код - 40484607

до: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , код - НОМЕР_1

про стягнення 40 810,80 грн

у межах справи № 902/500/24

за заявою: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , код - НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 )

про неплатоспроможність

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа №902/500/25 за заявою ОСОБА_1 про неплатоспроможність.

Ухвалою суду від 30.04.2025 року відкрито провадження у справі про банкрутство ОСОБА_1 . Введено процедуру розпорядження майном боржника. Розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Каратуна Є.Є.

24.11.2025 року до Господарського суду Вінницької області від Літинського районного суду Вінницької області за підсудністю надійшла справа № 137/933/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мілоан" до ОСОБА_1 про стягнення 40 810,00 грн, з яких: 20 000,00 заборгованості за договором про споживчий кредит № 9137512 від 22.09.2024 року; 8 088,00 заборгованості за договором про споживчий кредит № 6435079 від 03.10.2024 року; 12 722,80 заборгованості за договором про споживчий кредит № 103553942 від 20.10.2024 року, яка складається з 7 341,60 заборгованості за кредитом, 5 381,20 - заборгованості по відсотках.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду (з присвоєним єдиним унікальним номером судової справи № 902/500/25(137/933/25) від 24.11.2025 року, вказану справу передано на розгляд судді Міліціанову Р.В.

Ухвалою суду від 28.11.2025 року прийнято до провадження, в межах справи №902/500/25 про неплатоспроможність ОСОБА_1 , справу №902/500/25(137/933/25) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мілоан" до ОСОБА_1 про стягнення 40 810,80 грн. Вирішено здійснювати розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 10 грудня 2025 року.

08.12.2025 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву.

09.12.2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

У судовому засіданні 10.12.2025 року прийняла участь представник відповідача. Позивач та його представник правом участі не скористалися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином через систему ЄСІТС.

Суд зауважує, що у позовній заяві позивачем зазначено, що у випадку неявки у судове засідання розгляд справи проводити без участі позивача та його представників.

Тому, суд вважав за можливе здійснити розгляд справи за відсутності належним чином повідомленого позивача.

Стислий виклад процесуальних позицій сторін.

Позивач, в якості підстави позовних вимог, посилається на укладення між ОСОБА_1 та ТОВ "МІЛОАН" договорів про споживчий кредит № 9137512 від 22.09.2024 року; № 6435079 від 03.10.2024 року; № 103553942 від 20.10.2024 року.

Внаслідок неналежного виконання зобов`язань зі сторони ОСОБА_1 з повернення кредитних коштів та сплати відсотків утворилась заборгованість.

Тому, з метою захисту свої прав ТОВ "МІЛОАН" звернулося з позовом до суду з вимогами про стягнення з ОСОБА_1 40 810,00 грн, з яких: 20 000,00 заборгованості за договором про споживчий кредит № 9137512 від 22.09.2024 року; 8 088,00 заборгованості за договором про споживчий кредит № 6435079 від 03.10.2024 року; 12 722,80 заборгованості за договором про споживчий кредит № 103553942 від 20.10.2024 року, яка складається з 7 341,60 заборгованості за кредитом, 5 381,20 - заборгованості по відсотках (т. 1 а.с. 2-11).

У відзиві на позов представник відповідача заперечує проти задоволення позовних вимог, зазначаючи наступне.

Позивачем не доведено укладення з ОСОБА_1 кредитних договорів та не підтверджено належними доказами існування заборгованості; не надано доказів того, що наявні в матеріалах справи копії вищезазначених документів створювалися у порядку, визначеному Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» та що вони підписувалися електронним підписом одноразовим ідентифікатором уповноваженою на те особою (з можливістю ідентифікувати підписантів договору), який є обов`язковим реквізитом електронного документа.

Наявні в матеріалах справи копії кредитних договорів, паспортів споживчого кредиту не можуть вважатись електронними документами (копією електронного документа), оскільки не відповідають вимогам статей 5, 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг».

Серед іншого, ч.1-2 ст.18 ЗУ «Про захист прав споживачів» передбачено, що продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Нарахування Позивачем комісії у розмірі 1 500 грн. за Кредитним договором 1 та у розмірі 1 213, 20 грн. за Кредитним договором 2 є незаконним та необґрунтованим.

Проценти нараховано поза межами строку кредитування, розмір процентів при застосуванні цих умов призводить до встановлення непропорційно великої суми компенсації, тобто понад 50 % вартості кредиту і плати за користування кредитними коштами.

Кредитні договори є недійсними, оскільки укладені внаслідок нечесної підприємницької практики зі сторони позивача (т. 1 а.с. 127-142).

У відповіді на відзив позивач підтримує позовні вимоги, зазначаючи що ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 , шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» були укладені наступні договори: Договір про споживчий кредит №9137512 від 22.09.2024 року; Договір про споживчий кредит №6435079 від 03.10.2024 року; Договір про споживчий кредит №103553942 від 20.10.2024 року.

ТОВ «Мілоан» вважає, що укладення Договорів про надання кредиту здійснювалось з урахуванням вимог ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», якою передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Підтвердженням переказу коштів є копія договору та інформація про переказ коштів, яку надало ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім», яке надає послуги з переказу коштів у національній валюті без відкриття рахунків відповідно до чинного законодавства та ліцензії НБУ №21/772-рк від 29.04.2023 року.

Тому, твердження відповідача про недоведеність факту перерахування кредитних коштів є безпідставними та необґрунтованими та, на думку, позивача направлені на уникнення відповідальності за невиконання грошових зобов`язань.

ТОВ «Мілоан» вважає, що твердження представника ОСОБА_1 щодо незаконного нарахування відсотків за межами строку дії кредитних договорів та комісії не повинні братися судом до уваги, як безпідставні.

Крім того, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

Тому, позивач підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі (т. 1 а.с. 143-149).

Із наявних у справі та досліджених судом доказів слідує, що ТОВ «Мілоан» (Кредитодавець) та ОСОБА_1 (Позичальник), шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, підписано у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» наступні договори: Договір про споживчий кредит №9137512 від 22.09.2024 року; Договір про споживчий кредит №6435079 від 03.10.2024 року; Договір про споживчий кредит №103553942 від 20.10.2024 року.

22.09.2024 року між сторонами укладено Договір про споживчий кредит №9137512 (далі Кредитний договір), відповідно до умов якого сума кредиту становить 20 000,00 грн (п. 1.2.). загальним строком на 345 днів з 22.09.2024 року (п. 1.3) до 02.09.2025 (п. 1.4) з загальними витратами, включаючи відсотки та комісії складають 63 100 грн в грошовому виразі та 1941,12 відсотків річних у процентному значені, орієнтовна загальна вартість кредиту складає 83 100 грн (п. 1.5), комісія за надання кредиту 1500,00 грн, яка нараховується за ставкою 7,50 відсотків від суми кредиту одноразово, комісія за обслуговування кредиту становить 61 600,00 грн, що нараховується за ставкою 14% від суми кредиту (п.п. 1.5.1., 1.5.2.); проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 0,0010 відсотків річних за фактичну заборгованість за кредитом; протягом решти строку кредитування проценти нараховуються за стандартною процентною ставкою 0,0010% річних від фактичного залишку кредиту, починаючи з другого розрахункового періоду (п.п. 1.5.3., 1.5.4.).

Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_2 (п. 2.1.).

Пунктом 2.3 кредитного договору сторони передбачили, що пролонгація та право Позичальника продовжувати строк кредитування або строк виплати кредиту не передбачені. якщо інше не буде встановлено додатковою угодою сторін.

Порядок та технологія укладення договору визначена в електронній формі в Особистому кабінету Позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток (п. 6.1.).

Договір підписано зі сторони Позичальника одноразовим ідентифікатором 950651, про що зазначено на титульній сторінці договору (т. 1 а.с. 16-19).

Паспорт споживчого кредиту зі сторони Позичальника одноразовим ідентифікатором 399040, у якому визначено істотні умови договору про споживчий кредит (т. 1 а.с. 20, 21).

Відповідно до Довідки №11031 від 21.05.2025 року ТОВ "Фінансова компанія "Контрактовий дім", яке має статус фінансової установи, 22.09.2025 року за номером карти НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 перераховано 20 000,00 грн.

19.05.2025 року відповідачу направлено досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості (т. 1 а.с. 26-28).

03.10.2024 року між сторонами укладено Договір про споживчий кредит №6435079 (далі Кредитний договір), відповідно до умов якого сума кредиту становить 8 088,00 грн (п. 1.2.). загальним строком на 345 днів з 03.10.2024 року (п. 1.3) до 13.09.2025 (п. 1.4) з загальними витратами, включаючи відсотки та комісії складають 26 124,24 грн в грошовому виразі та 2393,05 відсотків річних у процентному значені, орієнтовна загальна вартість кредиту складає 34 212,24 грн (п. 1.5), комісія за надання кредиту 1213,20 грн, яка нараховується за ставкою 15,00 відсотків від суми кредиту одноразово, комісія за обслуговування кредиту становить 24 911,04 грн, що нараховується за ставкою 14% від суми кредиту (п.п. 1.5.1., 1.5.2.); проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 0,0010 відсотків річних за фактичну заборгованість за кредитом; протягом решти строку кредитування проценти нараховуються за стандартною процентною ставкою 0,0010% річних від фактичного залишку кредиту, починаючи з другого розрахункового періоду (п.п. 1.5.3., 1.5.4.).

Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_2 (п. 2.1.).

Пунктом 2.3 кредитного договору сторони передбачили, що пролонгація та право Позичальника продовжувати строк кредитування або строк виплати кредиту не передбачені. якщо інше не буде встановлено додатковою угодою сторін.

Порядок та технологія укладення договору визначена в електронній формі в Особистому кабінету Позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток (п. 6.1.).

Договір підписано зі сторони Позичальника одноразовим ідентифікатором 225581, про що зазначено на титульній сторінці договору (т. 1 а.с. 30-33).

Паспорт споживчого кредиту зі сторони Позичальника одноразовим ідентифікатором 352652, у якому визначено істотні умови договору про споживчий кредит (т. 1 а.с. 34, 35).

Відповідно до Довідки №11032 від 21.05.2025 року ТОВ "Фінансова компанія "Контрактовий дім", яке має статус фінансової установи, 03.10.2025 року за номером карти НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 перераховано 8 088,00 грн.

19.05.2025 року відповідачу направлено досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості (т. 1 а.с. 40-42).

20.10.2024 року між сторонами укладено Договір про споживчий кредит №103553942 (далі Кредитний договір), відповідно до умов якого сума кредиту становить 7 980,00 грн (п. 1.2.). загальним строком на 345 днів з 20.10.2024 року (п. 1.3) до 30.09.2025 (п. 1.4) із загальними витратами, включаючи відсотки та комісії складають 25 987,20 грн в грошовому виразі та 4002,14 відсотків річних у процентному значені, орієнтовна загальна вартість кредиту складає 33967,20 грн (п. 1.5), комісія за надання кредиту 798,00 грн, яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово, комісія за обслуговування кредиту становить 12 289,20 грн, що нараховується за ставкою 7% від суми кредиту (п.п. 1.5.1., 1.5.2.); проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 110,00 відсотків річних за фактичну заборгованість за кредитом; протягом решти строку кредитування проценти нараховуються за стандартною процентною ставкою 220,00% річних від фактичного залишку кредиту, починаючи з другого розрахункового періоду (п.п. 1.5.3., 1.5.4.).

Проценти за користування кредитом за весь строк кредитування складають 12900,00 грн (п. 1.5.4.)

Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_3 (п. 2.1.).

Пунктом 2.3 кредитного договору сторони передбачили, що пролонгація та право Позичальника продовжувати строк кредитування або строк виплати кредиту не передбачені. якщо інше не буде встановлено додатковою угодою сторін.

Порядок та технологія укладення договору визначена в електронній формі в Особистому кабінету Позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток (п. 6.1.).

Договір підписано зі сторони Позичальника одноразовим ідентифікатором 717527, про що зазначено на титульній сторінці договору (т. 1 а.с. 44-46).

Паспорт споживчого кредиту зі сторони Позичальника одноразовим ідентифікатором 979117, у якому визначено істотні умови договору про споживчий кредит (т. 1 а.с. 48, 49).

Відповідно до Довідки №11034 від 21.05.2025 року ТОВ "Фінансова компанія "Контрактовий дім", яке має статус фінансової установи, 20.10.2025 року за номером карти НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 перераховано 7 980,00 грн.

19.05.2025 року відповідачу направлено досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості (т. 1 а.с. 53-55).

ТОВ "МІЛОАН" внесено до реєстру фінансових установ 13.03.2024 року, що підтверджується Витягом Національного банку України (т. 1 а.с. 57).

Визначаючись щодо правової оцінки спірних правовідносин, суд враховує наступне.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ("Позика"), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч. 1 т. 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої якості.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Вимогами ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Передання права вимоги (цесія) є заміною кредитора в зобов`язанні шляхом передання ним своїх прав іншій особі за правочином (ч. 1 ст. 512 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 514 ЦК України внаслідок вчинення правочину новий кредитор отримує всі права первісного кредитора за зобов`язаннями, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 513 ЦК України договір відступлення права вимоги укладається в такій самій формі, що й договір, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно він не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує.

Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (Постанови Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц.

Верховний Суд зазначив, що стандарт доказування "вірогідність доказів", на відмінну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Зміст цієї статті свідчить, що нею на суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були. Застосував судову практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей".

Суд повинен вирішити, чи є вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України "Про електронну комерцію").

Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем (п. п. 5, 6 ч. 1 ст. 3 Закону).

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України "Про електронну комерцію").

Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини восьмої статті 11 Закону України "Про електронну комерцію", у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є: використання електронного підпису або електронного підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Суд звертає увагу, що усі долучені ТОВ "МІЛОАН" документи подані через ЄСІТС та скріплені електронним цифровим підписом.

Підписані сторонами договори про надання споживчого кредиту, паспорти споживчого кредиту містять прізвище та ініціали боржника, відомості його особисту електронну адресу та номер мобільного телефону, накладення одноразових ідентифікаторів.

Обставини отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується платіжними документами, сформованими ТОВ ФК "Контрактовий дім", яке має статус фінансової установи, реквізити банківських карток відповідають відомостям, які самостійно узгоджено ОСОБА_1 шляхом підписання договорів про споживчий кредит.

Послуга проміжного характеру в інформаційній сфері - послуга з передачі та/або зберігання інформації та присвоєння мережевих ідентифікаторів (п. 13 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію").

Згідно ч. 2 ст. 6 Закону, постачальниками послуг проміжного характеру в інформаційній сфері є постачальники електронних комунікаційних послуг, оператори послуг платіжної інфраструктури, реєстратори (адміністратори), що присвоюють мережеві ідентифікатори, та інші суб`єкти, що забезпечують передачу та зберігання інформації з використанням інформаційно-комунікаційних систем.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про електронну комерцію", сторони електронного правочину можуть користуватися послугами постачальників послуг проміжного характеру в інформаційній сфері.

Права та обов`язки постачальника послуг проміжного характеру в інформаційній сфері визначаються договором про надання таких послуг, Цивільним та Господарським кодексами України, положеннями цього Закону та законодавством у сферах електронних комунікацій та радіочастотного спектра.

Постачальник послуг проміжного характеру в інформаційній сфері не є стороною електронного правочину.

Отже, законом передбачено можливість використання послуг третіх осіб з метою забезпечення можливості здійснення діяльності (в тому числі платежів) у сфері електронної комерції.

Укладені сторонами договори, містять усі істотні умови, зокрема в частині порядку отримання кредитних коштів, строку кредитування, ставок процентів, розміру відповідальності.

Паспорти споживчого кредиту, хоча і не можуть мати самостійного значення стосовно виникнення договірних відносин, однак з огляду на підписання ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором підтверджують ознайомлення зі змістом умов отримання кредитних коштів та надання власних реквізитів і персональних даних.

Реквізити банківських карток, на які перераховано кошти відповідають змісту підписаних відповідачем договорів.

Відповідачем не надано альтернативного розрахунку суми основного боргу, не спростовано отримання платежів на не належну йому банківську картку; не доведено протиправного використання власної електронної адреси та мобільного телефону з метою укладення кредитного договору.

Таким чином, долучені до заяви про визнання кредиторських вимог докази відповідають нормам чинного законодавства, перебувають у арифметичному та логічному взаємозв`язку, не спростовані боржником, тому є більш вірогідними порівняно із доказами боржника та змістом заперечень про вимог поданої заяви.

Враховуючи долучені до матеріалів справи документи у сукупності, суд зазначає про обґрунтованість та правомірність заявлених вимог ТОВ "МІЛОАН" в частині стягнення сум основного боргу за укладеними договорами.

Щодо вимог про стягнення відсотків в сумі 5 381,20 грн, суд зазначає наступне.

Відсотки нараховано виключно за Договором про споживчий кредит №103553942 від 20.10.2024 року.

Відповідно до п.1.2.-1.4. Договору, сума (загальний розмір) кредиту становить 7980,00 грн. Кредит надається загальним строком на 345 днів за умови виконання Позичальником Графіку платежів, з 20.10.2024 (дата надання кредиту). Строк на який надається окрема частина кредиту встановлюється Графіком платежів. Повернення кредиту, сплата комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом має здійснюватися Позичальником зі встановленою періодичністю відповідно до Графіку платежів, наведеному у додатку №1 до Договору. Остаточний термін (дата) повернення кредиту, сплати комісії та процентів за користування кредитом (за умови дотримання Графіку платежів): 30.09.2025 (дата остаточного погашення заборгованості).

Згідно розрахунку заборгованості за Договором про споживчий кредит №103553942 від 20.10.2024 року, відсотки нараховані до 16.05.2025 року, тобто в межах строку дії кредитного договору.

Крім того, розмір відсотків не перевищує граничну суму, яка визначена сторонами у п. 1.5.4. Договору.

Одними із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору (Постанова КЦС ВС від 18 січня 2023 року у справі № 642/548/21).

Виходячи із загальних засад цивільного законодавства, у разі невизнання кредитором права боржника на припинення зобов`язання повністю або частково таке право підлягає захисту судом за позовом боржника шляхом припинення правовідношення повністю або частково на підставі пункту 7 частини 2 статті 16 ЦК України (Постанова ОП КЦС ВС від 10 жовтня 2019 року справі №320/8618/15-ц).

Матеріали справи не містять відомостей про звернення боржниці з вимогами про перерахунок платежів, їх зарахування на погашення інших вимог, повернення надмірно сплачених коштів комісії, або пред`явлення позову про припинення нарахування комісії чи відсотків, визнання недійсними окремих пунктів договорів.

Таким чином, дослідженими судом вірогідними доказами у сукупності спростовуються доводи представника відповідача стосовно недійсності договорів (про недійсність позову не подано), порушення порядку укладення договорів, відсутності у позивача повноважень з надання фінансових послуг, перевищення строку кредитування під час нарахування відсотків.

При оцінці усіх доводів позову та заперечень відповідача суд зауважує, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення (Рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року)».

З урахуванням викладеного вище, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

На підставі ст. ст. 129, 221, 244 ГПК України, враховуючи клопотання представника відповідача про надання додаткового часу на подачу доказів щодо відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн, суд вважає за необхідне призначити окреме судове засідання з приводу розподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 7, 8, 10-15, 18, 42, 45, 46, 73-80, 86, 91, 113, 118, 123-129, 232, 233, 236-238, 240-242, 326, 327 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , код - НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мілоан" (вул. Багговутівська, 17-21, м. Київ, 04107, код - 40484607) 20 000,00 грн основної заборгованості за Договором про споживчий кредит №9137512 від 22.09.2024 року.

3. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , код - НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мілоан" (вул. Багговутівська, 17-21, м. Київ, 04107, код - 40484607) 8 088,00 грн основної заборгованості за Договором про споживчий кредит №6435079 від 03.10.2024 року.

4. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , код - НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мілоан" (вул. Багговутівська, 17-21, м. Київ, 04107, код - 40484607) 7 341,60 грн основної заборгованості та 5 381,20 грн боргу за відсотками по Договору про споживчий кредит №103553942 від 20.10.2024 року.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

6. Призначити судове засідання з приводу розподілу судових витрат на 13.01.2026 року о 09:20 у приміщенні Господарського суду Вінницької області за адресою: 21018, м. Вінниця, вул. Пирогова, 29, 3-й поверх, зал № 1.

7. Встановити сторонами п`ятиденний строк на подачу доказів щодо понесених судових витрат на заперечень проти їх розміру, з дати отримання повного судового рішення.

8. Судове засідання провести в режимі відеоконференції у приміщенні Господарського суду Вінницької області за адресою: вул. Пирогова, 29, м. Вінниця, 21018 (зал № 1).

9. Забезпечити участь представника відповідача, адвоката Савченко Людмили Василівни у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

10. Примірник повного судового рішення протягом двох днів надіслати сторонам до електронних кабінетів у системі ЄСІТС, за їх відсутності - рекомендованим листом, з повідомленням про вручення поштового відправлення, та на електронні адреси: ТОВ "Мілоан" - ; ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_3 ; арбітражному керуючому Каратуну Є.Є. - ІНФОРМАЦІЯ_4 ; AT "ТАСКОМБАНК" - , ІНФОРМАЦІЯ_5, AT «АКЦЕНТ-БАНК» - , ІНФОРМАЦІЯ_6, ІНФОРМАЦІЯ_8, AT «УНІВЕРСАЛ БАНК» - , АТ "Сенс Банк" - , ІНФОРМАЦІЯ_7, ТОВ "ІЗІ КРЕДИТ" - .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 15 грудня 2025 р.

Суддя Міліціанов Р.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 )

3 - представнику відповідача Савченко (Войтович) Л.В.(03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 172, оф.814)

4 - представнику позивача Ушакевич М.П. (02094, м. Київ, просп. Леоніда Каденюка, 23)

5 - ТОВ "Мілоан" (04107, м. Київ, вул. Багговутівська, 17-21)

6 - AT "ТАСКОМБАНК" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30)

7 - AT "АКЦЕНТ-БАНК" (49074, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вул. Батумська, буд. 11)

8 - AT "УНІВЕРСАЛ БАНК" (04082, м. Київ, вул. Автозаводська, буд.54/19)

9 - АТ "Сенс Банк" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100)

10 - ТОВ "ІЗІ КРЕДИТ" (04219, м. Київ, Оболонська набережна, буд. 7, корп. 2, оф. 9)