ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.12.2025м. ДніпроСправа № 904/621/20
За позовом: Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг

До: Товариство з обмеженою відповідальністю «Форс», м. Кривий Ріг

Про: стягнення 483 031, 91 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Криворізька міська рада (позивач) звернулася до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ТОВ «Форс» (відповідач) про стягнення 483 031, 91 грн. (в т.ч.: 396 929, 70 грн. - основна заборгованість та 86 102, 21 грн. - пеня) заборгованості з орендної плати за період з 01.02.17р. по 30.09.19р. за договором оренди земельної ділянки від 02.10.07р. , укладеним між сторонами. Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на використання відповідачем земельної ділянки за вищезазначеним договором після закінчення строку його дії на не сплату орендної плати за цей час .

Ухвалою суду від 05.02.20р. відкрите провадження у справі №904/621/20 за правилами спрощеного позовного провадження, встановленими ГПК України, без призначення судового засідання та виклику сторін - за наявними у ній матеріалами.

Ухвалою суду від 06.02.20р. зупинене провадження у справі № 904/621/20 до часу набранням чинності рішенням господарського суду Дніпропетровської області у пов`язаній справі № 904/105/20.

Постановою ЦАГС від 30.03.20р. апеляційну скаргу Криворізької міської ради залишено без задоволення та ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.20р. у справі №904/621/20 залишено без змін.

15.06.20р. постановою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Криворізької міської ради на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.20р. і постанову Центрального апеляційного господарського суду від 30.03.20р. у справі № 904/621/20.

Ухвалою суду від 09.05.23р. поновлено провадження у справі №904/621/20 та продовжено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження; зобов`язано: позивача - надати відповідь на відзив, а відповідача - надати відповідь заступника начальника відділу податків і зборів з юридичних осіб Криворізького північного управління ГУ ДПС у Дніпропетровській області І. Макшанової від 04.11.19р.

Позивачем до суду подано відповідь на відзив. Відповідачем до суду подано заперечення на відповідь на відзив та додаткові пояснення у справі. Однак, витребуваних ухвалою суду від 09.05.23 доказів відповідачем не надано.

Ухвалою суду від 14.07.23р. витребувано (повторно) від ТОВ «Форс» ( відповідач) відповідь заступника начальника відділу податків і зборів з юридичних осіб Криворізького північного управління ГУ ДПС у Дніпропетровській області І. Макшанової від 04.11.19р.

ТОВ «Форс» надано до суду копію відповіді заступника начальника відділу податків і зборів з юридичних осіб Криворізького північного управління ГУ ДПС у Дніпропетровській області І. Макшанової від 04.11.19р.

ТОВ «Форс» надано до суду заяву про врахування ухвал ВС у справі №904/105/20 від 30.05.23р. та 28.07.23р. при розгляді та прийнятті рішення у справі №904/621/20.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

02.10.2007р. між Криворізькою міською радою (орендодавець) та ТОВ «Форс» ( орендар) укладено договір оренди земельної ділянки . Згідно п. 1-3 цього договору орендодавець на підставі рішення міської ради від 29.08.2007р. № 1710 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для розміщення автостоянки, яка знаходиться на мікрорайоні Східний-3 у Довгинцівському районі м. Кривого Рогу. В оренду передається земельна ділянка площею 0,5978 га. Кадастровий номер земельної ділянки: :03:001:0002 (п. 3 договору). Договір укладено на 5 років. Після закінчення строку договору орендар, який належно виконував обов`язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за два місяці до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п. 5 договору). Пунктом 15 договору сторони погодила, що земельна ділянка передається в оренду для розміщення автостоянки. Відповідно до п. 17 договору передача земельної ділянки орендарю здійснюється у п`ятиденний термін після державної реєстрації договору за актом її приймання-передачі. Після припинення дії договору орендар у 10-денний термін повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду ( п.18 договору). Повернення земельної ділянки здійснюється за актом приймання-передачі (повернення) ( п.19). Відповідно до п. 21 договору неповернення земельної ділянки не звільняє орендаря від сплати орендної плати за фактичне користування земельною ділянкою. Плата за фактичне користування земельною ділянкою вноситься у розмірах, визначених розділом «Орендна плата» договору. Нарахування орендної плати припиняється з дати оформлення акта приймання-передачі (повернення) земельної ділянки. Згідно п. 33 договору орендар зобов`язаний, зокрема по закінченню терміну оренди, припиненню чи розірванню договору оренди звільнити в 10-денний термін ділянку, привести її в належний стан та повернути орендодавцю з оформленням акту приймання-передачі (повернення) земельної ділянки. Відповідно до п. 37 дія договору припиняється у разі, зокрема закінчення строку, на який його було укладено. Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації ( п. 45). Договір зареєстрований у Криворізькому відділі Дніпропетровської регіональної філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 07.11.2007 за № 83.

Як вбачається з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 19.06.23р. № НВ-023, земельна ділянка площею 0,5978 га з кадастровим номером :03:001:0002, яка розташована у мікрорайоні Східний-3 у Дніпропетровській області м. Кривого Рогу, є сформованою з 07.11.2007, цільове призначення: 1.11.3 , категорія земель: землі житлової та громадської забудови; форма власності: комунальна власність.

Акту приймання-передачі земельної ділянки в оренду матеріали справи не містять.

Позивач зазначає, що відповідач після закінчення строку дії договору (07.11.2012р.) не повернув земельну ділянку та фактично продовжує використовувати її без правовстановлюючих документів, що призвело до недоотримання місцевим бюджетом коштів.

Рішенням Криворізької міської ради від 27.07.2011 № 514 затверджено Положення про самоврядний контроль за використанням та охороною земель у м. Кривому Розі, пунктом 2.2 якого визначено, що безпосереднє проведення самоврядного контролю за використанням і охороною земель здійснюється посадовими особами управління земельних ресурсів виконкому міської ради та виконкомів районних у місті рад.

Згідно з п.п. 3.1.2, 3.1.4 вказаного Положення посадові особи, які здійснюють самоврядний контроль за використанням та охороною земель, мають право, серед іншого складати акти обстеження стану і дотримання умов використання земельних ділянок та за фактом виявлення порушень подавати матеріали до відповідного органу місцевою самоврядування для вжиття заходів відповідно до чинного законодавства України; проводити у випадках, встановлених законодавством, фотографування.

Рішенням Криворізької міської ради від 24.02.2016 № 300 з 01.05.2016 реорганізовано управління земельних ресурсів виконкому міської ради та управління містобудування і архітектури виконкому міської ради шляхом злиття їх в управління містобудування, архітектури та земельних відносин виконкому міської ради, а рішенням Криворізької міської ради від 26.08.2016 № 844 внесено зміни до рішення міської ради від 24.02.2016 № 300, а саме замінено в назві та тексті рішення назву управління містобудування, архітектури та земельних відносин виконкому міської ради: "управління містобудування, архітектури та земельних відносин виконкому Криворізької міської ради".

27.06.2018 рішенням Криворізької міської ради № 2815 створено Департамент регулювання містобудівної діяльності та земельних відносин виконкому Криворізької міської ради на базі управління містобудування, архітектури та земельних відносин виконкому Криворізької міської ради, до якого перейшли всі права та обов`язки управління.

Тобто, самоврядний контроль за використанням та охороною земель комунальної власності на території міста Кривого Рогу з станом на 17.12.2019 здійснювався посадовими особами Департаменту регулювання містобудівної діяльності та земельних відносин виконкому Криворізької міської ради та виконкомів районних у місті рад.

Рішенням Криворізької міської ради від 24.06.2015 №3728, яке набрало чинності 01.01.2016, затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу, яка у тому числі містить середню (базову) вартість 1кв.м земель міста станом на 01.01.2014 у розмірі 270,60грн.

Так, 17.12.2019 представниками відділу моніторингу землекористування управління земельних відносин Департаменту регулювання містобудівної діяльності земельних відносин виконкому міської ради було проведено обстеження спірної земельної ділянки та встановлено, що вона використовується під розміщення автостоянки та двоповерхової споруди КПП з аншлагом автостоянка «Форс». Земельна ділянка огороджена металевим парканом. Межі відповідають плану встановлених меж. Санітарний план задовільний.

24.06.2015р. Криворізькою міською радою прийнято рішення №3727 «Про встановлення ставок земельного податку, розміру орендної плати та пільг зі сплати за землю на території міста Кривого Рогу», яке набрало чинності 01.01.2016р. та підпунктом 4 якого визначено орендну плату за користування земельними ділянками у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки цих ділянок. Згідно з пунктом 6 цього рішення при розрахунку ставок земельного податку та розміру орендної плати за користування земельними ділянками введено понижувальний коефіцієнт до вартості земельних ділянок, визначеної відповідно до витягу з технічної документації щодо нормативної грошової оцінки земель міста, у розмірі 0,30 (з урахуванням коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель: станом на 01.01.2014 у розмірі 1,000; на 01.01.2015 1,249).

Рішенням Криворізької міської ради від 29.03.2017р. №1522, яке набрало чинності 01.04.2017р., внесено зміни до рішення міської ради від 24.06.2015р. №3727 та пунктом 5 визначено, що розмір орендної плати за користування земельними ділянками комунальної власності складає 0,9 % від нормативної грошової оцінки земель міста, затвердженої рішенням міської ради від 24.06.2015 №3728. При цьому, ним же рішенням виключено пункт 6 (щодо застосування понижувального коефіцієнту 0,30).

Рішенням Криворізької міської ради від 12.07.2017р. №1862 «Про встановлення ставок земельного податку, розміру орендної плати, пільг зі сплати за землю та затвердження Регламенту оподаткування земельних ділянок на території міста Кривого Рогу у 2018 році», яке набрало чинності 01.01.2018р., визначено річний розмір орендної плати за користування ТОВ "Форс" земельною ділянкою у розмірі 0,9 % від нормативної грошової оцінки земель міста.

Рішенням Криворізької міської ради від 27.06.2018р. №2816 «Про встановлення ставок земельного податку, розміру орендної плати, пільг зі сплати за землю та затвердження Регламенту оподаткування земельних ділянок на території міста Кривого Рогу у 2019 році», яке набрало чинності 01.01.2019р., визначено річний розмір орендної плати за користування ТОВ «Форс» земельною ділянкою у розмірі 0,9 % від нормативної грошової оцінки земель міста.

За інформацією Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за № 1188/9/04-36-57-30 від 04.11.2019р. відповідач за користування земельною ділянкою у період з січня 2017р. по грудень 2019р. декларував та сплатив плату за землю у розмірі 204 666,89 грн.

Як зазначає позивач, відповідач, як фактичний користувач земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0002, без достатньої правової підстави, за рахунок позивача, зберіг у себе грошові кошти в розмірі 396 929,70 грн. за користування земельною ділянкою комунальної власності за період з 01.02.2017р. до 30.09.2019р. , що й стало причиною звернення позивача з даним позовом.

Під час розгляду цієї справи судом встановлено, що рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 05.10.22р. у по справі №904/105/20 позов Криворізької міськради задоволено частково. Зобов`язано ТОВ «Форс» привести земельну ділянку площею 0,5978 га з кадастровим номером :03:001:0002, що знаходиться на мікрорайоні Східний-3 в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу в придатний для подальшого використання стан, не гірший порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду та повернути земельну ділянку територіальній громаді міста Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради за актом приймання-передачі. В решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 14.03.2023 по справі №904/105/20 рішення місцевого господарського суду скасовано та прийнято нове, яким у задоволенні позову відмовлено.

Скасовуючи рішення місцевого господарського суду та приймаючи нове про відмову у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції дійшов висновків, що ТОВ «Форс» належить право власності на нерухоме майно - автостоянку за адресою: м. Кривий Ріг, район Довгінцевський, вул. Лісового. Відповідно до наданої відповідачем копії архівного витягу - рішенням виконкому Криворізької міської Ради народних депутатів Дніпропетровської області від 13.11.1996 № 529 розглянуто проект відведення земельної ділянки та надано її в користування ТОВ «Форс» площею 0,6 га тимчасово на три роки під будівництво платної автостоянки в мікрорайоні «Східний 2-3» №529. Актом №1 робочої комісії про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом будівлі тимчасової автостоянки, мкр. «Східний-2,3» на 100 - 150 місць від 21.04.1997р. прийнято в експлуатацію зазначену автостоянку. На підставі реєстраційного посвідчення Криворізького бюро технічної інвентаризації автостоянка за адресою: м. Кривий Ріг, район Довгінцевський, вул. Лісового зареєстрована за ТОВ «Форс» на праві власності і записана в реєстровій книзі № 5 «Н» сторінка № 181 запис № 1681 від 01.04.1998. Матеріали справи містять витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно , відповідно до якого державним реєстратором виконавчого комітету Криворізької міської ради 09.07.20р. здійснена реєстрація права власності, реєстраційний номер нерухомого майна 110 автостоянки за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Лісового, 46.

Також, як вказано в ухвалі Верховного суду по справі №904/105/20 , якою касаційне провадження за касаційною скаргою Криворізької міської ради на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 14.03.23р. у справі № 904/105/20 закрито, сторони даного спору не досягли згоди щодо поновлення договору та додаткова угода до договору про його поновлення не була укладена сторонами у місячний строк, як цього вимагає ч. 8 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», переважне право орендаря, передбачене ч.ч. 1-5 ст. 33 Закону України «Про оренду земл» припинилось, а договір оренди припинив свою дію, в зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено, відповідно до положень статті 31 вказаного Закону, а тому висновки судів у цій частині є правомірними, а доводи касаційної скарги необґрунтованими.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі ст. 13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Статтею 25 ЗУ Про оренду землі унормовано, що орендар земельної ділянки зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.

Пунктом 287.1 ст. 287 Податкового кодексу України встановлено, що з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю.

Плата за землю - це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

Згідно з п. 289.1 ст. 289 Податкового Кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про оцінку земель» технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок затверджується відповідною сільського, селищною, міською радою.

Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (ст. 20 Закону України «Про оцінку земель»).

Згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Частиною 5 статті 6 Закону України «Про оренду землі» визначено, що право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обов`язковій державній реєстрації підлягають, зокрема право постійного користування та право оренди земельної ділянки.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на безпідставне збереження грошових коштів відповідачем у зв`язку з використанням земельної ділянки без правовстановлюючих документів у період з 01.02.2017р. до 30.09.2019р.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (ч. 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України).

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулось за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалось, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України.

За змістом положень глав 82 і 83 Цивільного кодексу України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності у деліктних зобов`язаннях.

Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка.

При цьому до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 ЦК України (наведену правову позицію викладено у пункті 94 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц).

У спорах про стягнення грошових коштів за користування земельною ділянкою до моменту оформлення особою права користування такою земельною ділянкою власник має право на отримання безпідставно збережених грошових коштів у порядку статті 1212 ЦК України. Тобто в такому разі суд виходить з того, що фактичний користувач земельної ділянки без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе грошові кошти, які мав заплатити за користування нею, отже, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 ЦК України (аналогічний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, від 20.09.2018 у справі № 925/230/17).

З огляду на викладене, відповідач, як фактичний користувач земельної ділянки, у період з 01.02.2017р. до 30.09.2019р. без достатньої правової підстави за рахунок власника земельної ділянки (позивача) зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, тому зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Статтею 284 Податкового кодексу України органи місцевого самоврядування уповноважено встановлювати ставки плати за землю та пільги щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території.

В силу статті 143 Конституції України, статті 12 Податкового кодексу України, частини першої статті 69 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Криворізька міська рада наділена повноваженнями самостійно встановлювати місцеві податки та збори у порядку, визначеному Податковим кодексом України, чим забезпечується реалізація принципу правової, організаційної та матеріально-фінансової самостійності місцевого самоврядування, під яким розуміється право територіальної громади самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

До місцевих податків, зокрема належить податок на майно, до складу якого входить плата за землю - обов`язковий платіж, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (ст. 10, пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

За умовами підпунктів 288.5.1, 288.5.2 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Згідно наданого позивачем розрахунку, загальна сума, яка підлягала до сплати за земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0002 за період 01.02.17р. по 30.09.19р., складає 595 394,56грн.

Згідно листа Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за № 1188/9/04-36-57-30 від 04.11.2019р. відповідач за користування земельною в період з лютого 2017р. по грудень 2019р. декларував та сплатив плату за землю у розмірі 198 464,86 грн.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок безпідставно збережених коштів, дійшов висновку, що вказаний розрахунок зроблено вірно.

Доказів погашення заборгованості з плати за користування земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0002 за період 01.02.17р. по 30.09.19р., яка складає 396 929,70грн. , відповідач на момент розгляду спору не надав, у зв`язку з чим зазначена вище сума підлягає до стягнення.

Ухвалюючи дане рішення, суд посилається на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, що викладена у постанові від 25.06.2019 у справі №924/1473/15, згідно з якою господарський суд, з`ясувавши у розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу в обґрунтування своїх вимог або заперечень послалися не на ті норми, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує у прийнятті рішення саме такі норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.

У постанові від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») неправильна юридична кваліфікація учасниками справи спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм.

Встановивши, що позивач в обґрунтування своїх вимог посилається не на ті норми, що фактично регулюють спірні правовідносини, суд не позбавлений права самостійно здійснити правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує у прийнятті рішення саме такі норми матеріального права, предметом регулювання яких є спірні правовідносини. При цьому, посилання суду в рішенні на інші норми права, ніж зазначені у позовній заяві, не може розумітися як вихід суду за межі позовних вимог.

Щодо вимог про стягнення неустойки (пені) суд зазначає наступне. Оскільки під час розгляду справи було встановлено , що строк дії договору оренди закінчився , то суд ухвалив стягнути з відповідача на користь позивача не орендну плату за договором, а безпідставно утримані тим кошти , які він мав би сплатити в якості плати за користування земельною ділянкою без наявності відповідного договору оренди. . Але ж строк такої сплати не встановлено законом , отже позовні вимоги про стягнення пені за несвоєчасну внесення плати за користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди задоволенню не підлягають .

Враховуючи часткове задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати - судовий збір у розмірі 5953,95 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 73, 74-80, 86, 91, 129, 194, 233, 238, 240, 241 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задовольнити частково.

2.Стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Форс» (50093, Кривий Ріг, вул. Лісового, 46, ) на користь позивача Криворізької міської ради (50101, м. Кривий Ріг, пл. Молодіжна, 1; ): 396 929,70грн. - заборгованості з орендної плати за період з 01.02.17р. по 30.09.19р. та 5953,95грн. судового збору. Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.

2.В іншій частині позовних вимог відмовити .

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України рішення складено та підписано без його проголошення 15.12.25р.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Васильєв О.Ю.