ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

15 грудня 2025 року м. ХарківСправа № 922/4345/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавренюк Т.А.

розглянувши заяву керівника Салтівської окружної прокуратури міста Харкова про забезпечення позову по справі

за позовом Салтівська окружна прокуратура міста Харкова
до Харківська міська рада , Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради , фізична особа-підприємець Веренич Сергій Васильович
про визнання недійсним договору, зобов`язання повернення майна

ВСТАНОВИВ:

Керівник Салтівської окружної прокуратури міста Харкова звернувся з позовом до Харківської міської ради (далі - відповідач 1), Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (далі - відповідач 2), ФОП Варенич С.В., в якому просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 03.10.2013 № 5036-В-С, укладений між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради та фізичною особою підприємцем Вереничем Сергієм Васильовичем (код НОМЕР_1 ), посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Саутенко Н.В. і зареєстрований в реєстрі за № 2745, зобов`язати Фізичну особу-підприємця Веренича Сергія Васильовича (код НОМЕР_1 ) повернути Харківській міській територіальній громаді в особі Харківської міської ради () об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 01, а саме - нежитлові приміщення 1-го поверху № ІV площею 10,0 кв.м, 2-го поверху № 1, 2 площею 55,6 кв.м, загальною площею 65,6 кв.м розташовані в нежитловій будівлі літ. «А2-2» за адресою: м. Харків, вул. Гвардійців-Широнінців, 83/26, а Харківську міську раду - прийняти у власність зазначені приміщення.

Ухвалою суду від 05.12.2025 позовну заяву Салтівської окружної прокуратури міста Харкова залишено без руху, надано Салтівській окружній прокуратурі міста Харкова десятиденний строк для усунення недоліків.

08.12.2025 прокурор надав заяву про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Міністерству юстиції України, усім його структурним підрозділам та відділам, а також будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав, а саме: виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській та Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, державним реєстраторам, нотаріусам тощо, вчиняти в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна будь-які реєстраційні дії відносно приміщення (група приміщень), нежитлові приміщення 1-го поверху № ІV площею 10,0 кв.м, 2-го поверху № 1, 2 площею 55,6 кв.м, загальною площею 65,6 кв.м розташовані в нежитловій будівлі літ. «А2-2» за адресою: м. Харків, вул. Гвардійців-Широнінців, 83/26 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01).

Враховуючи, що позовну заяву Салтівської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області залишено без руху, судом постановлено, що заява позивача про забезпечення позову, може бути розглянута судом у разі усунення позивачем недоліків позовної заяви у строк, встановлений законом.

Ухвалою суду від 15.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову суд зазначає наступне.

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову прокурор зазначає, що фактичний власник спірного нерухомого майна ФОП Веренич С.В. може розпорядитися своєю власністю на власний розсуд в будь-який час. Подальше ймовірне відчуження майна на користь інших осіб, передача нерухомого майна в оренду, зміна його призначення (з нежитлового на житлове тощо), поділ, виділ чи об`єднання ускладнить виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Вчинення будь-яких дій з нерухомим майном до закінчення судового розгляду, у разі задоволення позову, призведе до необхідності зміни позовних вимог або вирішення спорів з іншими позовними вимогами та з іншими особами, яким це майно може бути передане в оренду або іншим чином відчужено. Крім цього, ФОП Веренич С.В., знаючи про наявність судового спору, з метою утруднення у майбутньому виконання судового рішення свідомо може здійснювати дії щодо розпорядження спірним майном та як власник може ініціювати питання щодо зміни призначення та виду його функціонального використання, що у подальшому призведе до необхідності скасування відповідних рішень, шляхом звернення до суду з іншими позовними заявами.

На думку прокурора, з метою запобігання зміни права власності на спірне нерухоме майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, його можливого відчуження, передачі в оренду тощо, що може істотно ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду, відповідно до статтей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України, вбачаються підстави для вжиття заходів забезпечення позову.

При цьому прокурор зауважує, що заборона вчиняти буд-які реєстраційні дії щодо об`єктів нерухомого майна є тимчасовою та не має наслідком будь-якого перешкоджання господарській діяльності товариства та/або її блокування, не порушує права інших осіб, в тому числі тих, які не є учасниками судового процесу тощо.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення у майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача чи інших учасників справи для того, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає ст.136 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із положеннями цієї статті господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову відповідно до ст.136 Господарського процесуального кодексу України є правом суду, а за наявності відповідних виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку підстав для забезпечення позову.

В даному випадку, суд вважає, що прокурором в заяві про вжиття заходів забезпечення позову не обґрунтовано достатньо, у чому саме полягає утруднення чи неможливість виконання рішення у разі задоволення позовних вимог та не подано доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заходів до забезпечення позову.

Крім того, з поданих прокурором матеріалів, не вбачається, що 3-ім відповідачем ФОП Вереничем С.В. здійснюються певні дії, які направлені на проведення відчуження спірного нерухомого майна на користь інших осіб, зміна його призначення, поділ, виділ чи об`єднання, тобто доводи прокурора про зазначене ґрунтуються виключно на припущеннях.

Вирішуючи відповідне питання суд також враховує, що ФОП Веренич С.В. набув у власність спірне нерухоме майно у 2014 році і до цього часу є його власником. При цьому, прокурором не надано суду будь-яких доказів що протягом цих майже 11 років ФОП Вереничем С.В. вживалися будь-які дії стосовно цього майна, які можна розцінити як спробу істотно ускладнити чи унеможливити повернення цього майна його законному власнику, як на цьому наполягає прокурор.

Згідно із ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин та з огляду на те, що прокурором належним чином не доведено, що відповідачем ФОП Вереничем С.В. вчиняються дії, спрямовані на ухилення він виконання рішення суду в разі його прийняття на користь прокурора, а так само доказів того що невжиття, визначених ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду, стане неможливим без вжиття відповідних заходів, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 73-74, 86, 136, 137, 140, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви керівника Салтівської окружної прокуратури міста Харкова про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання (проголошення) суддею та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала підписана 15.12.2025.

Суддя Т.А. Лавренюк

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.