УХВАЛА

18 грудня 2025 року

м. Київ

cправа № 917/526/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кондратової І. Д. - головуючої, суддів - Вронської Г. О., Губенко Н. М.,

розглянув касаційну скаргу Спеціалізованого Миргородського санаторію "Слава"

на рішення Господарського суду Полтавської області від 13.12.2023

(суддя Погрібна С. В.)

та постанову Східного апеляційного господарського суду від 11.11.2025

(головуючий - Шутенко І. А., судді: Гребенюк Н. В., Слободін М. М.)

у справі за позовом Акціонерного товариства "Полтаваобленерго"

до Спеціалізованого Миргородського санаторію "Слава"

про стягнення 918 836,40 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. У квітні 2023 року Акціонерне товариство "Полтаваобленерго" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовом до Спеціалізованого Миргородського санаторію "Слава" (далі - відповідач, скаржник) про стягнення 918 836,40 грн вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил роздрібного ринку електричної енергії.

2. Рішенням Господарського суду Луганської області від 13.12.2023, яке залишене без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 11.11.2025, позовні вимоги задоволено, стягнуто з Спеціалізованого Миргородського санаторію "Слава" на користь Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" 918 836,40 грн та 13 782,55 грн витрат по сплаті судового збору.

3. Суд першої інстанції виходив з того, що факт споживання відповідачем необлікованої електричної енергії доводиться матеріалами справи, позивач належним чином оформив Акт про порушення та правильно застосував формулу розрахунку вартості необлікованої електроенергії, натомість відповідачем не спростовано обставин, встановлених в Акті про порушення та не доведено відсутність порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, що стало підставою для донарахування йому вартості необлікованої електричної енергії. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, а також Висновок експерта Полтавського НДЕКЦ МВС України № ЕД-19/117-22/1397-ТР від 07.03.2022, враховуючи, що доказів оплати вартості необлікованої електричної енергії внаслідок порушення споживачем ПРРЕЕ відповідач суду не надав, суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погодився суд апеляційної інстанції, про задоволення позову повністю.

4. 09.12.2025 відповідач надіслав до Верховного Суду через підсистему "Електронний суд" касаційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції скасувати й ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

5. 11.12.2025 позивач надіслав до Верховного Суду через підсистему "Електронний суд" заперечення проти відкриття касаційного провадження, в яких зазначає, що скаржник під час подання касаційної скарги не дотримався вимог пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України, а також скарга не відповідає вимогам пункту 5 частини другої статті 290 цього Кодексу.

6. Верховний Суд перевірив форму і зміст касаційної скарги та дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких мотивів.

7. Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

8. Відповідно до пункту 9 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) одним з основних засад (принципів) господарського судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження у визначених законом випадках.

9. Так, відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 цього Кодексу, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

10. Частина сьома статті 12 ГПК України визначає, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

11. Позов у цій справі подано у 2023 році. При цьому, статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2023 встановлено у розмірі 2 684, 00 грн.

12. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 163 ГПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

13. Предметом позову у цій справі є стягнення 918 836,40 грн, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (500 х 2 684,00 грн = 1 342 000, 00 грн) станом на час звернення з позовною заявою.

14. Відповідач у касаційній скарзі визначив, що підставою касаційного оскарження є пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України та зазначає, що суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми процесуального права, а саме статті 86, 236 ГПК України, не надавши належної оцінки та не дослідивши доводи споживача про порушення позивачем процедури вилучення проб, і не врахували висновки Верховного Суду щодо оцінки висновку експерта.

15. Натомість норма пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України визначає виключні випадки для касаційного оскарження судових рішень у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

16. Скаржник у касаційній скарзі не зазначає жодних обґрунтувань, які могли б бути визнані такими, що підпадають під дію підпунктів "а" - "г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України.

17. Верховний Суд вивчив та проаналізував зміст оскаржуваних судових рішень, а також матеріали поданої касаційної скарги, не вбачає підстав для прийняття до розгляду касаційної скарги, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК, тому дійшов висновку, що скаржник не дотримав умову допуску справи до касаційного оскарження, у якій предметом позову є стягнення, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

18. При цьому, Верховний Суд звертає увагу, що учасники судового процесу повинні розуміти, що визначені пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України випадки є винятком із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від суду, оскільки в іншому випадку принцип "правової визначеності" буде порушено.

19. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

20. Зважаючи на те, що скаржник не зазначив підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою відповідача згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК України, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись нормами статті 234, пункту 2 частини третьої статті 287, пункту 1 частини першої статті 293 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 917/526/23 за касаційною скаргою Спеціалізованого Миргородського санаторію "Слава" на рішення Господарського суду Полтавської області від 13.12.2023 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 11.11.2025.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуюча І. Кондратова

Судді Г. Вронська

Н. Губенко