26 листопада 2025 року
cправа № 910/9414/24
Судді Верховного Суду Кролевець О. А.
щодо постанови Верховного Суду від 26.11.2025, прийнятої за наслідками розгляду касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Контракт Продрезерв 5" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2025 та рішення Господарського суду міста Києва від 12.02.2025 у справі № 910/9414/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Контракт Продрезерв 5" до Міністерства оборони України, про стягнення 234 652 947,32 грн.
У судовому засіданні 26.11.2025, більшістю голосів колегії суддів, прийнято рішення про часткове задоволення касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Контракт Продрезерв 5" шляхом скасування рішення Господарського суду міста Києва від 12.02.2025 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2025 та направлення справи № 910/9414/24 на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.
При прийнятті вказаного судового рішення суддею Кролевець О. А., було висловлено окрему думку наступного змісту.
Короткий виклад історії справи
1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Контракт Продрезерв 5" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства оборони України про стягнення 234 652 947,32 грн заборгованості за Договором № 220/14/2/24/38 на закупівлю продуктів харчування та сушених продуктів різних (15890000-3) продукти харчування (комплект продуктів харчування за Каталогом продуктів) для особового складу (годування штатних тварин) військових частин (установ) та військових навчальних закладів Збройних Сил України в стаціонарних та польових умовах на 2024 рік.
2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач виконав взяті на себе зобов`язання з поставки продуктів харчування (комплектів продуктів) відповідачу за Договором на суму 575 101 279,60 грн, однак відповідач не в повному обсязі виконав зобов`язання з оплати фактично поставлених і прийнятих ним продуктів, що підтверджується Актом звіряння розрахунків від 27.05.2024. За відповідачем, з урахуванням часткових оплат, рахується заборгованість у розмірі 234 652 947,32 грн.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції і постанови суду апеляційної інстанції
3. Господарський суд міста Києва рішенням від 12.02.2025, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2025, у задоволенні позову відмовив повністю.
4. Рішення суду першої інстанції, з чим погодився апеляційний господарський суд, мотивовано тим, що під час виконання сторонами зобов`язань за Договором було змінено його істотні умови, а саме обсяг закупівлі, шляхом збільшення обсягу постачання товару на 234 652 947,32 грн. При цьому, у відповідності до приписів частини сьомої статті 41 Закону "Про публічні закупівлі" та п.13.1 Договору зміни щодо збільшення обсягу постачання товару на 234 652 947,32 грн не було оформлено шляхом оприлюднення повідомлення про внесення змін до договору про закупівлю та укладення додаткової угоди. Крім того, з огляду на положення п.6.1 Договору та статей 46, 48 Бюджетного кодексу України (далі - БК України) відсутність бюджетного фінансування позбавляє права на оплату обсягу постачання товару на 234 652 947,32 грн.
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги
5. ТОВ "Контракт Продрезерв 5" звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 12.02.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2025, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
7. У касаційній скарзі зазначає, зокрема, таке:
- встановивши обставини щодо виникнення між сторонами на підставі договору господарських зобов`язань щодо повного виконання умов договору позивачем (здійснення поставки комплектів харчування у повній відповідності до заявок відповідача, в тому числі щодо кількості комплектів), а також прийняття відповідачем поставлених комплектів харчування у відповідній кількості, суди дійшли до висновку, який не відповідає дійсним обставинам справи - про відсутність у позивача права на отримання оплати за поставлений згідно з договором товар;
- висновок апеляційного суду про відсутність підстав для здійснення оплати товару, оскільки не було укладено додаткову угоду та не оприлюднено повідомлення про внесення змін до договору про закупівлю, зроблений при неправильному застосуванні статей 651, 653 ЦК України та статті 41 Закону "Про публічні закупівлі";
- договором передбачено право Міноборони в односторонньому порядку змінювати умови договору щодо обсягу постачання та ціни цього договору; одностороння зміна умов договору, право на яку передбачено договором, не може бути реалізована шляхом укладення додаткової угоди;
- замовник (відповідач) реалізував своє передбачене договором право на односторонню зміну його умов (щодо збільшення обсягу постачання і ціни договору) - шляхом подання відповідних заявок позивачеві;
- і договором (п.8.2), і законом (абз.10 ч.5 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі") передбачено право замовника (відповідача) змінювати істотні умови договору; при цьому, в Законі "Про публічні закупівлі" відсутні будь-які вимоги щодо форми внесення змін до договору в односторонньому порядку;
- правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 08.11.2023 у справі № 926/3421/22, на який послався суд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові, не може бути застосованим під час розгляду цієї справи (не є релевантним);
- незважаючи на сталу практику Верховного Суду, суди першої та апеляційної інстанцій помилково не врахували висновок про те, що відсутність бюджетних коштів не звільняє від виконання зобов`язання, а також не застосували практику Європейського Суду з прав людини як джерело права;
- на час ухвалення оскаржуваних рішень в цій справі позивач, як і суди обох інстанцій, були обізнані з наявністю рішення в іншій справі № 910/9532/24, яке набрало законної сили, згідно з яким за абсолютно тотожних обставин позов ТОВ "Контракт Продрезерв 5" було задоволено.
Підстави і мотиви для висловлення окремої думки
8. У постанові від 26.11.2025, частково задовольняючи касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Контракт Продрезерв 5", скасовуючи рішення Господарського суду міста Києва від 12.02.2025 і постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2025 та направляючи справу на новий розгляд до Господарського суду міста Києва Верховний Суд, зокрема, дійшов таких висновків:
- суди дійшли помилкового висновку, що з огляду на положення п.6.1 Договору та статей 46, 48 БК України відсутність бюджетного фінансування позбавляє права на оплату обсягу постачання товару на суму 234 652 947,32 грн;
- суди попередніх інстанцій також вважали, що під час виконання сторонами зобов`язань за Договором було змінено його істотні умови, а саме обсяг закупівлі, шляхом збільшення обсягу постачання товару на 234 652 947,32 грн, при цьому, у відповідності до приписів частини сьомої статті 41 Закону "Про публічні закупівлі" та п.13.1 Договору зміни щодо збільшення обсягу постачання товару на 234 652 947,32 грн не було оформлено шляхом оприлюднення повідомлення про внесення змін до договору про закупівлю та укладення додаткової угоди, за вказаних обставин, у Міноборони відсутні підстави для здійснення оплати товару на заявлену позивачем суму. Це стало другою підставою для відмови у позові, однак, такі висновки судів є суперечливими і не ґрунтуються на встановлених ними обставинах справи;
- сторони у Договорі передбачили, що збільшення обсягу постачання (та ціни Договору) можливе в односторонньому порядку замовником за умови настання обставин, про які відомо самому замовнику (стан фінансування видатків, зміна чисельності особового складу);
- саме Міноборони було відповідальним за підготовку відповідного проекту договору;
- встановивши, що сторони у Договорі передбачили можливість одностороннього збільшення обсягу постачання замовником, суди вичерпно не дослідили умов Договору щодо порядку оформлення замовлень (подання заявок) та обставин того чи відповідав такий порядок фактично реалізованому;
- суди попередніх інстанцій не дослідили питання щодо порядку, у якому замовник здійснював контроль обсягу зроблених замовлень, з урахуванням встановлених у Договорі лімітів на рівні 340 449 060,42 грн та фактичного прийняття товару на суму 575 101 279,60 грн, тобто з перевищенням на значну суму - понад 230 000 000,00 грн;
- суди не надали належної оцінки умовам Договору як в контексті співвідношення його положень між собою так і з нормами актів цивільного законодавства (Закону "Про публічні закупівлі"), дійшовши передчасного висновку щодо необхідності оформлення збільшення обсягу постачання шляхом внесення змін до договору про закупівлю та укладення додаткової угоди;
- суди, вважаючи, що внесення змін до істотних умов договору має відбуватися в порядку укладення двосторонньої додаткової угоди, не врахували, що постачальник, підписуючи основний Договір, вже заздалегідь погодився виконати додаткові замовлення за умови настання відповідних обставин, натомість збільшення обсягу постачання залежало лише від замовника (його представників);
- з урахуванням мети Закону України "Про публічні закупівлі", яка полягає у забезпеченні ефективного та прозорого здійснення закупівель, створенні конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобіганні проявам корупції у цій сфері, розвитку добросовісної конкуренції, суди не надали оцінку діям сторін, зокрема Міноборони, щодо збільшення обсягу постачання без проведення тендерної процедури, на предмет їх відповідності меті Закону, відповідності державним та/або суспільним інтересам;
- суди попередніх інстанцій не оцінили поведінку позивача та відповідача на відповідність засадам добросовісності, послідовності, та передбачуваності, враховуючи, що позивач поставляв товар, а представник відповідача його приймав відповідно до умов Договору (якими допускалося збільшення обсягу постачання в односторонньому порядку замовником у залежності від настання обставин, про які відомо самому замовнику);
- Міноборони у своїх поясненнях, наданих як усно у судових засіданнях, так і письмово, наполягав на позадоговірному характері позовних вимог ТОВ "Контракт Продрезерв 5" з посиланням на положення статті 1212 ЦК України. Отже, судам необхідно врахувати наведене у цій постанові, зокрема, встановити та дослідити як умови Договору, так і положення законодавства щодо передбаченого ними порядку зміни обсягів поставки, а також належно дослідити дії сторін, пов`язані із виконанням умов Договору, надати їм оцінку на предмет добросовісності, та з урахуванням встановленого вирішити спір у цій справі.
9. Так, відповідно до змісту частини третьої статті 34 ГПК України суддя, не згодний з рішенням, може письмово викласти свою окрему думку, яка приєднується до справи і є відкритою для ознайомлення.
10. Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
11. Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
12. Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
13. Як вірно встановили суди попередніх інстанцій у цій справі, укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки.
14. Так, відповідно до статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
15. Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
16. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
17. Зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).
18. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.
19. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
20. Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
21. Як встановлено судами першої і апеляційної інстанцій, 29.01.2024 між відповідачем (замовник) та позивачем (постачальник) укладено Договір, відповідно до пункту 1.6 якого загальна вартість продуктів харчування (комплект продуктів за Каталогом продуктів) з ПДВ становить: 340 449 060,42 грн, постачання здійснюється в період з 29.01.2024 по 31.03.2024.
22. Водночас, суди встановили, що позивачем було поставлено, а представниками відповідача прийнято товар на загальну суму 575 101 279,60 грн, що підтверджується актом від 27.05.2024 звіряння розрахунків між ТОВ "Контракт Продрезерв 5" та розпорядником коштів державного бюджету Міністерства оборони України за період з 01.01.2024 по 31.03.2024.
23. Тобто, відповідно до поданих заявок в рамках договору № 220/14/2/24/38 від 20.01.2024 позивачем було збільшено обсяг постачання товару на суму 234 652 947,32 грн.
24. Також суди встановили, що у пункті 8.2.2 Договору сторонами погоджено, що замовник має право в односторонньому порядку зменшувати (або збільшувати) обсяг постачання харчових продуктів та ціну цього договору залежно від реального фінансування видатків, зменшення (збільшення) чисельності особового складу, яким постачаються комплекти продуктів за цим договором за рішенням замовника.
Пунктом 8.2.3 Договору передбачено також право замовника змінювати кількість комплектів продуктів та відповідно коригувати загальну вартість комплектів продуктів без збільшення ціни одного комплекту продуктів.
В пункті 12.1 Договору сторонами передбачено, що істотні умови договору можуть бути змінені у випадках, передбачених законодавством України.
Пунктом 13.1 Договору встановлено, що зміни та доповнення до цього Договору вносяться тільки у письмовій формі шляхом укладення додаткових угод, які підписуються сторонами цього Договору та додаються до тексту як невід`ємні його частини.
25. Так відповідно до частини першої статті 180 ГК України (тут і далі в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.
26. Згідно частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
27. Частиною другою статті 180 ГК України унормовано, що господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.
28. Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
29. Отже, оскільки факт укладення договору, за загальним правилом, пов`язується з досягненням сторонами згоди з усіх істотних умов, важливим є визначення, які умови належать до числа істотних.
30. Істотними слід вважати умови, які є необхідними і достатніми для укладення договору. Перелік істотних умов безпосередньо залежить від виду конкретного договору.
31. Так, істотною умовою договору у всіх без винятку випадках є умова про предмет договору.
32. Істотними умовами також є умови, що прямо визначені в якості істотних нормами чинного законодавства, або хоча й не визначені прямо, однак є необхідними для договорів певного виду.
33. Крім того істотними умовами є будь які інші умови, відносно яких має бути досягнута згода на вимогу будь якої сторони. Тобто такі умови, при відсутності яких сторона, яка на них наполягає, не бажає укладати відповідний договір.
34. Частиною третьою статті 180 ГК України передбачено, що при укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.
35. Тобто, вказана норма встановлює, що предмет, ціна та строк дії договору є істотними умовами, які сторони повинні погодити при укладенні договору. Тобто, це правило є загальним у всіх без винятків випадках.
36. Згідно з частиною першою статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
37. Положеннями частин третьої, четвертої статті 653 ЦК України передбачено що у разі зміни договору зобов`язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни договору, якщо інше не встановлено договором або законом.
38. Як вірно встановлено судами попередніх інстанцій Договір № 220/14/2/24/38 від 29.01.2024 укладено відповідно до приписів Закону України "Про оборонні закупівлі".
39. Так, Закон України "Про оборонні закупівлі" визначає загальні правові засади планування, порядок формування обсягів та особливостей здійснення закупівель товарів, робіт і послуг оборонного призначення для забезпечення потреб сектору безпеки і оборони, а також інших товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб безпеки і оборони, а також порядок здійснення державного і демократичного цивільного контролю у сфері оборонних закупівель.
40. Відповідно до частини другої статті 2 вказаного Закону закупівля товарів, робіт і послуг здійснюється державними замовниками відповідно до Закону України "Про публічні закупівлі" з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.
41. Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2022 № 1275 затверджено Особливості здійснення оборонних закупівель на період дії правового режиму воєнного стану (далі - Особливості).
42. Пунктом 1 Особливостей передбачено, що вони встановлюють порядок та умови здійснення оборонних закупівель (далі - закупівлі) для державних замовників у сфері оборони, служб державного замовника, а також військових частин, організацій (установ, закладів), що уповноважуються рішенням державного замовника у сфері оборони на здійснення закупівель та укладення державних контрактів (договорів), (далі - державні замовники) із забезпеченням захищеності державних замовників від воєнних загроз на період дії правового режиму воєнного стану.
43. Згідно з пунктом 4 Особливостей державні замовники здійснюють закупівлі товарів, робіт і послуг у період дії правового режиму воєнного стану відповідно до цих особливостей.
44. Приписи пункту 8 Особливостей визначають, що придбання державними замовниками товарів, робіт і послуг (крім закупівель товарів, робіт і послуг оборонного призначення, що становлять державну таємницю, а також закупівлі озброєння, військової і спеціальної техніки, боєприпасів та їх складових частин та послуг із розроблення, ремонту, модернізації озброєння, військової і спеціальної техніки, боєприпасів та їх складових частин) може здійснюватися в порядку проведення спрощених закупівель, визначених Законом України "Про публічні закупівлі", в електронній системі закупівель.
45. Згідно зі статтею 14 Закону України "Про публічні закупівлі" спрощена закупівля проводиться замовником із застосуванням електронного аукціону відповідно до статті 30 цього Закону. Спрощена закупівля складається з таких послідовних етапів: 1) оприлюднення оголошення про проведення спрощеної закупівлі; 2) уточнення інформації, зазначеної замовником в оголошенні про проведення спрощеної закупівлі; 3) подання пропозицій учасниками; 4) проведення електронного аукціону відповідно до статті 30 цього Закону; 5) розгляд на відповідність умовам, визначеним в оголошенні про проведення спрощеної закупівлі та вимогам до предмета закупівлі, пропозиції учасника; 6) визначення переможця спрощеної закупівлі та укладення договору про закупівлю; 7) розміщення звіту про результати проведення закупівлі відповідно до статті 19 цього Закону.
46. Договір про закупівлю укладається згідно з вимогами статті 41 цього Закону.
47. Згідно зі статтею 41 Закону України "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ч.1).
48. Умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі (ч.4).
49. Частиною п`ятою статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" встановлено, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків:
1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника;
2) збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/ внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії;
3) покращення якості предмета закупівлі, за умови що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;
4) продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;
5) погодження зміни ціни в договорі про закупівлю в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг), у тому числі у разі коливання ціни товару на ринку;
6) зміни ціни в договорі про закупівлю у зв`язку зі зміною ставок податків і зборів та/ або зміною умов щодо надання пільг з оподаткування - пропорційно до зміни таких ставок та/або пільг з оподаткування;
7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS регульованих цін (тарифів) і нормативів, що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни;
8) зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини шостої цієї статті.
50. Виключенням є абзац 10 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", згідно якого у зв`язку з необхідністю забезпечення потреб оборони, під час дії правового режиму воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, можуть бути змінені істотні умови договору про закупівлю (після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі) замовником, визначеним у Законі України "Про оборонні закупівлі", а саме: обсяг закупівлі, сума договору, строк дії договору та виконання зобов`язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг.
51. У разі внесення змін до істотних умов договору про закупівлю у випадках, передбачених частиною п`ятою цієї статті, замовник обов`язково оприлюднює повідомлення про внесення змін до договору про закупівлю (ч.7).
52. Повідомлення про внесення змін до договору про закупівлю повинно містити таку інформацію: 1) найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код замовника в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, його категорія; 2) унікальний номер оголошення про проведення конкурентної процедури закупівлі/ спрощеної закупівлі, присвоєний електронною системою закупівель, або унікальний номер повідомлення про намір укласти договір про закупівлю (у разі застосування переговорної процедури закупівлі); 3) дата укладення та номер договору про закупівлю; 4) найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) (для фізичної особи) учасника, з яким укладено договір про закупівлю; 5) ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань/реєстраційний номер облікової картки платника податків учасника, з яким укладено договір про закупівлю; 6) місцезнаходження (для юридичної особи) або місце проживання (для фізичної особи) учасника, з яким укладено договір про закупівлю, номер телефону; 7) дата внесення змін до договору про закупівлю; 8) випадки для внесення змін до істотних умов договору відповідно до цієї статті; 9) опис змін, що внесені до істотних умов договору. Повідомлення про внесення змін до договору про закупівлю може містити іншу інформацію (частина 8).
53. Слід зазначити, що згідно висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 08.11.2023 у справі № 926/3421/22, правові та економічні засади здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг визначені Законом України "Про публічні закупівлі", норми якого є спеціальними та визначають правові підстави внесення змін та доповнень до договорів, укладених за наслідком публічних закупівель, і їх потрібно застосовувати переважно щодо норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, які визначають загальну процедуру внесення змін до договору.
54. Суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що під час виконання договору № 220/14/2/24/38 від 20.01.2024, сторонами було змінено його істотні умови, а саме обсяг закупівлі та ціну договору, шляхом збільшення обсягу постачання товару на 234 652 947,32 грн.
55. Водночас суди встановили, що такі зміни щодо істотних умов укладеного між сторонами договору відбулись без укладання додаткової угоди та оприлюднення повідомлення про внесення змін до договору про закупівлю.
56. Наведене і стало однією з підстав для відмови у задоволенні позову у цій справі.
57. Звідси, вважаю заснованим на вимогах чинного законодавства висновок судів попередніх інстанцій про те, що за вказаних обставин, у Міністерства оборони України відсутні підстави для здійснення оплати товару на заявлену позивачем суму.
58. Відповідно до статті 3 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, змагальність сторін, диспозитивність.
59. Статтею 13 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
60. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (стаття 14 ГПК України).
61. Згідно зі статтею 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
62. Обов`язок із доказування варто розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи (п.8.2 постанови Верховного Суду від 04.03.2021 у справі № 908/1879/17).
63. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 79 ГПК України).
64. Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.
67. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 86 ГПК України).
68. Таким чином, суд зобов`язаний надати оцінку кожному належному, допустимому та достовірному доказу, який міститься в матеріалах справи, а також визначити певну сукупність доказів, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, що дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
69. Відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
70. Враховуючи зазначене, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності, застосувавши стандарт доказування "вірогідності доказів", на мою думку, суди першої і апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованих висновків, щодо обставин цієї справи.
71. Наведене, в свою чергу свідчить про те, що місцевий і апеляційний господарський суд у цій справі надали належну правову оцінку всім обставинам справи, належним чином дослідили наявні у справі докази та дійшли до обґрунтованих висновків щодо відмови у задоволенні позовних вимог у справі.
72. З урахуванням зазначеного, вважаю, що у задоволенні касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Контракт Продрезерв 5" слід було відмовити, а оскаржувані постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2025 та рішення Господарського суду міста Києва від 12.02.2025 у даній справі слід було залишити без змін.
Суддя О. А. Кролевець