ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16.12.2025 Справа № 917/168/23

Господарський суд Полтавської області у складі судді Ківшик О.В., розглянувши подане державним виконавцем Соломянського ВДВС у м. Києві КМУ МЮ України Цапенко С.М. подання (вх. № 16178 від 15.12.2025) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України у справі № 917/168/23

за позовною заявою Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", вул. Назарівська, 3, м. Київ, 01032

від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція", м. Вараш, Рівненська обл., 34400

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Ноліміт", вул. Огнівська, 12, кв. 152, м. Полтава, Полтавська обл., 36023

про стягнення 235 497,60 грн,

Секретар судового засідання Ісенко М.В.

Без виклику учасників справи,

установив:

Господарським судом Полтавської області розглядалася справа №917/168/23.

08.05.2023 на виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 03.04.2023 року, яке набрало законної сили 25.04.2023 року, суд видав наказ про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ноліміт" (вул. Огнівська, 12, кв. 152, м. Полтава, Полтавська обл., 36023, ) на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (вул.Назарівська, 3, м. Київ, 01032, ) в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" (м. Вараш, Рівненська обл., 34400, ) 170 851,20 грн пені, 64 646,40 грн штрафу та 3 532,46 грн судового збору.

Суд ухвалою від 18.03.2024 замінив стягувача у судовому наказі Господарського суду Полтавської області, який виданий 08.05.2023 по справі № 917/168/23 про примусове виконання рішення, з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (, місцезнаходження 01032, м. Київ, вул. Назарівська 3) в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" (, місцезнаходження: 34400, м. Вараш, Рівненська область) на правонаступника : Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Назарівська 3), в особі філії "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" (, місцезнаходження 34400, Рівненська область, м. Вараш).

15.12.2025 до суду надійшло подання державного виконавця Соломянського ВДВС у м.Києві КМУ МЮ України Цапенко С.М. (вх. № 16178) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України у справі № 917/168/23.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 15.12.2025 означене подання розподілено судді Ківшик О.В.

Розглянувши вищевказану заяву (подання) та додані документи, суд не вбачає підстав для її задоволення з огляду на наступне:

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Водночас, згідно з частинами 1-3 статті 337 ГПК України тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у Солом`янському відділі державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження №74623403 з примусового виконання наказу, виданого Господарським судом Полтавської області 08.05.2023 на виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 03.04.2023 року, про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ноліміт" (вул. Огнівська, 12, кв. 152, м. Полтава, Полтавська обл., 36023, ) на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (вул.Назарівська, 3, м. Київ, 01032, ) в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" (м. Вараш, Рівненська обл., 34400, ) 170 851,20 грн пені, 64 646,40 грн штрафу та 3 532,46 грн судового збору.

Державний виконавець Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України 23.10.2025 виніс постанову про прийняття виконавчого провадження, копію якої направив сторонам (боржнику поштове відправлення R87).

Постанова про прийняття виконавчого провадження №74623403, що була направлена виконавчою службою на адресу боржника, повернулась на адресу Відділу з відміткою Укрпошти "адресат відсутній за вказаною адресою".

В межах вказаного виконавчого провадження 23.10.2025 державний виконавець :

- направив запити до МВС, ДІІС. Згідно відповіді МВС на запит №: 297850887 від 23.10.2025 в МВС відсутні дані пр зареєстровані за боржником транспортні засоби. Згідно відповіді ДПС за боржником зареєстровано рахунок в АТ КБ "ПриватБанк" Казначействі України;

- направив платіжні інструкції до АТ КБ "ПриватБанк" щодо списання коштів. Кошти на депозитний рахунок Відділу не надходили;

- направив виклик керівнику ТОВ "Ноліміт", який повернутий на адресу Відділу з відміткою Укрпошти "адресат відсутній за вказаною адресою";

- направив до ГУ ДПС у м. Києві запит щодо дебіторської заборгованості боржника (вих. 214086).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємці та громадських формувань від 23.10.2025 боржник не є засновником інших осіб (інформації додано до АСВП 23.10.2025).

Згідно витягу з реєстру сільхозтехніки від 23.10.2025 за боржником зареєстрованих машин не знайдено.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємці та громадських формувань від 23.10.2025 боржник зареєстрований з адресою: 03057, м.Київ, провулок Ковальський, 5.

Згідно довідки Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 23.10.2025 про власників пакетів голосуючих акцій (5 відсотків і більше) акціонерних товариств інформації стосовно боржника відсутня.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових драв на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна - відомості щодо зареєстрованого за боржником права власності на нерухоме майно відсутні.

Крім того, 02.12.2025 державним виконавцем:

- направлено запит до Держгеокадастру щодо надання інформації стосовно майна боржника (вих. 74623403);

- направлено запит до Державної міграційної служби України запит стосовно паспорту громадянина України для виїзду за кордон керівника ТОВ "Ноліміт" Злобіна Г.В. (вих. 251375);

- повторно направлено виклик керівнику ТОВ "Ноліміт" за адресою: 03057, м.Київ, провулок Ковальський, 5, та 36000, м.Полтава, вул.Соборності, 73, кв.4;

- здійснено вихід державного виконавця за адресою: м.Київ, пров.Ковальський, 5 та встановлено, що боржника не розшукано (акт державного виконавця від 02.12.2025).

У поданні про тимчасове обмеження у праві виїзду керівника божника у цій справі зазначено, що на станом на 02.12.2025 рішення суду у справі № 917/168/23 не виконано, боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього вказаним рішенням суду.

Враховуючи вищевикладене, виконавець просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Ноліміт" Злобіна Григорія Вікторовича без вилучення паспортного документу до виконання зобов`язань.

Суд зазначає, що аналіз наведеної вище ст. 337 ГПК України дає підстави для висновку про те, що тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України є виключним заходом забезпечення виконання судового рішення, обов`язковою ж умовою задоволення такого подання є ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням. Тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Поняття ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням суду, варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтю 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права від 16.12.1966 передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

У справі "Гочев проти Болгарії" від 26.11.2009, Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування).

Зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Із системного аналізу наведених правових норм вбачається, що тимчасове обмеження у праві виїзду фізичної особи - боржника за межі України є винятковим заходом забезпечення виконання судового рішення, застосування якого є правом, а не обов`язком суду.

Разом з тим, аналіз Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" дає можливість дійти висновку, що даним законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Визначення цього заходу винятковим означає необхідність доведення неможливості виконання судового рішення з урахуванням базових (звичайних) заходів примусового виконання рішення, не пов`язаних із обмеженням свободи пересування.

Тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.10.2020 у справі №331/8536/17).

Тобто наявність лише самого зобов`язання боржника не наділяє виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження керівника боржника у праві виїзду за кордон, так як на момент такого звернення до суду з поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Суд зазначає, що така обов`язкова умова для застосування тимчасових обмежень для виїзду за кордон, як ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, в розумінні ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", матеріалами справи не підтверджена.

Фактичні обставини справи в сукупності свідчать про те, що виконавцем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов`язань, зокрема: приховування доходів, коштів та майна, на які можна звернути стягнення, незаконного їх відчуження.

Натомість, відсутність у боржника нерухомого та рухомого майна, а також грошових коштів на банківських рахунках, що вбачається із змісту подання та поданих приватним виконавцем документів, не може свідчити про умисне ухилення боржника від виконання рішення суду.

Визначальним є також те, що у заяві не зазначено, яким саме чином обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника реально забезпечить виконання наказу Господарського суду Полтавської області від 08.05.2023 у справі № 917/168/23, адже застосування судом норми щодо обмеження фізичної особи у перетині кордону України не є за своєю правовою природою видом санкції/покарання за невиконання боржником рішення, а має на меті реальне забезпечення виконання цього рішення суду.

Виконавцем під час розгляду подання не надано доказів на підтвердження того, що керівником боржником перетинався державний кордон України, як і доказів стосовно того, що у керівника боржника наявний паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви державного виконавця Соломянського ВДВС у м. Києві КМУ МЮ України Цапенко С.М. про тимчасове обмеження керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Ноліміт" ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, у зв`язку з чим відмовляє в її задоволенні.

Керуючись ст. 234, 337 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви державного виконавця Соломянського ВДВС у м. Києві КМУ МЮ України Цапенко С.М. про тимчасове обмеження керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Ноліміт" ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала підписана 16.12.2025

Ухвала набирає законної сили 16.12.2025 та може бути оскаржена у апеляційному порядку протягом 10 днів з дня підписання (ст.ст.235, 255-256 ГПК України). Апеляційна скарга подається в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Суддя О.В.Ківшик