ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року м. ХарківСправа № 922/2738/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шатернікова М.І.

розглянувши заяву ТОВ "Український центр обслуговування конференцій" (вх. № 28797) про ухвалення додаткового рішення у справі у сукупності з матеріали справи № 922/2738/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Український центр обслуговування конференцій" (01014, м Київ, вул. Звіринецька, буд. 63; ідент. код 37194929)

до Фізичної особи - підприємця Губи Юлії Сергіївни ( АДРЕСА_1 ; ідент. номер НОМЕР_1 )

про стягнення 771270,00 грн

за участю представників:

позивача не з`явився

відповідача не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Український центр обслуговування конференцій" 07.08.2025 звернулось до господарського суду з позовом до Фізичної особи - підприємця Губи Юлії Сергіївни про стягнення з відповідача безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 771 270,00 грн, які підлягають поверненню позивачу. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на здійснене по відношенню до позивача кібершахрайство, внаслідок якого в проміжок часу між 18 год. 34 хв. та 22 год. 34 хв. з рахунку Товариства трьома трансакціями було несанкціоновано списано 771 270 грн, які надійшли на рахунки ФОП Губи Ю. С.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.08.2025 прийнято позовну заяву ТОВ "Український центр обслуговування конференцій" до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/2738/25, розгляд якої призначено за правилами загального позовного провадження.

Рішенням господарського суду Харківської області від 04.12.2025 року позов ТОВ "Український центр обслуговування конференцій" задоволено повністю, стягнуто з Фізичної особи - підприємця Губи Юлії Сергіївни ( АДРЕСА_1 ; ідент. номер НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи - підприємця Губи Юлії Сергіївни ( АДРЕСА_1 ; ідент. номер НОМЕР_1 ) 771 270,00 грн безпідставно набуті кошти, 9255,24 грн судового збору сплаченого при подачі позову.

10.12.2025 Господарським судом Харківської області було зареєстровано заяву за вх. № 28797 ТОВ "Український центр обслуговування конференцій" про винесення додаткового рішення, згідно з якою заявник просить ухвалити додаткове рішення у справі № 922/2738/25, яким стягнути з фізичної особи - підприємця ФОП Губи Юлії Сергіївни (код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Український центр обслуговування конференцій (код 37194929) витрати на правничу допомогу у розмірі 40 000 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.12.2025 заяву ТОВ "Український центр обслуговування конференцій" (вх. № 28797) про ухвалення додаткового рішення у справі № 922/2738/25 призначено до розгляду у судовому засіданні на 16 грудня 2025 р.

Учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, правом участі у судовому засіданні не скористались. Судом також враховано, що явка представників сторін не визнавалась судом обов`язковою.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомленні про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

У судовому засіданні 16.12.2025 судом оголошено про підписання вступної та резолютивної частини додаткового рішення.

Розглянувши заяву, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1 ст. 126 ГПК України).

Згідно ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 4 ст. 126 ГПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Позивачем на підтвердження його витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 40 000 грн надано копії таких документів: ордер серії СЕ №1118137 від 06.08.2025, договір про надання правової допомоги б/н від 24.10.2024, додаткову угоду № 2-Г від 23.01.2025, акт про надання правової допомоги б/н від 08.12.2025, рахунок на оплату № 000812 від 08.12.2025.

Згідно відомостей з Єдиного реєстру адвокатів України (https://erau.unba.org.ua) Щербань Дмитро Миколайович має право здійснювати адвокатську діяльність відповідно до свідоцтва №000067 від 21.04.2016, виданого Радою адвокатів Чернівецької області.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в постанові від 25.05.2021 у справі № 910/7586/19 висловив правову позицію згідно котрої під час вирішення питання про розподіл витрати на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертої статті 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (аналогічний висновок викладений у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц). Вказані висновки щодо критеріїв, які мають бути дотримані при вирішенні питання про відшкодування судових витрат, є усталеними у судовій практиці Верховного Суду.

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 ГПК України).

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат (постанови Верховного Суду від 16.07.2020 у справі №909/452/19, 02.11.2020 у справі №922/3548/19 та 18.11.2020 у справі №923/1121/17).

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідачем не було заявлено клопотання про зменшення витрат, не долучено жодних доказів на підтвердження того, що заявлені позивачем витрати є неспівмірними з фактично наданими послугами, їх складністю, обсягом чи витраченим часом.

Відповідно до ст. 16 ГПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою, а представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокату гарантується рівність прав з іншими учасниками провадження, дотримання засад змагальності і свободи в наданні доказів та доведенні їх переконливості.

Таким чином, ознайомившись з вищезазначеними документами, оцінивши наявні матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені до стягнення витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 40 000 грн є співмірними із складністю справи та виконаною адвокатом роботою.

Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення ним витрат у суді першої інстанції, а саме адвокатом позивача складалися документи, адвокат брав участь у судових засіданнях.

З огляду на викладене, керуючись 126, 129, 244 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву (вх. № 28797) ТОВ "Український центр обслуговування конференцій" про ухвалення додаткового рішення задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Губи Юлії Сергіївни ( АДРЕСА_1 ; ідент. номер НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи - підприємця Губи Юлії Сергіївни ( АДРЕСА_1 ; ідент. номер НОМЕР_1 ) 40 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

3. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).

Відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне додаткове рішення виготовлено та підписано 18.12.2025 р.

Суддя М.І. Шатерніков