УХВАЛА

19 грудня 2025 року

м. Київ

cправа № 914/1255/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є. В. - головуючого, Мачульського Г. М., Рогач Л. І.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Платинум і компанія" про роз`яснення постанови Верховного Суду від 19.11.2025 у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Платинум і компанія" до Акціонерного товариства "Кредобанк" про визнання протиправною односторонньої відмови від укладення договору банківського рахунку, визнання протиправним і недійсним висновку від 19.04.2023,

ВСТАНОВИВ:

19.02.2025 Господарський суд Львівської області ухвалив рішення, залишене без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 29.07.2025, про відмову в позові.

01.09.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "Платинум і компанія" (далі - ТОВ "Платинум і компанія") звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просило скасувати постанову Західного апеляційного господарського суду від 29.07.2025 та рішення Господарського суду Львівської області від 19.02.2025 у справі № 914/1255/24 та ухвалити нове рішення про задоволення позову, або, у разі неможливості ухвалення нового рішення, направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Верховний Суд постановою від 19.11.2025 касаційну скаргу ТОВ "Платинум і компанія" залишив без задоволення, а постанову Західного апеляційного господарського суду від 29.07.2025 та рішення Господарського суду Львівської області від 19.02.2025 - без змін.

16.12.2025 позивач подав до Верховного Суду заяву про роз`яснення постанови суду касаційної інстанції від 19.11.2025, у якій просив роз`яснити позицію Верховного Суду щодо неможливості подвоєння судового процесу.

Зокрема, позивач просить роз`яснити, чи означає позиція Верховного Суду, що:

- вимога про визнання протиправною односторонньої відмови банку від укладення договору банківського рахунку не може бути самостійним та ефективним предметом судового захисту;

- оцінка правомірності дій банку щодо встановлення клієнту неприйнятно високого ризику та відмови в укладенні договору має надаватися виключно в межах спору про зобов`язання укласти договір банківського рахунку, а не в окремому провадженні.

Відповідно до частин першої та другої статті 245 ГПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

За змістом зазначеної норми вбачається, що суд роз`яснює ті судові рішення, які підлягають виконанню, порядок здійснення якого визначено Законом України "Про виконавче провадження".

Таким чином, рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Як зазначалось вище, рішенням суду першої інстанції, залишеним без змін постановою апеляційного суду, в задоволенні позову було відмовлено. Верховний Суд постановою від 19.11.2025 зазначені судові рішення залишив без змін.

Отже, суд касаційної інстанції не змінював результату розгляду судами попередніх інстанцій позовних вимог по суті спору, тобто не змінював оскаржувані судові рішення в частині висновку судів (резолютивні частини судових рішень) про відмову в задоволенні позову.

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 06.10.2020 в справі № 233/3676/19 вказано, що "необхідність роз`яснення судового рішення може бути зумовлена його нечіткістю в резолютивній частині, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або які будуть здійснювати його виконання. Тобто це стосується випадків, коли рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання. Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суті рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду".

З огляду на наведене та зважаючи на положення частини першої статті 245 ГПК України, у даному випадку у Верховного Суду відсутні підстави на роз`яснення постанови від 19.11.2025 у цій справі, адже така постанова не змінює змісту прав та обов`язків сторін, встановлених судами попередніх інстанцій, не містить нових висновків по суті спору, та не має самостійного предмета роз`яснення в контексті порядку її виконання.

При цьому судом, який ухвалив рішення по суті спору і до компетенції якого належить розгляд заяви позивача про роз`яснення судового рішення у цій справі в частині способу його виконання є суд першої інстанції.

Оскільки постанова Верховного Суду від 19.11.2025, якою залишено без змін постанову Західного апеляційного господарського суду від 29.07.2025 та рішення Господарського суду Львівської області від 19.02.2025, не може бути об`єктом роз`яснення у розумінні господарського процесуального закону, Суд дійшов висновку про відмову у прийнятті до розгляду заяви ТОВ "Платинум і компанія" про її роз`яснення.

Керуючись статтями 234, 235, 245 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті до розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Платинум і компанія" про роз`яснення постанови Верховного Суду від 19.11.2025 у справі № 914/1255/24.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснов

Суддя Г. М. Мачульський

Суддя Л. І. Рогач