ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

16 грудня 2025 року м.Харків Справа № 913/291/25

Провадження №6/913/291/25

Господарський суд Луганської області у складі судді Драгнєвіч О.В., розглянувши матеріали за позовом Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго», вул.Кирилівська, буд.85, м.Київ, 04080

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лисстальпром», вул.П. Морозова, буд.58, м.Лисичанськ, Сіверськодонецький р-н, Луганська область, 93100

про стягнення 355'171 грн 37 коп.

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Луганської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лисстальпром» (далі - відповідач, споживач) про стягнення заборгованості за договором про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» від 27.12.2018 (далі - договір) в загальному розмірі 355'171 грн 37 коп., з яких основний борг у сумі 120'000 грн 00 коп., 15% річних у сумі 131'832 грн 68 коп. та інфляційні втрати в сумі 103'338 грн 69 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на виконання договору позивач передав у власність відповідача протягом січня - березня 2019 року електричну енергію у загальній кількості 139'389,00 кВт*год на загальну суму 395'308 грн 32 коп., що підтверджується звітами щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника «останньої надії» ДПЗД «Укрінтеренерго», які передані до електричних мереж або відносяться до території ліцензованої діяльності оператора системи розподілу (передачі) за розрахунковий період січня - березня 2019 року, а також даними складених актів купівлі-продажу електроенергії до договору №000042 від 31.01.2019, №001886 від 28.02.2019, №002380 від 31.03.2019.

Однак, відповідач розрахунки за придбану електричну енергію з позивачем провів не повністю, повністю розрахувався за зобов`язаннями січня - лютого 2019 року, частково - березня 2019 року. Оскільки за зобов`язаннями березня 2019 року розрахунок було проведено лише частково, у відповідача обліковується заборгованість в сумі 120'000 грн 00 коп.

Крім того, у зв`язку з допущеним простроченням виконання грошового зобов`язання позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 15% річних у сумі 131'832 грн 68 коп., обраховані за період з 26.04.2019 по 24.11.2025 та інфляційні втрати в сумі 103'338 грн 69 коп., обраховані за період з 23.03.2019 по 31.10.2025.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.12.2025 справа передана на розгляд судді Драгнєвіч О.В.

Дослідивши позовні матеріали, суд дійшов висновку, що вони не відповідають вимогам Глави 1 Розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з наступних підстав.

У відповідності до вимог п.3 ч.3 ст.162 ГПК України позовна заява повинна містити обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Як вже було зазначено вище, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором в загальному розмірі 355'171 грн 37 коп., з яких основний борг у сумі 120'000 грн 00 коп., 15% річних у сумі 131'832 грн 68 коп. та інфляційні втрати в сумі 103'338 грн 69 коп.

До матеріалів позовної заяви позивачем долучено лише розрахунок основної заборгованості за розрахунковий період січня - березня 2019 року за спожиту електричну енергію відповідачем станом на 20.11.2025.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач зазначає, що на виконання умов договору та комерційної пропозиції №2 до договору, позивачем нараховано відповідачу за невчасне виконання договору 15% річних та інфляційні втрати на загальну суму 235'171 грн 37 коп., а саме: 15% річних, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов`язання в період прострочення з 26.04.2019 по 24.11.2025 становить 131'832 грн 68 коп.; інфляційні втрати, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов`язання в період прострочення з 23.03.2019 по 31.10.2025 становить 103'338 грн 69 коп.

Разом з тим обґрунтовані розрахунки нарахованих 15% річних та інфляційних втрат позивачем взагалі не долучено до позовної заяви. А отже, наразіне зрозуміло за зобов`язання яких саме місяців через виникнення грошового прострочення нараховує позивач 15% річних та інфляційні; що є базою для нарахування; скільки днів складає відповідне прострочення; який алгоритм обрахунку річних та інфляційних позивач використовує; та зокрема, які індекси інфляції застосовує позивач під час обрахунку.

Крім того, зі змісту позовної заяви, за відсутності відповідного обгрунтування, не зрозумілим залишається визначена позивачем дата виникнення у відповідача прострочення виконання грошового зобов`язання, в т.ч. визначення відповідних періодів нарахування 15% річних ( з 26.04.2019 по 24.11.2025) та інфляційних втрат (з 23.03.2019 по 31.10.2025).

За вказаних обставин, позивачу слід врахувати зазначене та долучити обґрунтовані деталізовані розрахунки 15% річних та інфляційних втрат окремо за зобов`язаннями відповідних місяців поставки, за допущені прострочення в яких позивач здійснює відповідні нарахування у відповідності до положень ст.625 ЦК України.

Крім того, позивачу слід надати додаткові пояснення з приводу визначення ним дати виникнення прострочення у відповідача щодо виконання грошового зобов`язання, в т.ч. визначення відповідних періодів для нарахування 15% річних (з 26.04.2019 по 24.11.2025) та інфляційних втрат (з 23.03.2019 по 31.10.2025).

У відповідності до вимог п.5, п.8 ч.3 ст.162 ГПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Крім того, ч.2 ст.164 ГПК України встановлено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством (ст.91 ГПК України).

Згідно з вимогами ч.1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як вбачається зі змісту позовних матеріалів, позивачем долучено документ на підтвердження здійснених відповідачем часткових оплат за спожиту електричну енергію у спірний період за договором, а саме таблицю, складену представником позивача у довільній формі, яку в додатках до позовної заяви зазначено як реєстр платежів, та в якій представник позивача посилається на 8 оплат, проведених відповідачем за зобов`язаннями спірного періоду, зазначаючи дати здійснення цих оплат, номери платіжних доручень, суми та коментарі (призначення платежу).

Разом з тим, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на те, що з урахуванням вимог ст.41 Закону України «Про Національний банк України», Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого Постановою правління Національного банку України від 04.07.2018 №75, саме виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних операцій, як і відповідні платіжні документи (платіжні доручення/інструкції, меморіальні ордери, тощо).

Виходячи із зазначеного, саме виписки по рахунках та відповідні платіжні документи є належними доказами підтвердження здійснення платежів за спожиту електричну енергію відповідачем, та дані яких були враховані позивачем.

За вказаних обставин, позивачу слід врахувати зазначене та долучити належні докази на підтвердження здійснених відповідачем платежів за спожиту електричну енергію у спірний період, які були враховані позивачем під час формування сальдо заборгованості (зокрема банківські виписки з рахунку чи копії платіжних доручень, тощо).

Також, відповідно вимог п.2 ч.1 ст.164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують направлення іншим учасникам справи копій позовної заяви і доданих до неї документів з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Наразі позивач, звертаючись до суду з відповідним позовом через систему «Електронний суд», доказів направлення відповідачу копії позовної заяви з додатками до матеріалів позовної заяви не долучив, послався на положення ч.7 ст.42 ГПК України.

Відповідно до абз.2 ч.7 ст.42 ГПК України якщо інший учасник справи відповідно до ч.6 ст.6 цього Кодексу зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував його, учасник справи, який подає документи до суду в електронній формі з використанням електронного кабінету, звільняється від обов`язку надсилання копій документів такому учаснику справи.

Разом з цим, суд враховує, що позивач звертається до Господарського суду Луганської області з відповідним позовом під час дії в країні воєнного стану. У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, було введено в Україні воєнний стан з 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався та триває на даний час.

Звертаючись із позовом у цій справі, позивач вказав адресу місцезнаходження відповідача: вул.П. Морозова, буд.58, м.Лисичанськ, Луганська область, 93100.

Судом встановлено, що зареєстрованою адресою місцезнаходження відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Лисстальпром», згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, є вказана вище адреса.

Однак, у відповідності до данних Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України №376 від 28.02.2025 м.Лисичанськ Лисичанської міської територіальної громади Сіверськодонецького району Луганської області є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України з 03.07.2022.

Поштові відділення в м.Лисичанськ Сіверськодонецького району Луганської області тимчасово припинили свою роботу згідно з інформацією Акціонерного товариства «Укрпошта», розміщеній на офіційному вебсайті (https://offices.ukrposhta.ua), а тому направлення поштової кореспонденції на адресу реєстрації місцезнаходження відповідача наразі не є можливим.

Тому, у зв`язку з відсутністю у відповідача зареєстрованого електронного кабінету в ЄСІТС, останній підлягає повідомленню про розгляд справи в порядку ст.12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» шляхом розміщення відповідних оголошень про розгляд справи на офіційному веб-порталі судової влади України, а також безпосередньо на сайті суду.

Разом з цим, судом було з`ясовано, що відповідач має адресу електронної пошти , яка зазначена в п.14 договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» від 27.12.2018, укладеного між сторонами, в розділі «Місцезнаходження, платіжні реквізити та підписи сторін».

За вказаних обставин, з метою належного і своєчасного повідомлення відповідача, який знаходиться на тимчасово окупованій РФ території України, та забезпечення права останнього бути ознайомленим із поданою позовною заявою та доказами, суд дійшов висновку про необхідність вжиття всіх можливих засобів для повідомлення учасника справи, а тому запропонувати позивачу невідкладно направити копію поданої позовної заяви з додатками відповідачу на вказану адресу електронної пошти, а суду надати докази відправлення.

Відповідно до положень ч.1 ст.174 ГПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи виявлені недоліки позовної заяви, суд дійшов висновку про необхідність залишення її без руху, встановити заявнику строк для усунення недоліків позовного матеріалу.

Запропонувати позивачу у встановлений судом строк усунути недоліки позовного матеріалу, подавши заяву про усунення недоліків з доказами її направлення відповідачу на електронну пошту, до якої: 1) долучити обґрунтовані деталізовані розрахунки 15% річних та інфляційних втрат; 2) надати додаткові пояснення з обґрунтуванням визначення дати виникнення прострочення у відповідача щодо виконання грошового зобов`язання, в т.ч. визначення відповідних періодів для нарахування 15% річних (з 26.04.2019 по 24.11.2025) та інфляційних втрат (з 23.03.2019 по 31.10.2025); 3) долучити належні докази здійснення відповідачем часткових оплат за спожиту електричну енергію, які враховуються позивачем (виписки по рахунку, платіжні доручення, тощо); 4) долучити докази надсилання копії позовної заяви з додатками та заяви про усунення недоліків позовної заяви на адресу електронної пошти відповідача - .

Керуючись ст.ст.162, 164, 174, 232-234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лисстальпром» про стягнення 355'171 грн 37 коп. залишити без руху.

2. Встановити Державному підприємству зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» строк для усунення недоліків позовного матеріалу - протягом 10 днів з дня вручення цієї ухвали суду.

3. Роз`яснити позивачу, що якщо недоліки позовної заяви усунуті у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду (ч.3 ст.174 ГПК України); у разі не усунення недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається згідно з ч.4 ст.174 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала підписана 16.12.2025 та оскарженню не підлягає.

Суддя Олена ДРАГНЄВІЧ