ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про направлення справи за підсудністю

15.12.2025 Справа № 917/2270/25

Господарський суд Полтавської області у складі судді Ківшик О.В., розглянувши матеріали

за позовною заявою Спільного підприємства "Полтавська газонафтова компанія", вул. Європейська, 124А, кв.77, м.Полтава, Полтавська область, 36002

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", пр.Любомира Гузара, 44, м.Київ, 03065

про стягнення 366 854,92 грн,

установив:

10.12.2025 року через підсистему "Електронний суд" до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Спільного підприємства "Полтавська газонафтова компанія" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" про стягнення 366 854,92 грн безпідставно збережених грошових коштів.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.12.2025 року справу № 917/2270/25 розподілено судді Ківшик О.В.

При постановленні цієї ухвали суд виходив з такого.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України цей Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Положеннями Господарського процесуального кодексу України визначено такі види юрисдикції (підсудності): предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів (статті 20-23 Господарського процесуального кодексу України), інстанційна юрисдикція (статті 24-26 Господарського процесуального кодексу України) та територіальна юрисдикція (підсудність) (статті 27-31 Господарського процесуального кодексу України).

За загальними правилами територіальної підсудності, встановленими ч. 1 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України, позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Звертаючись до Господарського суду Полтавської області з цим позовом, Позивач зазначає, що пред`являє позов відповідно до ч. 5 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України за місцем виконання Договору, оскільки видобування, підготовка та передача Позивачем природного газу до точки входу у газотранспортну систему здійснюються у межах Полтавської області.

Зокрема, передача Позивачем природного газу до газотраспортної системи, як визначено у Додатку про розподіл, здійснюється у віртуальній точці входу 56ZE-92-0000090W; безпосередня передача природного газу від Позивача до Відповідача здійснюється у фізичних точках входу, якою є, зокрема ПВВГ СОЮЗ (56ZIPPOL1004905Q), що знаходиться Полтавському районі Полтавської області (підтверджується Актом про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, затвердженого 05.11.2008). Саме неможливість (обмеження) використання замовленої потужності через дану фізичну точку входу у газотранспортну систему зумовило невиконання Замовником зобов`язань з подачі природного газу внаслідок дії форс-мажорних обставин, а Відповідачем відповідно не було прийнято природний газ у даній фізичній точці входу у газотранспортну систему загальним обсягом 633,01735тис.куб.м природного газу.

Суд не погоджується з даним твердженням, оскільки предметом спору у даній справі є матеріально-правова вимога про стягнення з відповідача грошових коштів.

За загальним правилом, місце виконання зобов`язання є договірною умовою та узгоджується сторонами в договорі; сторони можуть передбачити будь-яке місце виконання, зручне для них. Місце виконання договору, у випадку його визначення сторонами в договорі, є однією з умов договору, що зумовлює обов`язок виконання договору саме в погодженому сторонами місці. Правила визначення місця виконання зобов`язання встановлені ст. 532 Цивільного кодексу України.

Проте, таке виконання повинне оцінюватися у контексті прав та обов`язків обох сторін, а сам предмет спору повинен бути пов`язаним із відповідним виконанням договору безпосередньо Відповідачем у певному місці.

Суд відзначає про те, що спір про стягнення заборгованості безпосередньо не пов`язаний з місцем виконання договору, зобов`язання з повернення коштів також не є таким, яке належить виконувати в певному місці.

Поняття місця виконання грошового зобов`язання шляхом безготівкових розрахунків позбавлене сенсу в контексті визначення юрисдикції і не може бути встановлене договором, у зв`язку з чим не підлягає застосуванню ч. 5 ст. 29 ГПК України незалежно від того, чи зазначене в договорі місце виконання, чи ні.

За викладеного, суд дійшов висновку, що Господарський процесуальний кодекс України не передбачає за такою категорією спорів, що викладені в цій позовній заяві, підсудність за вибором Позивача чи виключну підсудність.

Таким чином, подана позовна заява підлягає розгляду відповідно до частини першої статті 27 Господарського процесуального кодексу України за місцезнаходженням Відповідача.

Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (частина друга статті 27 Господарського процесуального кодексу України).

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, місцезнаходженням Відповідача згідно даних Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є пр.Любомира Гузара, 44, м.Київ, 03065.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що справа не підсудна Господарському суду Полтавської області та належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Господарського суду м. Києва.

Відповідно до частини 3 статті 31 Господарського процесуального кодексу України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

З огляду на викладені вище обставини, суд дійшов висновку про передачу даної справи за територіальною підсудністю до Господарського суду м. Києва.

Керуючись статтями 27, 31, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

У Х В А Л И В :

1. Передати справу № 917/2270/25 за позовом Спільного підприємства "Полтавська газонафтова компанія" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" про стягнення 366 854,92 грн безпідставно збережених грошових коштів за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Господарського суду міста Києва (01054, місто Київ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 44/В).

2. Копію ухвали надіслати сторонам.

Ухвала підписана 15.12.2025

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту підписання (ч.5 ст.231, ст. 235, 255 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.В.Ківшик