ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2025 р.м. ХарківСправа № 922/3521/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ємельянової О.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Харківобленерго", 61037, Харківська обл., м. Харків, вул. Георгія Тарасенка, буд. 149
до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Харків, 61024, м. Харків, вул. Григорія Сковороди, буд. 61
простягнення 8785,33 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Харківобленерго" звернулось до Господарського суду Харківської області із позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу про стягнення заборгованості у розмірі 8785, 33 грн., яка складається із: 1498, 79 грн. 3% річних заборгованості за прострочення оплати послуг з розподілу електричної енергії; 7286, 54 грн. заборгованості з індексу інфляції за порушення строків оплати за розподіл електричної енергії.

Також до стягнення заявлені судові витрати.

Крім того, позивачем у 1 пункті прохальної частини позовної заяви заявлено клопотання про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою суду від 06.10.2025 року позовну заяву Акціонерного товариства "Харківобленерго" (вх. 3521/25) залишено без руху. Встановлено Акціонерному товариству "Харківобленерго" строк на усунення недоліків позовної заяви - п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Встановлено Акціонерному товариству "Харківобленерго" спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду: зазначити найменування відповідача із урахуванням відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

07.10.2025 року від позивача через канцелярію суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви (вх. № 23231) у якій останній зазначає, що просить суд, вважати вірними дані відповідача Квартирно-експлуатаційний відділ міста Харкова (), замість помилково зазначених Квартирно-експлуатаційний відділ.

Ухвалою суду від 13.10.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/3521/25. Клопотання позивача викладене у 1 пункті прохальної частини позовної заяви про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження задоволено. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачу 15 (п`ятнадцятиденний) строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відзиву на позов.

Як вбачається із Комп`ютерної програми Діловодство спеціалізованого суду у позивача та відповідача наявні зареєстровані електронні кабінети, у зв`язку із чим, ухвалу суду від 13.10.2025 року про відкриття провадження у справі, було направлено судом в їх електронні кабінети, про що свідчать наявні у матеріалах справи довідка про доставку електронного листа, а саме:

- «Документ в електронному вигляді "Ухвала про відкриття провадження(спрощене)" від 13.10.2025 року у справі № 922/3521/25 (суддя Ємельянова О.О.) було надіслано одержувачу представнику позивача Зеленська Тетяна Юріївна в його Електронний кабінет. Документ доставлено до Електронного кабінету: 13.10.2025 року о(б) 13:06 год.»;

- «Документ в електронному вигляді "Ухвала про відкриття провадження(спрощене)" від 13.10.2025 року у справі № 922/3521/25 (суддя Ємельянова О.О.) було надіслано одержувачу Акціонерне товариство "Харківобленерго" в його Електронний кабінет. Документ доставлено до Електронного кабінету: 13.10.2025 року о(б) 13:06 год.»;

- «Документ в електронному вигляді "Ухвала про відкриття провадження(спрощене)" від 13.10.2025 року у справі № 922/3521/25 (суддя Ємельянова О.О.) було надіслано одержувачу Квартирно-експлуатаційному відділу міста Харків в його Електронний кабінет. Документ доставлено до Електронного кабінету: 13.10.2025 року о(б) 13:14 год.».

Частиною 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з положеннями пункту 2 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є: день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Враховуючи вищевикладене, та наявні у матеріалах справи докази отримання сторонами у справі ухвали суду від 13.10.2025 року про відкриття провадження у справі, суд дійшов висновку про належне повідомлення сторін у справі про розгляд справи у суді.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що станом на 12.12.2025 відповідач відзив на позов не надав, у зв`язку із чим, суд зазначає наступне.

Згідно із частиною першою статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Слід також зауважити, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина третя статті 13 Господарського процесуального кодексу України).

При цьому, за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі "Пономарьов проти України").

Судом також враховано, що в силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Враховуючи предмет та підстави позову у даній справі, суд дійшов висновку, що матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення. Відповідач мав достатньо часу для подання відзиву на позовну заяву, однак відповідним правом на його подання не скористався, будь-яких заперечень чи відомостей щодо викладених у позовній заяві обставин відповідачем до суду надано не було.

Таким чином, суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву та вважає можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до статті 248 Господарського процесуального України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Положеннями пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950 року, ратифікованої Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 №475/97-ВР) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника.

Відповідно до пункту 10 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України одним з основних засад господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Згідно вимог статті 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

При цьому, будь-яких клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до вимог статті 252 Господарського процесуального кодексу України від учасників справи не надходило.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд, має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи достатність часу наданого сторонами для подання заяв по суті справи чи з процесуальних питань, суд вважає за можливе завершити розгляд справи.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

Як зазначає позивач, 11.06.2017 року набрав чинності Закон України «Про ринок електричної енергії», який розмежує діяльність суб`єкта господарювання з постачання та діяльність з розподілу електричної енергії.

Відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг № 1446 Акціонерне товариство Харківобленерго є оператором системи розподілу та здійснює діяльність з розподілу електричної енергії у межах місць провадження господарської діяльності, а саме на території м. Харкова та Харківської області в межах розташування системи розподілу електричної енергії, та не є постачальником електричної енергії.

Доступ до системи розподілу та послуги з розподілу надаються ОСР з 01.01.2019 року усім споживачам, електроустановки яких приєднані до мереж ОСР на території його діяльності на підставі публічного договору приєднання - договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, який укладається між Товариством та споживачем, з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, за формою (типовою формою) договору, що є додатком № 3 до ПРРЕЕ та розміщена на офіційному сайті АТ Харківобленерго.

Договір споживача з розподілу вважається укладеним з дати підписання споживачем заяви приєднання та / або сплати за рахунком, який надсилається одночасно з договором споживача про розподіл та / або з дати, указаної у заяві приєднання, якщо споживач протягом указаного у заяві приєднання терміну не звернувся до ОСР із запереченнями щодо укладання договору в цілому або щодо окремих умов договором та спожив будь-який обсяг електричної енергії (пункт 4 постанови 312, підпункту 1.2.15, підпункту 2.1.6. ПРРЕЕ).

Відповідно до абзацу 3, пункту 5 Постанови 312, з дати набрання чинності договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії ОСР надає послуги комерційного обліку споживачам.

15 вересня 2016 року між Акціонерним товариством "Харківобленерго" (позивач, постачальник) та Квартирно - експлуатаційнім відділом м. Харкова (відповідач, споживач) було укладено договір про надання послуг з розподілу електричної енергії шляхом підписання заяви-приєднання з додатками, що діє на умовах договору про постачання електричної енергії № 734/052110 від 15 вересня 2016 року за особовим рахунком № 2110 бази даних абонентів постачальника за регульованим тарифом.

За твердженнями позивача, розподіл електричної енергії споживачу Харківському квартирно - експлуатаційному управлінню здійснюється на підставі договору про надання послуг з розподілу електричної енергії № 734/052110 від 01.01.2019 року, до умов якого відповідно підписаної заяви приєднання, відповідач приєднався на умовах договору про постачання електричної енергії № 734/052110 від 01.01.2019 року з додатками що є його невід`ємною частиною.

На виконання умов договору про надання послуг з розподілу електричної енергії № 734/052110 від 01.01.2019 року, споживачу надавались послуги з розподілу електричної енергії, а також, кожного місяця на його адресу за результатами розрахункового періоду та на підставі узгоджених документів, направлялись рахунки про надання послуг з розподілу електричної енергії.

Також, 02.01.2024 року, 06.02.2024 року та 23.10.2024 року між сторонами було підписано договори про надання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії № 734/052110 який є додатком № 14 до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 734/052110 від 01.01.2019 року.

Згідно з даних з Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 04.02.2025 року Харківське квартирно-експлуатаційне управління () перейменовано в Квартирно-експлуатаційний відділ міста Харків ().

28.02.2025 року між сторонами було укладено додаткову угоду, відповідно до підпункту 1.1. пункту 1 додаткової угоди до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії змінено найменування споживача Харківське квартирно експлуатаційне управління на нове найменування споживача Квартирно - експлуатаційний відділ міста Харкова.

За твердженнями позивача, відповідно до пунктів 5.1-5.5 типового договору ціною цього Договору є вартість послуг з розподілу електричної енергії на об`єкт (об`єкти) Споживача, зазначена в Паспорті точки (точок) розподілу за об`єктом споживача. Оплата послуг з розподілу електричної енергії за цим договором здійснюється на поточний рахунок оператора. Тариф (ціна) на послугу з розподілу електричної енергії та терміни оплати послуги зазначаються в додатку 4 Порядок розрахунків. Споживач оплачує послугу з розподілу Оператору системи, якщо згідно з умовами договору про постачання споживач забезпечує оплату послуги з розподілу, або купує електричну енергію для власного споживання за двостороннім договором та на організованих сегментах ринку. Постачальник оплачує послугу з розподілу оператору системи, якщо згідно з умовами договору про постачання оплату послуги з розподілу забезпечує постачальник. Оператор системи в особовому рахунку споживача зазначає сторону, яка здійснює оплату наданих споживачу послуг з розподілу електричної енергії.

Також, між сторонами було підписано додаток 4 до договору «Порядок розрахунків».

Відповідно пунктів 1, 6 додатку № 4 «Порядок розрахунків» розрахунковим періодом є календарний місяць та встановлюється з 1 числа до такого ж числа наступного місяця.

Рахунки за послуги з розподілу електричної енергії та із забезпечення перетікань реактивної енергії надаються уповноваженому представнику споживача (пункт 6 цього додатку) оператором системи розподілу протягом 5 робочих днів від дня закінчення розрахункового періоду у відповідних структурних підрозділах оператора системи розподілу. У разі неотримання споживачем рахунків оператор системи розподілу направляє рахунки споживачу поштовим зв`язком. У такому разі рахунки вважаються отриманими споживачем з дня їх відправлення. Рахунки за послуги з розподілу електричної енергії та із забезпечення перетікань реактивної енергії мають бути оплачені протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка споживачем.

Як зазначає позивач, останнім на виконання умов договору про надання послуг з розподілу електричної енергії № 734/052110 від 01.01.2019 року, споживачу надавались послуги з розподілу електричної енергії, при цьому, заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 11/2023 року - 12/2023 року, з 01/2024 року - 12/2024 року, з 01/2025 року - 06/2025 року у сумі 42 518, 96 грн. самостійно сплачена відповідачем, тому не є предметом даного спору та вказана для пояснення нарахування 3% річних та інфляційних втрат.

Також, позивач зазначає, що рішенням Господарського суду Харківської області від 18.11.2024 року у справі № 922/3268/24 стягнуто з Квартирно експлуатаційного управління м. Харків заборгованість у сумі 60 196,18 грн. яка складається із 58 757,32 грн. заборгованості за надані послуги з розподілу електричної енергії, 714,35 грн. 3 % річних заборгованості за надану послугу з розподілу електричної енергії та за перетікання реактивної електричної енергії, а також 2 422, 40 грн. витрати зі сплати судового збору

У зв`язку із чим, як зазначає позивач, оскільки, відповідачем протягом тривалого часу на рахунок позивача не своєчасно сплачувалися кошти за послуги з розподілу електричної енергії та внаслідок несвоєчасно сплачених коштів відповідач має заборгованість у сумі 8 785, 33 грн. яка складається із:

- 3 % річних за період з 06/2024 року - 12/2024 року, з 01/2025 року - 05/2025 року (за прострочення оплати послуг з розподілу електричної енергії за період з 11/2023 року - 12/2023 року, 06/2024 року, 03/2025 року) у сумі 1 498,79 грн.;

- заборгованості з індексу інфляції за період з 06.2024 року - 07/2024 року, з 09/2024 року - 12/2024 року, з 01/2025 року - 04/2025 року (за прострочення оплати послуг з розподілу електричної енергії за період з 11/2023 року - 12/2023 року, 06/2024 року) у сумі 7 286, 54 грн.

Вищевказані обставини стали підставою звернення останнього, із відповідним позовом до суду.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить із наступного.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (стаття 11 Цивільного кодексу України).

У відповідності до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статей 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Стаття 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

При цьому, як зазначає позивач, відповідач в порушення умов договору, обов`язок щодо своєчасної оплати за послуги з розподілу електричної енергії не здійснено, та здійснено таку оплату із порушенням строків, у зв`язку зі чим, останнім, заявлено до стягнення із відповідача 8 785, 33 грн. яка складається із:

- 3 % річних за період з 06/2024 року - 12/2024 року, з 01/2025 року - 05/2025 року (за прострочення оплати послуг з розподілу електричної енергії за період з 11/2023 року - 12/2023 року, 06/2024 року, 03/2025 року) у сумі 1 498,79 грн.;

- заборгованості з індексу інфляції за період з 06.2024 року - 07/2024 року, з 09/2024 року - 12/2024 року, з 01/2025 року - 04/2025 року (за прострочення оплати послуг з розподілу електричної енергії за період з 11/2023 року - 12/2023 року, 06/2024 року).

За приписами статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З аналізу вищевикладеного слідує, що укладаючи договір, кожна із сторін прийняла на себе певні зобов`язання щодо його виконання.

Оскільки відповідачем було здійснено розрахунки за надані позивачем послуги з розподілу електричної енергії із порушенням строків, позивачем заявлено до стягнення із відповідача 3 % річних за період з 06/2024 року - 12/2024 року, з 01/2025 року - 05/2025 року (за прострочення оплати послуг з розподілу електричної енергії за період з 11/2023 року - 12/2023 року, 06/2024 року, 03/2025 року) у сумі 1 498,79 грн., та заборгованість з індексу інфляції за період з 06.2024 року - 07/2024 року, з 09/2024 року - 12/2024 року, з 01/2025 року - 04/2025 року (за прострочення оплати послуг з розподілу електричної енергії за період з 11/2023 року - 12/2023 року, 06/2024 року), у зв`язку із чим, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 6-7 додатку № 4 «Порядок розрахунків для установ, які утримуються з державного та міського бюджетів, суб`єктів господарювання, предметом діяльності яких є надання житлово комунальних послуг населенню, установ та організацій, які утримуються з рахунок коштів (внесків) населення (оплата послуги з розподілу один раз за фактично розподілену електричну енергію, плата за надання послуг з розподілу електричної енергії здійснюється споживачем оператору системи розподілу) рахунки за послуги з розподілу електричної енергії та із забезпечення перетікань реактивної енергії надаються уповноваженому представнику споживача (пункт 6 цього додатку) оператором системи розподілу протягом 5 робочих днів від дня закінчення розрахункового періоду у відповідних структурних підрозділах оператора системи розподілу. У разі неотримання споживачем рахунків оператор системи розподілу направляє рахунки споживачу поштовим зв`язком. У такому разі рахунки вважаються отриманими споживачем з дня їх відправлення. Рахунки за послуги з розподілу електричної енергії та із забезпечення перетікань реактивної енергії мають бути оплачені протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка споживачем.

У разі порушення строків оплати за розподіл електричної енергії та із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії, передбачених пункту 7 даного порядку, споживач сплачує оператору системи розподілу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюються нарахування, інфляційні, 3% річних від суми боргу, за кожен день прострочення, у тому числі за день оплати. Суми пені, 3% річних, інфляційних зазначаються у рахунку окремими рядками, та повинні бути сплачені споживачем протягом 10 робочих днів від дня його отримання.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем до позовної заяви було надано рахунки за спірний період, а саме:

- листопад 2023 року на сум 33 909,10 грн. строк оплати до 22.12.2023 року;

- грудень 2023 року на суму 24 848,22 грн. строк оплати до 23.01.2024 року;

- червень 2024 року на суму 18 558,22 грн. строк оплати до 18.07.2024 року;

- березень 2025 року на суму 83 833,73 грн. строк оплати до 22.04.2025 року та платіжні інструкції про сплату відповідачем суми боргу за період листопад 2023 року, грудень 2023 року, червень 2024 року, та березень 2025 року.

Також, позивачем надано рішенням Господарського суду Харківської області від 18.11.2024 року у справі № 922/3268/24 стягнуто з Квартирно експлуатаційного управління м. Харків заборгованість у сумі 60 196,18 грн. яка складається із 58 757,32 грн. заборгованості за надані послуги з розподілу електричної енергії, 714,35 грн. 3 % річних заборгованості за надану послугу з розподілу електричної енергії та за перетікання реактивної електричної енергії, а також 2 422, 40 грн. витрати зі сплати судового збору

Частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом здійснено перевірку нарахованих позивачем відповідачу 3 % річних (відповідно до наданого розрахунку) за допомогою онлайн - системи "Ліга-закон" відповідно до заявленого періоду, а саме: за період з 06/2024 року - 12/2024 року, з 01/2025 року - 05/2025 року (за прострочення оплати послуг з розподілу електричної енергії за період з 11/2023 року - 12/2023 року, 06/2024 року, 03/2025 року) у сумі 1 498,79 грн., та встановлено, що такі нарахування не перевищують суму за розрахунком суду, а тому підлягають до задоволення.

Також, судом здійснено перевірку нарахованих позивачем відповідачу заборгованості з індексу інфляції у розмірі 7286, 54 грн. за період з 06.2024 року - 07/2024 року, з 09/2024 року - 12/2024 року, з 01/2025 року - 04/2025 року (за прострочення оплати послуг з розподілу електричної енергії за період з 11/2023 року - 12/2023 року, 06/2024 року), у зв`язку із чим, суд зазначає наступне.

Суд враховує, що у статті 625 Цивільного кодексу України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань (подібний висновок викладений, зокрема, у пункті 45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі № 686/21962/15-ц).

У постанові Верховного Суду від 26.06.2020 у справі № 905/21/19 викладено правовий висновок про те, що при розрахунку "інфляційних втрат" у зв`язку із простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин за аналогією закону підлягають застосуванню норми Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, та Методика розрахунку базового індексу споживчих цін, затверджена наказом Державного комітету статистики України від 27.07.2007 року № 265, а також визначений порядок нарахування інфляційних втрат у випадку часткового помісячного погашення суми основного боргу.

Порядок індексації грошових коштів для цілей застосування статті 625 Цивільного кодексу України визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078).

Крім того, При здійснення розрахунку суд враховує, що нарахування інфляційних втрат здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). Нарахування інфляційних втрат за наступний період здійснюється з урахуванням збільшення суми боргу на індекс інфляції попереднього місяця, оскільки інфляційні втрати не є штрафними санкціями, а входять до складу грошового зобов`язання.

Вищевказана правова позиція щодо порядку нарахування інфляційних викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 916/190/18 від 04.06.2019 року та у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у справі № 905/600/18 від 05.07.2019 року.

Проте, позивачем здійснено нарахування інфляційних втрат за окремо взяті місці, що не відповідає вищевказаним вимогам.

Також, судом здійснено перевірку нарахованих позивачем відповідачу інфляційних втрат, та встановлено, що як вбачається із наданого розрахунку суми боргу, останнім здійснено нарахування інфляційних втрат за зобов`язання листопада 2023 року (сума боргу 33 909,10 грн.) та у березні 2025 року нараховано суму у розмірі 271,27 грн.

При цьому, позивачем не враховано, що відповідачем були здійснені оплати, про що зазначено позивачем у розрахунку 3 % річних, а саме: 11.03.2025 року на суму 17 127,67 грн., 12.03.2025 року на суму 742,10 грн., 13.03.2025 року на суму 9 046,90 грн., 14.03.2025 року на суму 6 992,43 грн. та додано до матеріалів справи платіжні інструкції.

Суд приймає до уваги, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця, інфляційна складова обчислюється без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця з урахуванням цього місяця. Якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання становить неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується залежно від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, із застосуванням математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого сталося прострочення, а саме: час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу; час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Проте, позивачем вищевикладеного враховано не було, а саме якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця, інфляційна складова обчислюється без урахування цього місяця.

У зв`язку із чим, за висновком суду безпідставним є нарахування індексу інфляції у березні 2025 року на зобов`язання листопада 2023 року (сума боргу 33 909,10 грн.) у розмірі 271,27 грн., оскільки якщо прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується, що не було враховано позивачем.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 5 липня 2019 року у справі №905/600/18, де колегія встановила чітке правило для розмежування моменту врахування індексу інфляції за конкретний місяць. Якщо сума боргу сплачується з 1 по 15 число місяця, то індекс інфляції за цей місяць враховується у розрахунку.

Суд, здійснив перевірку нарахованих позивачем відповідачу інфляційних (відповідно до наданого розрахунку) за допомогою онлайн - системи "Ліга-закон", та встановив що здійснені позивачем нарахування не перевищують суму розрахунку суду, а тому, із урахуванням вищевикладеного судом, до стягнення підлягає сума інфляційних втрат у розмір 7015,27 грн.

В частині стягнення інфляційних втрат у розмірі 271,27 грн. відмовити.

Частинами 1, 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (стаття 74 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, та оскільки відповідач будучи обізнаним про розгляд справи у суді. будь-яких заперечень щодо позовних вимог, чи конррозрахунку суми боргу не надав, у зв`язку із чим, суд дійшов висновку у про часткове задоволення позовних вимог та про стягнення із відповідача 1 498, 79 грн. - 3% річних заборгованості за прострочення оплати послуг з розподілу електричної енергії; 7015,27 грн. заборгованості з індексу інфляції за порушення строків оплати за розподіл електричної енергії.

В частині стягнення інфляційних втрат у розмірі 271,27 грн. відмовити.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір у даній справі покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2347,60 грн.

Керуючись статтями 4, 12, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У позові відмовити частково.

Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу міста Харків (61024, м. Харків, вул. Григорія Сковороди, буд. 61, ) на користь Акціонерного товариства "Харківобленерго" (61037, Харківська обл., м. Харків, вул. Георгія Тарасенка, буд. 149, ) 3% річних заборгованості за прострочення оплати послуг з розподілу електричної енергії у розмірі 1 498, 79 грн. заборгованість з індексу інфляції за порушення строків оплати за розподіл електричної енергії у розмірі 7015,27 грн. та судовий збір у сумі 2347,60 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення інфляційних втрат у розмірі 271,27 грн. відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду, у межах апеляційного округу, протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Інформацію щодо роботи суду та щодо розгляду конкретних судових справ можна отримати на сайті суду, а також за допомогою Телеграм-бота Господарського суду Харківської області https://t.me/GospSud_kh_bot.

Реквізити сторін:

позивач: Акціонерне товариство "Харківобленерго" (61037, Харківська обл., м. Харків, вул. Георгія Тарасенка, буд. 149, );

відповідач: Квартирно-експлуатаційний відділ міста Харків (61024, м. Харків, вул. Григорія Сковороди, буд. 61, ).

Повне рішення складено "19" грудня 2025 р.

Суддя О.О. Ємельянова