ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
15.12.2025р. Справа № 905/169/25
Господарський суд Донецької області у складі судді Величко Н.В.,
при секретарі Кравець А.Є., -
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали
про грошові вимоги до боржника у сумі 3.816.362,00 грн. (вх.№ 2790/25 від 24.04.2025), -
розпорядник майна арбітражний керуючий Карауш Ю.В., -
за участю представників: не з`явились, -
Ухвалою Господарського суду Донецької області від 26.03.2025 у справі №905/169/25, залишеною без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 07.05.2025 та постановою Верховного суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 24.09.2025, відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ»; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном строком 170 календарних днів; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Карауш Юлію Вікторівну; вирішені інші процедурні питання.
В межах строку, визначеного частиною 1 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛІДЕР ПРОМСНАБ" подано заяву про грошові вимоги до боржника у сумі 3.816.362 грн. (вх.№ 2790/25 від 24.04.2025), що складаються з:
- основного боргу в розмірі 3.811.518 грн. за договором поставки товарів № Л-/2022-0501 від 05.01.2022 згідно видаткових накладних № 254 від 26.04.2024 та № 255 від 26.04.2025, № 257 від 27.04.2024;
- судового збору за подання заяви до суду в розмірі 4844,80 грн.
На підтвердження вимог надано суду наступні документи: правовстановлюючі документи заявника, договір поставки № Л/2022-0501 від 05.01.2022, видаткові накладні № 254 від 26.04.2024, № 255 від 26.04.2024, № 257 від 27.04.2024, товарно-транспортні накладні № 230 від 27.04.2024, № 227 від 26.04.2024, № 228 від 26.04.2024, акт звірки за період січень 2024 серпень 2024 року, платіжну інструкцію про сплату судового збору № 890 від 23.04.2025 на суму 4844,80 грн.
Ухвалою від 05.05.2025 судом відкладено вирішення питання щодо прийняття заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІДЕР ПРОМСНАБ" про грошові вимоги до боржника до повернення матеріалів справи № 905/169/25 на адресу Господарського суду Донецької області.
Згідно ухвали суду від 23.06.2025 прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІДЕР ПРОМСНАБ" про грошові вимоги до боржника та призначено її до розгляду у попередньому засіданні.
Розпорядником майна подано до суду повідомлення № 02-47-25/260 від 14.05.2025 про результати розгляду грошових вимог кредитора до боржника (вх.№ 01-41/4954/25 від 16.05.2025), за змістом яких вказує, що вимоги кредитора не визнані розпорядником майна в повному обсязі, оскільки надані кредитором документи щодо поставки товару складені за межами строку дії договору, повноваження експедитора на отримання відповідного товару від покупця не підтверджені належними доказами, наданий акт звірки взаємних розрахунків не містить заповнення всіх полів акту та дату його складання, крім того за даними такого акту звірки ТОВ «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» була здійснена передплата поставленого товару 24.04.2024 на загальну суму 7.390.050 грн., фактично ж поставлено за наданими видатковими накладними товар на загальну суму 5.534.700,00 грн., що свідчить про відсутність заборгованості за такими видатковими накладними у боржника.
ТОВ «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» подано до суду додаткові пояснення у справі щодо заяви про грошові вимоги кредитора (вх.№ 01-41/7040/25 від 21.07.2025), в яких вказує, що не визнає заборгованість перед ТОВ "ЛІДЕР ПРОМСНАБ", посилаючись на те, що заявник є зустрічним боржником перед ТОВ «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» на суму 8.510.982,00 грн. по зобов`язанням, що виникли за укладеним між ними договором № 30/11/1-Д від 30.11.2021 про надання послуг з ремонту гірничошахтного устаткування (складових частин). На думку боржника, на момент подачі ТОВ «ЛІДЕР ПРОМСНАБ» заяви з грошовими вимогами у цій справі, існують зустрічні грошові вимоги боржника до кредитора, які є дійсними, визначеними та підлягають зарахуванню відповідно до ст.ст. 601-602 Цивільного кодексу України.
На підтвердження заперечень надано суду правовстановлюючі документи підписанта та квитанції про надсилання цих пояснень іншим учасникам справи в зареєстровані електронні кабінети в системі «Електронний суд».
Попереднє засідання відкладалось та оголошувались перерви з постановлянням відповідних ухвал суду. Згідно ухвали від 08.12.2025 призначено попереднє засідання на 15.12.2025, визнано явку представників сторін не обов`язковою, вирішені інші процедурні питання.
Про хід справи та про дату судового засідання учасники справи повідомлені в системі "Електронний суд" та шляхом оприлюднення на офіційній сторінці Господарського суду Донецької області веб-портала Судова влада України відповідних оголошень.
Також, всі процесуальні акти суду у цій справі оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень веб-порталу Судова влада України в мережі Інтернет, відомості якого є офіційними та загальнодоступними для безоплатного перегляду згідно Закону України "Про доступ до судових рішень", що свідчить про наявність додаткової можливості у сторін ознайомитись із судовими рішеннями у даній справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі КУзПБ) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законами України. Застосування положень ГПК України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених КУзПБ.
Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч. 1 ст. 202 ГПК України).
Відповідно до ч.1-4 ст.13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
В судовому засіданні 15.12.2025 сторони участі не приймали, додаткових пояснень чи доказів не подавали, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що за умовами ч.1 ст. 202 ГПК України не перешкоджає розгляду заяви ТОВ "ЛІДЕР ПРОМСНАБ" про грошові вимоги до боржника у цьому попередньому засіданні за наявними документами, враховуючи також необхідність розгляду справи судом у розумний строк та те, що учасники справи мали достатньо часу для подачі суду всіх заяв по суті, пояснень, доказів тощо.
За визначеннями, наведеними у статті 1 КУзПБ, кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство; боржник юридична особа або фізична особа, у том у числі фізична особа-підприємець, неспроможна виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав; грошове зобов`язання (борг) грошове зобов`язання (борг) - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви.
Згідно ч.2 ст. 47 КУзПБ, у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна. За результатами розгляду вимог окремого кредитора господарський суд постановляє ухвалу про їх визнання чи відхилення (повністю або частково), що не може бути оскаржена окремо від ухвали господарського суду, постановленої за результатами попереднього засідання.
Законодавцем у справах про банкрутство обов`язок доказування обґрунтованості вимог кредитора певними доказами покладено на заявника грошових вимог. Надані кредитором докази мають відповідати засадам належності (стаття 76 ГПК України), допустимості (стаття 77 ГПК України), достовірності (стаття 78 ГПК України) та вірогідності (стаття 79 ГПК України).
Покладення обов`язку доказування обґрунтованості відповідними доказами своїх вимог до боржника саме на кредитора не позбавляє його права на власний розсуд подавати суду ті чи інші докази, що дозволяє суду застосовувати принцип диспозитивності господарського судочинства та приймати рішення про визнання чи відмову у визнанні вимог кредитора, виходячи з тієї сукупності доказів, яка надана кредитором-заявником грошових вимог (постанова від 27.08.2020 у справі № 911/2498/18; від 13.09.2022 у справі № 904/6251/20).
Завданням господарського суду є перевірка заявлених до боржника грошових вимог кредиторів, які можуть підтверджуватися первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, та/або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору. Господарський суд зобов`язаний перевірити та надати правову оцінку усім вимогам кредиторів до боржника незалежно від факту їх визнання чи відхилення боржником.
З наданих документів судом встановлено, що між ТОВ «ЛІДЕР ПРОМСНАБ» (постачальник) та ТОВ «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» (покупець) підписано договір поставки № Л/2022-0501 від 05.01.2022, за умовами якого постачальник зобов`язується на умовах, визначених договором, поставити та передати у власність покупця продукцію (товар), а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах цього договору. Найменування, асортимент, кількість, комплектність, ціна, термін сплати, термін поставки кожної партії товару визначаються сторонами в специфікаціях, які підписуються сторонами та скріплюються їх печатками на кожну партію товару, що поставляється, та є невід`ємними частинами договору. Під партією товару сторони розуміють товар, що поставляється за однією специфікацією. Ризик випадкової загибелі чи псування партії товару переходить від постачальника до покупця з моменту передачі партії товару. Поставка товару здійснюється відповідно до Інкотермс 2020 року на умовах, що вказані в специфікаціях (п.1.1-п.1.4).
Поставка товару здійснюється окремими партіями, асортимент, ціна, комплектність і якість товару в яких погоджується сторонами шляхом оформлення заявок на поставку товару (п.2.2). Сплачений покупцем рахунок постачальника на партію товару може прирівнюватися до специфікації і вважатися узгодженою сторонами щодо поставки і прийняття (найменування, ціна і кількість) в рамках суми оплати (п.2.3). Перехід права власності на відповідну партію товару та перехід ризиків на товар відбувається з моменту передачі товару постачальником в місці поставки товару та підписання уповноваженими представниками сторін видаткової накладної (п.2.12, п.3.3).
Оплата за поставлений товар здійснюється покупцем в гривнях шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника. Зобов`язання по оплаті вважаються виконаними при зарахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника (п.3.1). Порядок оплати: покупець проводить оплату на умовах 100% передоплати (п.3.2). Підставою для оплати поставленого товару за договором є передача покупцю товарної накладної, товарно-транспортної накладної, оформлених в установленому чинним законодавством порядку (п.3.4). Ціною договору вважається ціна, зазначена в рахунках і оплачена покупцем (п.3.5). Якщо сума за фактично відвантажений товар менше ніж сума платежу, постачальник зобов`язується повернути різницю за недопоставлений товар на розрахунковий рахунок покупця протягом 3 банківських днів з моменту отримання вимоги покупця (п.3.6). Якщо сума за фактично відвантажений товар більше, ніж сума платежу, покупець зобов`язується оплатити різницю за прийнятий товар на розрахунковий рахунок постачальника протягом 3 банківських днів з моменту отримання письмової вимоги постачальника (п.3.7). У вартість товару входять всі витрати постачальника, пов`язані з виконанням ним усіх зобов`язань за цим договором (п.3.9).
Договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами і діє 1 рік, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (п. 9.1). Дія договору може бути закінчена автоматично через шість місяців у разі, якщо сторони не мають невиконані зобов`язання щодо цього договору і не вчиняють ніяких дій згідно з умовами цього договору (п.9.3). Всі додатки і доповнення до цього договору мають юридичну силу лише в тому випадку, якщо вони вчинені в письмовій формі, підписані уповноваженими на те представниками сторін та скріплені їх печатками. Всі додатки і доповнення до цього договору є його невід`ємною частиною (п.10.2).
Виходячи зі змісту пункту 3 частини 1 статті 3 (свобода договору як засада цивільного законодавства), пункту 1 частини 2 статті 11, частини 1 статті 509, частини 1 статті 627 Цивільного кодексу України укладення договору із погодженням сторонами його умов, що визначені на розсуд сторін з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, та становлять зміст договору, зобов`язує сторони виконувати зобов`язання за цим договором належним чином відповідно до його умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина 1 статті 526, частина 1 статті 628, статті 629 Цивільного кодексу України).
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (частина 1 статті 530 ЦК України).
Згідно із ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Суд зазначає, що матеріали справи не містять фактичних даних стосовно невідповідності договору поставки № Л/2022-0501 від 05.01.2022 чинному законодавству в розумінні ст. 204 Цивільного кодексу України, такий договір містить умови, які є необхідними для даного виду правочину, тому суд виходить з принципу презумпції правомірності правочину та обов`язковості умов такого договору для сторін.
До матеріалів справи не надавалось специфікацій до договору поставки № Л/2022-0501 від 05.01.2022, заявок покупця, рахунків-фактур на попередню оплату вартості товару за договором поставки, доказів внесення змін до договору поставки № Л/2022-0501 від 05.01.2022 у тому числі щодо строку його дії, рівно як і будь-яких первинних документів (зокрема платіжних інструкцій чи банківських виписок про рух коштів) про здійснення ТОВ «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» платежів за таким договором чи проведення розрахунків у інший спосіб.
Статтею 631 Цивільного кодексу України унормовано, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення, якщо інше не визначено законом або договором. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
З огляду на наявні в матеріалах справи докази суд дійшов висновку, що укладений між ТОВ «ЛІДЕР ПРОМСНАБ» (постачальник) та ТОВ «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» (покупець) договір поставки № Л/2022-0501 від 05.01.2022 діяв до 05.01.2023, протилежного сторонами не доведено.
Після спливу строку дії цього договору ТОВ «ЛІДЕР ПРОМСНАБ» поставив, а ТОВ «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» прийняв без заперечень товар на загальну суму 5.534.700,00 грн. з ПДВ, що підтверджується підписаними та скріпленими печатками обох підприємств наступними видатковими накладними:
№ 254 від 26.04.2024 на суму 1.855.350,00 грн. з ПДВ (товарно-транспортна накладна № 227 від 26.04.2024);
№ 255 від 26.04.2024 на суму 1.855.350,00 грн. з ПДВ (товарно-транспортна накладна № 228 від 26.04.2024);
№ 257 від 27.04.2024 на суму 1.824.000,00 грн. з ПДВ (товарно-транспортна накладна № 230 від 27.04.2024).
У заяві з кредиторськими вимогами ТОВ «ЛІДЕР ПРОМСНАБ» стверджує, що ТОВ «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» 24.04.2024 була здійснена часткова передплата за поставку товару за вищевказаними видатковими накладними на загальну суму 7.390.050,00 грн., тому має місце невиконане грошове зобов`язання (залишок несплаченої вартості поставленого товару за переліченими видатковими накладними) у сумі 3.811.518,00 грн., на підтвердження чого надано акт звірки взаємних розрахунків за період з січня 2024р. по серпень 2024р. за договором № Л/2022-0501 від 05.01.2022.
Беручи до уваги приписи ст.ст. 527, 530, 626, 629, 662, 663, ч. 1 ст. 692, ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, ст. 1, ч. 1, 2 ст. 3, ст. 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" та пп. 2.1., 2.2 п. 2, п. 2.5, 2.15, 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, дослідивши подані документи, суд зазначає, що надані видаткові накладні № 254 від 26.04.2024, № 255 від 26.04.2024, № 257 від 27.04.2024 та товарно-транспортні накладні до них оформлені належним чином і відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність" є первинними документами, що фіксують факт здійснення господарських операцій, оскільки містять всі обов`язкові реквізити та дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Строк оплати за такими видатковими накладними настав 26.04.2024 та 27.04.2024 відповідно.
Разом з тим, наданий акт звірки взаємних розрахунків за період з січня 2024р. по серпень 2024р., підписаний представниками ТОВ «ЛІДЕР ПРОМСНАБ» та ТОВ «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» по договору № Л/2022-0501 від 05.01.2022 про наявність заборгованості на користь кредитора на суму 3.811.518,00 грн., суд не бере до уваги, оскільки сам по собі акт звірки не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом, а тому акт звірки не може вважатися належним доказом у справі, зокрема, у підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо.
Як вже зазначалось судом вище, до матеріалів справи не надавалось первинних документів (платіжних інструкцій чи банківських виписок про рух коштів) про здійснення ТОВ «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» платежів за таким договором чи проведення розрахунків у інший спосіб, рівно як заявок на отримання товару з боку покупця та виставлених постачальником рахунків покупцю.
Сам заявник у заяві з кредиторськими вимогами зазначає, що ТОВ «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» 24.04.2024 була здійснена часткова передплата за поставку товару на загальну суму 7.390.050,00 грн. З наявних в матеріалах справи видаткових накладних судом встановлено, що ТОВ «ЛІДЕР ПРОМСНАБ» за накладними від 26.04.2024 та від 27.04.2024 поставив товар на загальну суму 5.534.700,00 грн. з ПДВ. Тобто, сума передплати є більшою ніж вартість товару, що поставлена за спірними видатковими накладними.
Визнанню судом і включенню до реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство підлягають лише дійсні вимоги кредиторів, що відповідають чинному законодавству.
Для унеможливлення загрози визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника, суду слід розглядати заяви з кредиторськими вимогами із застосуванням засад змагальності сторін у справі про банкрутство у поєднанні з детальною перевіркою підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, розміру та моменту виникнення. У разі виникнення мотивованих сумнівів сторін у справі про банкрутство щодо обґрунтованості кредиторських вимог, на заявника таких кредиторських вимог покладається обов`язок підвищеного стандарту доказування задля забезпечення перевірки господарським судом підстав виникнення таких грошових вимог, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог (постанови Верховного Суду від 07.10.2020 у справі №914/2404/19, від 28.01.2021 у справі №910/4510/20).
Положеннями частини 6 ст.45 КУзПБ унормовано, що за результатами розгляду заяв з кредиторськими вимогами до боржника господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.
Системний аналіз ст.ст. 45-47 КУзПБ свідчить про те, що законодавцем у справах про банкрутство обов`язок доказування обґрунтованості вимог кредитора певними доказами покладено на заявника - потенційного кредитора, а предметом розгляду в цьому випадку є вирішення питання про належне документальне підтвердження цих вимог.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 4 ст. 13, ч. 1 ст. 14, ч.4 ст. 74 ГПК України).
Суд зауважує, що у справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника шляхом дослідження первинних документів.
Сукупність доказів, які містяться в матеріалах справи №905/169/25, не підтверджують обґрунтованість вимог ТОВ «ЛІДЕР ПРОМСНАБ» та наявність підстав для визнання його кредитором боржника ТОВ «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» відповідно до вимог Кодексу України з процедур банкрутства у заявленій сумі. Отже, така заява з кредиторськими вимогами задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, ст. 45, 47 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд
Ухвала набирає законної сили в день її проголошення (підписання) та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, ч. 2 ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повна ухвала підписана 15.12.2025.

Суддя Н.В. Величко