ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16 грудня 2025 року м. Харків Справа № 913/213/17

Провадження № 7/913/213/17

Господарський суд Луганської області у складі судді Секірського А.В., розглянувши заяву Попаснянського відділу державної виконавчої служби у Сіверськодонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 21.11.2025 № 53990155/6 про видачу дубліката наказу у справі за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Фукс Мастила Україна», м. Львів

до Державного підприємства «Первомайськвугілля», м. Гірське Луганської області

про стягнення 27 808 грн 75 коп.

без повідомлення (виклику) учасників справи

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фукс Мастила Україна» звернулося до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до Державного підприємства «Первомайськвугілля» про стягнення заборгованості у розмірі 27 808 грн 75 коп. за договором поставки № 1001/14 від 10.01.2014.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 11.04.2017 у справі № 913/213/17 позов задоволено у повному обсязі. Стягнуто з Державного підприємства «Первомайськвугілля» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фукс Мастила Україна» борг у сумі 27 808 грн 75 коп., витрати зі сплати судового збору в сумі 1 600 грн 00 коп.

Зазначене рішення 21.04.2017 набрало законної сили і на його виконання видано відповідний наказ зі строком пред`явлення до 21.04.2020.

08.12.2025 на адресу Господарського суду Луганської області від Попаснянського відділу державної виконавчої служби у Сіверськодонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції засобами поштового зв`язку надійшла заява від 21.11.2025 № 53990155/6 про видачу дубліката наказу від 21.04.2017 № 913/213/17 про стягнення з Державного підприємства «Первомайськвугілля» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фукс Мастила Україна» боргу у сумі 27 808 грн 75 коп., витрат зі сплати судового збору в сумі 1 600 грн 00 коп.., оскільки виконавче провадження № 53990155 з примусового виконання вказаного наказу у паперовому вигляді залишилося за місцем попередньої реєстрації відділу, тому виконавчий документ та виконавче провадження вважаються втраченими, у зв`язку з чим виникла необхідність у відновленні втраченого виконавчого провадження, що стало підставою для звернення із заявою про видачу дубліката наказу.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 08.12.2025 заяву про видачу дубліката наказу передано на розгляд судді Тацій О.В.

На підставі розпорядження керівника апарату суду від 08.12.2025 № 57/р був проведений повторний автоматизований розподіл вказаної заяви, оскільки суддя Тацій О.В. не здійснює правосуддя у зв`язку з закінченням п`ятирічного строку призначення на посаду судді.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями заява про видачу дубліката наказу розподілена судді Секірському А.В.

Розглянувши заяву про видачу дубліката наказу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України.

Частиною 1 ст. 327 ГПК України встановлено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Порядок видачі дубліката наказу врегульовано розділом ХІ «Перехідні положення» ГПК України.

Підпунктом 19.4 п.п. 19 п. 1 розділу XI «Перехідні положення» ГПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

За змістом ст. 169 ГПК України заяви з процесуальних питань, в тому числі пов`язаних з виконанням судових рішень у господарських справах, подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадку, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Загальні вимоги до форми і змісту письмової заяви, клопотання, заперечення встановлені в ст. 170 ГПК України.

Так, згідно з ч. 1 ст. 170 ГПК України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву, клопотання або заперечення, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), вказівку на статус фізичної особи-підприємця (для такої фізичної особи), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

Судом встановлено, що заява Попаснянського відділу державної виконавчої служби у Сіверськодонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не містить відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету у учасників виконавчого провадження, а також переліку документів та інших доказів, що додаються до заяви, що є порушенням ч. 1 ст. 170 ГПК України.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 170 ГПК України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, що подається на стадії виконання судового рішення, у тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надсилання (надання) іншим учасникам справи (провадження) з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Частинами 5 та 6 ст. 42 ГПК України встановлено, що документи (у тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Абзацом 1 ч. 6 ст. 6 ГПК України унормовано, що адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Частиною 8 ст. 6 ГПК України передбачено, що реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі.

Отже, чинним процесуальним законодавством передбачено такі способи звернення до суду як подання документів в паперовій формі або в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи.

Судом встановлено, що Попаснянський відділ державної виконавчої служби у Сіверськодонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи.

Разом з тим, заява про видачу дубліката наказу надіслана до суду в паперовій формі.

За змістом п. 17 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 (далі за текстом - Правила), внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою, згідно з тарифами оператора поштового зв`язку. Послуга опису вкладення до поштового відправлення полягає в підтвердженні у визначеному оператором поштового зв`язку порядку відповідно до технологічного процесу здійснення такої операції вмісту вкладення до поштового відправлення із зазначенням індивідуальних ознак відповідного вкладення (конкретний вид, кількість тощо), що відрізняє його від інших речей.

Водночас п. 62 Правил передбачено, що підтвердженням оплати послуг поштового зв`язку з пересилання письмової кореспонденції є, зокрема, розрахунковий документ про оплату послуги поштового зв`язку.

Статтею 1 Закону України від 03.11.2022 № 2722-IX «Про поштовий зв`язок» визначено, що розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку; поштове відправлення з оголошеною цінністю - реєстроване поштове відправлення, що приймається для пересилання з оцінкою вартості вкладення, визначеною відправником; реєстроване поштове відправлення - поштове відправлення, яке приймається для пересилання з видачею розрахункового документа, пересилається з приписуванням до супровідних документів та вручається одержувачу під розписку (шляхом проставляння письмового або електронного підпису) або з фіксацією технічними засобами.

Отже, належними доказами надсилання заяви, скерованої в паперовій формі, є розрахунковий документ встановленої форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), виданий відправнику оператором поштового зв`язку та опис вкладення, з якого вбачається, які саме документи вкладені до поштового відправлення.

Суд зазначає, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 08.12.2025 № 24 боржник - Державне підприємство «Первомайськвугілля» зареєстрований за адресою: 49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Воскресенська, будинок 24, тобто на підконтрольній Україні території, де надаються послуги поштового зв`язку Акціонерним товариством «Укрпошта».

Крім того, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 08.12.2025 № 60 стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фукс Мастила Україна» зареєстрований за адресою: 79069, Львівська область, м. Львів, вул. Шевченка, будинок 327А.

Проте, Попаснянський відділ державної виконавчої служби у Сіверськодонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в якості доказів надсилання стягувачу та боржнику заяви про видачу дубліката наказу надав роздруківки з електронної пошти відділу, які підтверджують надсилання вказаної заяви на адреси електронної пошти стягувача - і боржника - , .

Враховуючи викладене, надані заявником докази не можуть вважатися належними доказами надсилання стягувачу і боржнику заяви про видачу дубліката наказу та всіх доданих до неї документів, тому судом не приймаються.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 ГПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Оскільки заява Попаснянського відділу державної виконавчої служби у Сіверськодонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про видачу дубліката наказу не містить відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету у учасників виконавчого провадження, переліку документів та інших доказів, що додаються до заяви, а також до заяви не додано належних доказів, які б підтверджували надсилання даної заяви стягувачу - Товариству з обмеженою відповідальністю «Фукс Мастила Україна» і боржнику - Державному підприємству «Первомайськвугілля», суд робить висновок про те, що заяву подано без додержання вимог Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, заява Попаснянського відділу державної виконавчої служби у Сіверськодонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 21.11.2025 № 53990155/6 про видачу дубліката наказу Господарського суду Луганської області від 21.04.2017 № 913/213/17 підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення вказаних недоліків.

Також суд звертає увагу заявника, що порядок здійснення судочинства у господарських судах встановлюється Господарським процесуальним кодексом України, а не Цивільним процесуальним кодексом України, посилаючись на п. 17.4 Перехідних положень та ст. 494 якого Попаснянський відділ державної виконавчої служби у Сіверськодонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції просить видати дублікат наказу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 234, 235, п.п. 19.4 п.п. 19 п. 1 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Заяву Попаснянського відділу державної виконавчої служби у Сіверськодонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 21.11.2025 № 53990155/6 про видачу дубліката наказу Господарського суду Луганської області від 21.04.2017 № 913/213/17 повернути без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 16.12.2025 та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду у строки, передбачені ст. 256 ГПК України, та порядку, визначеному ст. 257 ГПК України.

Суддя Андрій СЕКІРСЬКИЙ