РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.12.2025Справа № 910/12596/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., розглянувши у порядку письмового провадження матеріали господарської справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" (03117, м. Київ, пр. Берестейський, буд. 65, ідентифікаційний код 30115243)

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЕРША" (03150, м. Київ, вул. Фізкультури, буд. 30, ідентифікаційний код 31681672)

про стягнення 17 594, 84 грн,

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова група "ТАС" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЕРША" (далі - відповідач) про стягнення 17 594, 84 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем на підставі договору добровільного комплексного страхування транспортних ризиків FO-01408040 від 19.09.2022 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля "Peugeot" державний номер НОМЕР_1 , а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки цивільна відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля "Fiat" державний номер НОМЕР_2 , водій якого визнаний винним у скоєнні ДТП, була застрахована Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ПЕРША", позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення 17 594, 84 грн страхового відшкодування.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

21.10.2025 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ПЕРША" подано відзив на позовну заяву (зареєстровано судом 22.10.2025), у якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з тих підстав, що за вказаним позивачем полісом застраховано інший автомобіль, ніж той, за участі якого сталася ДТП 01.12.2022, також позивачем не надано доказів звернення до відповідача із заявою щодо виплати страхового відшкодування в досудовому порядку протягом одного року з моменту настання ДТП, як передбачено ст. 35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

24.10.2025 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" Приватним акціонерним товариством "Страхова група "ТАС" подано відповідь на відзив (зареєстровано судом 27.10.2025), у якій позивач зазначає про наявність описки в тексті позовної заяви та помилково додану заяву про виплату страхового відшкодування, адресовану іншому страховику, у зв`язку з чим просить суд долучити до матеріалів справи заяву про виплату страхового відшкодування вих. №00166/9223 від 17.01.2023 та докази її направлення відповідачу.

Згідно з приписами статті 80 Господарського процесуального кодексу України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

В обґрунтуванні позову позивач зазначає, що з метою досудового врегулювання спору 17.01.2023 направив відповідачу заяву про виплату страхового відшкодування в порядку, передбаченому ст. 35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", однак фактично подав до позову іншу заяву.

За таких обставин, враховуючи, що позивачем разом з позовною заявою помилково замість заяви про виплату страхового відшкодування вих. №00166/9223 від 17.01.2023 та доказів її направлення відповідачу було подано іншу заяву, суд приймає до розгляду докази, подані позивачем разом з відповіддю на відзив.

29.10.2025 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" відповідач подав заперечення (на відповідь на відзив), у яких відповідач додатково заперечує проти отримання ним заяви про виплату страхового відшкодування.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

19.09.2022 між Приватним акціонерним товариством "Страхова група "ТАС" як страховиком та ОСОБА_1 укладено договір добровільного комплексного страхування транспортних засобів №FO-01408040, оформлений полісом №АТ/3058966, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим транспортним засобом - автомобілем марки "Peugeot 3008", реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN (номер кузова шасі, рами) НОМЕР_3 2022 року випуску. Цей договір діє лише за наявності чинного полісу ОСЦПВ.

Згідно умов договору (полісу) до страхових випадків відноситься, зокрема, ДТП.

Строк дії договору встановлено з 20.09.2022 по 19.09.2023.

01.12.2022 у м. Житомир, по вул. Київській, 13 сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля "Fiat" д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля "Peugeot" д.р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Дана ДТП оформлена повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол) від 01.12.2022, з якого вбачається, що ДТП сталася з вини водія автомобіля "Fiat" д.р.н. НОМЕР_2 - ОСОБА_2 .

01.02.2022 ОСОБА_1 звернулася до Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" із заявою про настання події №20413/0712002/96.

Актом огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 06.12.2022 зафіксовано характер пошкоджень автомобіля "Peugeot" д.р.н. НОМЕР_1 .

Згідно ремонтної калькуляції №20413_07 від 16.12.2022 вартість ремонту автомобіля марки "Peugeot" д.р.н. НОМЕР_1 , яка визначена за допомогою розрахунку електронної системи "AUDATEX", складає 20 194, 84 грн.

При цьому, слід зазначити, що дані, зазначені у вказаній ремонтній калькуляції, відповідають встановленим в п. 4.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 р. Зміст вказаної ремонтної калькуляції не суперечить умовам чинного законодавства про оціночну діяльність та чітко відображає суму завданих збитків, оскільки калькуляція складалась на основі комп`ютерної програми Audatex, що рекомендована п. 59 додатку 6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

Позивачем складений та підписаний страховий акт №23014/07/922 від 23.12.2022, яким пошкодження транспортного засобу - "Peugeot" д.р.н. НОМЕР_1 , внаслідок ДТП визнано страховою подією та призначено до виплати страхове відшкодування в загальному розмірі 20 194, 84 грн.

На підставі складеного страхового акту, виконуючи свої зобов`язання за договором добровільного комплексного страхування транспортних засобів №FO-01408040 від 19.09.2022, Приватне акціонерне товариство "Страхова група "ТАС" перерахувало на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 20 194, 84 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №308385 від 27.12.2022.

24.03.2023 позивач направив відповідачу заяву про виплату страхового відшкодування вих. №00166/9223 від 17.01.2023 на суму 20 194, 84 грн, (що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень), оскільки цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу "Fiat"" д.р.н. НОМЕР_2 , яким спричинено ДТП, була застрахована Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ПЕРША.

Позаяк, відповідач вимоги за даною заявою не задовольнив, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення 17 594, 84 грн (20 194, 84 грн - сума матеріального збитку за мінусом франшизи - 2 600,00 грн = 17 594, 84 грн).

В свою чергу, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, заперечуючи факт отримання ним протягом річного строку з моменту настання ДТП заяви щодо виплати страхового відшкодування в досудовому порядку відповідно до ст. 35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно зі статтями 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким законом, зокрема, є норми ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника. Відповідно, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок із відшкодування шкоди не виконала.

Отже, з огляду на положення ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) підставою для набуття позивачем права вимоги щодо виплати страхового відшкодування (в порядку заміни кредитора в зобов`язанні) є факт фактичної виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування.

Таким чином, до позивача перейшло в межах суми право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`я та/або майну потерпілого.

З набранням чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування" від 17.02.2011, яким внесено зміни та доповнення до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", учасникам дорожнього руху при скоєнні дорожньо-транспортної пригоди за наявності встановлених пунктом 33.2 статті 33 наведеного Закону обставин дозволено спільно складати повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол) без інформування відповідного підрозділу МВС України про її настання.

Отже, з 18 вересня 2011 року в Україні в силу Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування" від 17.02.2011 №3045-VI запроваджено механізм спрощеного оформлення ДТП.

Згідно з абзацу 3 пункту 2.11 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, визначено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортних засобів, зазначених у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови експлуатації таких транспортних засобів особами, відповідальність яких застрахована, відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за умови досягнення згоди водіїв таких транспортних засобів щодо обставин скоєння дорожньо-транспортної пригоди, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та у разі складення такими водіями спільного повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду відповідно до встановленого Моторним (транспортним) страховим бюро зразка. У такому випадку водії згаданих транспортних засобів після складення ними зазначеного в цьому пункті повідомлення звільняються від обов`язків, передбачених підпунктами "д" - "є" пункту 2.10 цих Правил.

На виконання Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування", Моторним (транспортним) страховим бюро України встановлено відповідний зразок повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та за погодженням з Державною автомобільною інспекцією Міністерства внутрішніх справ України затверджено протоколом Президії МТСБУ від 11.08.2011 №274/2011 Інструкцію щодо заповнення повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (надалі - Інструкція).

Відповідно до зазначеної Інструкції у європротоколі зазначаються фактична дата, час та місце настання дорожньо-транспортної пригоди, інформація про страхувальника згідно з даними полісу та інше. Виправлення у повідомленні категорично забороняються та замість зіпсованого бланку заповнюється інший.

Відповідно до пункту 33.2 статті 33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

Отже, сам факт складання обома учасниками ДТП повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротоколу), вказує на наявність у водіїв транспортних засобів згоди щодо обставин її скоєння.

З європротоколу від 01.12.2022 вбачається, що транспортний засіб марки "Fiat" д.р.н. НОМЕР_2 , яким спричинено ДТП, знаходився під керуванням ОСОБА_2 .

При цьому, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол) від 01.12.2022 є заповненим обома учасниками дорожньо-транспортної пригоди у відповідних частинах, що стосуються інформації про транспортні засоби, зазначено у відповідних пунктах дату, час та місце дорожньо-транспортної пригоди, наявна схема дорожньо-транспортної пригоди, визначені обставини дорожньо-транспортної пригоди для пояснення цієї схеми. Крім того, у повідомленні міститься інформація про наявність полісів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Дослідивши схему та обставини ДТП, які вказані водіями у повідомленні (європротоколі) від 01.12.2022, суд дійшов висновку про порушення Правил дорожнього руху водієм транспортного засобу марки "Fiat" д.р.н. НОМЕР_2 . Будь-яких зауважень або заперечень ОСОБА_2 європротокол не містить, а відтак вина останнього є встановленою.

При цьому, суд при розгляді справи, не позбавлений та не обмежений у праві самостійно, в рамках розгляду даного виду спору та при наявності відповідних документальних доказів, встановити наявність /відсутність вини в діях, в даному випадку водія.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.07.2018 у справі №910/20412/16.

Згідно із ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відтак, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Отже, оскільки вина ОСОБА_2 встановлена вище, то шкода, заподіяна внаслідок експлуатації автомобіля марки "Fiat" д.р.н. НОМЕР_2 , відшкодовується ОСОБА_2 , як особою, яка на законних підставах керувала вказаним транспортним засобом.

Доказів наявності вини інших осіб в ДТП, що відбулася 01.12.2022 суду не надано.

Під час розгляду справи судом встановлено, що з Приватним акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЕРША" укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту, оформлений полісом №ЕР 209379136, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом - автомобілем марки "Fiat" д.р.н. НОМЕР_2 , який був діючим на момент ДТП - 01.12.2022.

Згідно п.п. 1.1, 1.4 ст. 1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхувальниками є юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу, а особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

Отже, оскільки ОСОБА_2 , експлуатував автомобіль марки Fiat д.р.н. НОМЕР_2 на законних підставах, зворотного суду не доведено, суд дійшов висновку, що відповідальність за шкоду, заподіяну майну внаслідок експлуатації цього автомобіля застрахована Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ПЕРША".

Згідно пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

При цьому, відповідно до п. 12.1 ст. 12 зазначеного вище Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Вказаним договором (поліс серії №ЕР 209379136) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 130 000, 00 грн., франшиза - 2 600, 00 грн.

Статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

За правилами пункту 35.1 статті 35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до пункту 36.1 статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування або про відмову у здійсненні страхового відшкодування. Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

За положенням пункту 36.2 статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Відповідно до підпункту 37.1.4 статті 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Відтак, у межах справи, що розглядається, з`ясуванню підлягає питання дотримання позивачем річного строку, який встановлено пунктом 37.1.4 статті 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", на здійснення на власний розсуд одного з альтернативно можливих способів захисту свого порушеного права.

У даному випадку, страхова подія (дорожньо-транспортна пригода) відбулася 01.12.2022, а заява №00166/9223 від 17.01.2023 була надіслана 24.03.2023, тобто в межах установленого Законом річного строку.

За таких обставин, враховуючи розмір права зворотної вимоги, який перейшов до позивача, визначені полісом №ЕР 209379136, розміри лімітів відповідальності (130 000,00 грн) та франшизи (2 600, 00 грн.), суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування у розмірі 17 594, 84 грн є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

У той же час, відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

З огляду на положення Закону України "Про судовий збір", оскільки позивач звернувся до суду з позовом в електронній формі через підсистему "Електронний суд", розмір судового збору за подання позивачем до Господарського суду міста Києва вказаної позовної заяви має визначатись з урахуванням наведених приписів.

Однак, при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір без урахування коефіцієнту 0,8.

Враховуючи викладене, суд звертає увагу позивача, що згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Керуючись ст. 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЕРША" (03150, м. Київ, вул. Фізкультури, буд. 30, ідентифікаційний код 31681672) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" (03117, м. Київ, пр. Берестейський, буд. 65, ідентифікаційний код 30115243) суму страхового відшкодування в розмірі 17 594 грн 84 коп. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422 грн 40 коп.

3. Після набрання рішенням суду законної сили видати позивачу наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повний текст рішення складено 18.12.2025

Суддя Л.Г. Пукшин