ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 року

м. Київ

cправа № 917/777/20(917/903/24)

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Васьковський О. В. - головуючий, Огороднік К. М., Погребняк В. Я.,

за участю секретаря судового засідання Аліференко Т. В.

розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Темпагробудінвест"

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 02.09.2025

та рішення Господарського суду Полтавської області від 19.06.2025

у справі за позовом арбітражного керуючого Скрипника Володимира Леонідовича

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Темпагробудінвест"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Захист прав інвалідів"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні

позивача: 1) Дочірнє підприємство "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" та 2) Кременчуцька районна державна адміністрація

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Кобеляцька міська рада Полтавського району Полтавської області

про визнання протиправним та скасування рішення, визнання недійсним договору

в межах справи № 917/777/20 про банкрутство Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"

Учасники справи:

Арбітражний керуючий Скрипник В. Л.: не з`явився;

ТОВ "Темпагробудінвест": не з`явився;

ТОВ "Підприємство "Захист прав інвалідів": не з`явився;

ДП "Полтавський облавтодор": не з`явився;

Кременчуцька РДА: не з`явився;

Кобеляцька міська рада: не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст заявлених вимог

1.1. Арбітражний керуючий Скрипник Володимир Леонідович звернувся до Господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Темпагробудінвест" та ТОВ "Підприємство "Захист прав інвалідів" про:

- визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора Лучківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області Чернової Юлії Миколаївни про державну реєстрацію прав (на підставі якого відкрито розділ 102), індексний номер рішення: 54383925 від 02.10.2020;

- визнання недійсним договору купівлі-продажу від 08.10.2020, укладеного між ТОВ "Підприємство "Захист прав інвалідів" та ТОВ "Темпагробудінвест", посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Веселовським А.Г. за реєст. № 3097.

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державним реєстратором з порушенням вимог, встановлених Законом, який діяв на той час здійснено незаконну державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, яке було і є рухомим. Скасування державної реєстрації рухомого майна, як нерухомого, та визнання недійсним договору купівлі-продажу обумовить закриття розділу в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, тим самим спростує факт визнання державою рухомого майна як нерухомого. Адже реєстрація рухомого майна, як нерухомого на переконання відповідача-1 надає йому законні підстави для поділу земельної ділянки, яка перебуває в постійному користуванні боржника, на дві окремі земельні ділянки, що безумовно порушує права та інтереси Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (далі - ДП "Полтавський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України").

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції

2.1. Рішенням Господарського суду Полтавської області від 19.06.2025 позов задоволено повністю.

2.1. Рішення суду мотивоване тим, що ТОВ "Підприємство "Захист прав інвалідів" (попередня назва ТОВ "Промсервіс Україна") не набуло у встановленому законодавством порядку права власності на спірне майно як об`єкти нерухомого майна, тому таке майно не могло бути відчужено на користь третіх осіб і відповідно укладання договору купівлі-продажу від 08.10.2020 між відповідачами не обумовило перехід права власності на нерухоме майно від ТОВ "Підприємство "Захист прав інвалідів" до ТОВ "Темпагробудінвест".

3. Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

3.1. 10.10.2007 філія "Автодорсервіс" ДП "Полтавський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" листом № 710 звернулась до виконавчого комітету Комсомольської міської ради з проханням надати дозвіл на оформлення права власності на нерухоме майно будівель Комсомольського дробильно-сортувального заводу, що знаходиться за адресою м. Комсомольськ, вул. Будівельників, 41.

3.2. 30.10.2007 рішенням Виконавчого комітету Комсомольської міської ради № 689 про оформлення права власності на будівлі, розташовані у м. Комсомольську по вул. Будівельників,41, оформлено право власності за державою в особі ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" на будівлі Комсомольського дробильно-сортувального заводу, а саме: будівля побутового корпусу, літ. "А"; будівля столярного цеху-пилорами, літ. "Б, Бп"; будівля теплопункту, літ. "В"; будівля сушильної камери, літ "Г"; будівля трансформаторної станції, літ "Д"; будівля складу ПММ, літ. "Е"; будівля ПСУ-2, літ. "Ж"; будівля вбиральні, літ. "З"; будівля щитової 3 черги (ПСУ - 1), літ. "И"; будівля матеріального складу, літ. "К"; будівля водопонижуючої скважини, літ "Л"; будівля гаража легкових автомобілів, літ "Н"; будівля гідрообезпилювання, літ "О"; будівля конусної дробарки, літ "П"; пожежний резервуар; залізничний тупик; залізничні колії для доставки сировини.

3.3. Для оформлення права власності філія "Автодорсервіс" ДП "Полтавський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" подало до виконавчого комітету Комсомольської міської ради додатково до пакету документів також акт передачі майна і фінансових ресурсів ДП Комсомольського дробильно-сортувального заводу станом на 31.03.2002. Всі вищеперераховані об`єкти нерухомого майна містились в рахунку 103.

3.4. Відповідно до Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 № 291 (далі -Інструкція), рахунок 10 "Основні засоби" має такі субрахунки: 103 "Будинки та споруди". На субрахунку 103 "Будинки та споруди" ведеться облік наявності та руху будинків, споруд, їх структурних компонентів та передавальних пристроїв, а також житлових будівель.

3.5. Як вбачається з акта, відділення сортування № 1, відділення сортування № 2, будівельна частина маневреної лебідки, будівельна частина відділення сортування, відділення 1-го і 2-го дроблення, дробарка КСД 2200, дробарка КМД 2200, дробарка щічна містились в рахунку 104, в свою чергу, відповідно до Інструкції на субрахунках 104 "Машини та обладнання", 105 "Транспортні засоби", 106 "Інструменти, прилади та інвентар" ведеться облік відповідно машин та обладнання, транспортних засобів, інструментів, приладів та інвентарю.

3.6. За таких умов, відділення сортування № 1, відділення сортування № 2, будівельна частина маневреної лебідки, будівельна частина відділення сортування, відділення 1-го і 2-го дроблення, дробарка КСД 2200, дробарка КМД 2200, дробарка щічна, не було нерухомим майном та відповідно, право власності на нього не оформлювалось як на нерухоме майно, адже, з 31.03.2002 та до моменту вибуття, зазначене майно було обладнанням та обліковувались у бухгалтерському обліку ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" як обладнання дробильно-сортувального заводу. В протилежному ж випадку, рішення Виконавчого комітету Комсомольської міської ради № 689 про оформлення права власності також повинно містити такі компоненти як: відділення сортування № 1, відділення сортування № 2, будівельна частина маневреної лебідки, будівельна частина відділення сортування, відділення 1-го і 2-го дроблення, дробарка КСД 2200, дробарка КМД 2200, дробарка щічна.

3.7. 29.01.2010 між ДП "Полтавський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" (продавець) та ТОВ "ПРОМСЕРВІС Україна" (покупець) укладено договір купівлі-продажу № 10/ОФ, за умовами якого (пункт 1.1) продавець зобов`язався продати покупцю на умовах цього договору та на підставі протоколу біржових торгів від 29.01.2010 та передати наступне майно (далі - Об`єкт), а покупець зобов`язався прийняти Об`єкт та оплатити Продавцю повну вартість:

Відділення сортування № 1, відділення сортування № 2, будівельна частина маневреної лебідки, будівельна частина відділення сортування:

- Відділення сортування № 1 Інв. Номер 858 рік введення в експл. 1986;

- Відділення сортування № 2 Інв. Номер 863 рік введення в експл. 1986;

- Будівельна частина маневреної лебідки Інв. Номер 1116 рік введення в експл. 1986;

- Будівельна частина відділення сортування Інв. Номер 1107 рік введення в експл. 1986;

Об`єкт знаходиться за адресою: Україна, Полтавська область, м. Комсомольськ, вул. Будівельників, буд. 41.

3.8. 29.01.2010 між ДП "Полтавський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" (продавець) та ТОВ "Промсервіс Україна" (покупець) укладено договір купівлі-продажу № 01/ОФ, за умовами якого (пункт 1.1) продавець зобов`язався продати покупцю на умовах цього договору та на підставі протоколу біржових торгів від 29.01.2010 та передати наступне майно (далі - Об`єкт), а покупець зобов`язався прийняти Об`єкт та оплатити продавцю повну вартість: Відділення 1-го і 2-го дроблення, інвентарний номер 862, рік введення 1986. Об`єкт знаходиться за адресою: Україна, Полтавська область, м. Комсомольськ, вул. Будівельників, буд. 41.

3.9. 29.01.2010 між ДП "Полтавський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" (продавець) та ТОВ "Промсервіс Україна" (покупець) укладено договір купівлі-продажу № 12/ОФ, за умовами якого (пункт 1.1) продавець зобов`язався продати покупцю на умовах цього договору та на підставі протоколу біржових торгів від 29.01.2010 та передати наступне майно (далі - Об`єкт), а покупець зобов`язався прийняти Об`єкт та оплатити продавцю повну вартість: Дробарка КСД 2200, інвентарний номер 824, рік випуску 1986. Об`єкт знаходиться за адресою: Україна, Полтавська обл., м. Комсомольськ, вул. Будівельників, буд. 41.

3.10. 29.01.2010 між ДП "Полтавський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" (продавець) та ТОВ "ПРОМСЕРВІС Україна" (покупець), укладено договір купівлі-продажу № 06/ОФ, за умовами якого (пункт 1.1) продавець зобов`язався продати покупцю на умовах цього договору та на підставі протоколу біржових торгів від 29.01.2010 та передати наступне майно (далі - Об`єкт), а покупець зобов`язався прийняти Об`єкт та оплатити продавцю повну вартість: Дробарка КМД 2200, інвентарний номер 825, рік випуску 1986. Об`єкт знаходиться за адресою: Україна, Полтавська обл., м. Комсомольськ, вул. Будівельників, буд. 41.

3.11. 29.01.2010 між ДП "Полтавський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" (продавець) та ТОВ "ПРОМСЕРВІС Україна" (покупець) укладено договір купівлі-продажу № 03/ОФ, за умовами якого (пункт 1.1) продавець зобов`язався продати покупцю на умовах цього договору та на підставі протоколу біржових торгів від 29.01.2010 та передати наступне майно (далі - Об`єкт), а покупець зобов`язався прийняти Об`єкт та оплатити продавцю повну вартість: Дробарка щічна, інвентарний номер 816, рік випуску 1986. Об`єкт знаходиться за адресою: Україна, Полтавська обл., м. Комсомольськ, вул. Будівельників, буд. 41.

3.12. Всі вищезазначені договори купівлі-продажу укладені у простій письмовій формі, а відповідно, нотаріально не посвідчувались та не реєструвались, що підтверджує факт того, що відчужене майно є обладнанням та не мало правового статусу нерухомого майна.

3.13. З протоколу біржових торгів б/н від 29.01.2010 вбачається, що в цілому на реалізацію було виставлено рухоме майно та обладнання, тоді як жодна складова нерухомого майна дробильно-сортувального заводу на торгах не відчужувалась.

3.14. 01.10.2020 державним реєстратором Лучківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області Черновою Ю. М. прийнято рішення про державну реєстрацію прав (на підставі якого відкрито розділ 102), індексний номер рішення: 54383925 від 02.10.2020.

3.15. На підставі цього рішення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ТОВ "Підприємство "Захист прав інвалідів" (колишня назва ТОВ "Промсервіс Україна"), зареєстровано право власності на нерухоме майно (запис про право власності 38481378), а саме: відділення першого та другого дроблення, загальною площею (кв.м): 188,7, що складається з відділення 1-го та 2-го дроблення літ. "А", дробарки КМД 2200 літ. "І", дробарки КСД 2200 літ. "ІІ", будівельної частини відділення сортування літ. "ІІІ", будівельної частини маневреної лебідки літ "IV", дробарки щічної СМД 118 літ. "V", відділення сортування № 1 та № 2 літ. "VI" (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 102).

3.16. Підставою для державної реєстрації права власності стали вищезазначені договори купівлі-продажу та протокол біржових торгів, серія та номер б/н, виданий 29.01.2010, видавник: ДП "Полтавський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" та Універсальна біржа "Примус", та акт прийому передачі майна, серія та номер: б/н, виданий 26.02.2010, видавник ДП "Полтавський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України", ТОВ "Промсервіс Україна".

3.17. 08.10.2020 приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Веселовський А. Г. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 54487914 від 08.10.2020 реєструє припинення права власності ТОВ "Підприємство "Захист прав інвалідів" на відділення першого та другого дроблення, загальною площею (кв.м): 188,7, що складається з відділення 1-го та 2-го дроблення літ. "А", дробарки КМД 2200 літ. "І", дробарки КСД 2200 літ. "ІІ", будівельної частини відділення сортування літ. "ІІІ", будівельної частини маневреної лебідки літ "IV", дробарки щічної СМД 118 літ. "V", відділення сортування № 1 та № 2 літ. "VI".

3.18. Припинення права власності відбулось у зв`язку з переходом права власності на вищезазначений об`єкт від ТОВ "Підприємство "Захист прав інвалідів" до ТОВ "Темпагробудінвест" на підставі договору купівлі-продажу від 08.10.2020, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Веселовським А.Г. за реєст. № 3097.

3.19. У зв`язку з переходом права власності приватний нотаріус Веселовський А. Г. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 54487914 від 08.10.2020 реєструє за ТОВ "Темпагробудінвест" право власності на відділення першого та другого дроблення, загальною площею (кв.м): 188,7, що складається з відділення 1-го та 2-го дроблення літ. "А", дробарки КМД 2200 літ. "І", дробарки КСД 2200 літ. "ІІ", будівельної частини відділення сортування літ. "ІІІ", будівельної частини маневреної лебідки літ "IV", дробарки щічної СМД 118 літ. "V", відділення сортування № 1 та № 2 літ. "VI" (номер запису про право власності 38576528).

3.20. Вищезазначене майно знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером: :50:030:0182, що перебуває на праві постійного користування у ДП "Полтавський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" на підставі державного акта ЯЯ 223236 від 04.07.2007, виданого у зв`язку з тим, що на зазначеній земельній ділянці розміщене нерухоме майно, що належить ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" та перебуває на балансі цього підприємства, право власності на зазначений завод посвідчується свідоцтвом про право власності, САС № 557914 від 22.02.2010.

3.21. Позивач вказував, що в 2020 році протягом тижня майно, що було придбане ще в 2010 році, реєструється в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно як нерухоме майно та відчужується іншій особі, тим самим створюючи обставини добросовісності набувача.

3.22. 01.02.2022 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі ухвали Глобинського районного суду Полтавської області від 27.01.2022 у справі № 527/2631/21 зареєстровано арешт на нерухоме майно, а саме: на відділення першого та другого дроблення, загальною площею (кв.м): 188,7, що складається з відділення 1-го та 2-го дроблення літ. "А", дробарки КМД 2200 літ. "І", дробарки КСД 2200 літ. "ІІ", будівельної частини відділення сортування літ. "ІІІ", будівельної частини маневреної лебідки літ "IV", дробарки щічної СМД 118 літ. "V", відділення сортування № 1 та № 2 літ. "VI". Арешт накладено в межах кримінального провадження №0001290 від 19.08.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 190 КК України, процесуальне керівництво в межах зазначеного кримінального провадження здійснює Глобинська окружна прокуратура.

3.23. ТОВ "Темпагробудінвест" неодноразово зверталось до суду з вимогою фактично поділити на дві частини земельну ділянку кадастровий номер :50:030:0182, що перебуває на праві постійного користування у ДП "Полтавський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України".

3.24. Договори купівлі-продажу від 29.01.2010 № 12/ОФ, № 10/ОФ, № 01/ОФ, № 03/ОФ, № 06/ОФ, подані для проведення реєстраційної дії, не відповідали формі, яка передбачена статтею 657 ЦК України, тому у державного реєстратора Лучківської сільської ради Кобеляцького району Чернової Ю. М. були відсутні правові підстави для проведення державної реєстрації права власності з відкриттям розділу на відділення першого та другого дроблення, загальною площею (кв.м): 188,7, що складається з відділення 1-го та 2-го дроблення літ. "А", дробарки КМД 2200 літ. "І", дробарки КСД 2200 літ. "ІІ", будівельної частини відділення сортування літ. "ІІІ", будівельної частини маневреної лебідки літ "IV", дробарки щічної СМД 118 літ. "V", відділення сортування № 1 та № 2 літ. "VI" (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 102, індексний номер рішення 54383925).

3.25. Суд відхилив посилання ТОВ "Темпагробудінвест" на висновок судового експерта Маківського М.В. № 73-24, оскільки зазначений висновок не спростовує факт того, що відчужене майно має юридичний статус об`єктів рухомого майна (обладнання).

3.26. ТОВ "Підприємство "Захист прав інвалідів" (попередня назва ТОВ "Промсервіс Україна") не набуло у встановленому законодавством порядку права власності на відділення 1-го та 2-го дроблення літ. "А", дробарки КМД 2200 літ. "І", дробарки КСД 2200 літ. "ІІ", будівельної частини відділення сортування літ. "ІІІ", будівельної частини маневреної лебідки літ "IV", дробарки щічної СМД 118 літ. "V", відділення сортування № 1 та № 2 літ. "VI" як об`єкти нерухомого майна, таке майно не могло бути відчужено на користь третіх осіб, а відповідно, укладання договору купівлі-продажу від 08.10.2020 між ТОВ "Підприємство "Захист прав інвалідів" та ТОВ "Темпагробудінвест", посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Веселовським А. Г. за реєст. № 3097, не обумовило перехід права власності на нерухоме майно від ТОВ "Підприємство "Захист прав інвалідів" до ТОВ "Темпагробудінвест".

3.27. Суд відхилив доводи ТОВ "Темпагробудінвест" про те, що він є добросовісним набувачем майна, адже укладення договору купівлі-продажу від 08.10.2020 не обумовило перехід права власності на відповідне майно, тому відсутній юридичний факт існування в цілому об`єктів нерухомого майна, а відповідно і можливості відчужити будь-ким право на неіснуюче майно, у зв`язку з чим ТОВ "Темпагробудінвест" не могло набути право власності на неіснуюче нерухоме майно.

4. Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

4.1. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 02.09.2025 скасовано рішення Господарського суду Полтавської області від 19.06.2025 в частині визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора Лучківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області Чернової Ю. М. про державну реєстрацію прав (на підставі якого відкрито розділ 102), індексний номер рішення: 54383925 від 02.10.2020. Ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено. В решті рішення місцевого господарського суду залишено без змін.

4.2. В скасованій частині постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що до позовної заяви не додано жодних документів та доказів, яким має бути надано оцінку та на підставі яких суд мав би можливість встановити законність/незаконність дій державного реєстратора.

5. Встановлені судом апеляційної інстанції обставини справи

5.1. На підставі протоколу біржових торгів, 29.01.2010 між ДП "Полтавський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" (продавець) та ТОВ "ПРОМСЕРВІС Україна" (покупець (теперішня назва ТОВ "Підприємство "Захист прав інвалідів"), укладено, зокрема, договори купівлі-продажу № 10/ОФ, № 01/ОФ, № 12/ОФ, № 06/ОФ та № 03/ОФ.

5.2. Згідно умов зазначених договорів, об`єкти (майно) знаходиться за адресою: Україна, Полтавська обл., м. Комсомольськ, вул. Будівельників, буд. 41. В пунктах 1.7 договорів зазначено, що погрузка та вивіз товару здійснюється силами та засобами покупця.

5.3. 15.05.2020 Приватне підприємство "Торговий дім "Мегаполіс-XXI" звернулося до Господарського суду Полтавської області з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство ДП "Полтавський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України".

5.4. Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 11.05.2021 у справі №917/777/20 відкрито провадження у справі про банкрутство ДП "Полтавський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України".

5.5. 15.06.2022 ТОВ "Темпагробудінвест" в межах справи №917/777/20 звернулося з позовом до ДП "Полтавський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" про визнання права користування земельною ділянкою площею 5,1741 га для обслуговування та експлуатації об`єкта нерухомого майна - відділення першого та другого дроблення, розташованого в межах земельної ділянки площею 13,1631 га, кадастровий номер :50:030:0182 за адресою: Полтавська обл., м. Горішні Плавні, вул. Будівельників, 41.

5.6. Ухвалою господарського суду Полтавської області від 22.07.2022 позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі № 917/777/20(917/561/22).

5.7. Провадження у вказаній справі зупинялось, зокрема, через перебування матеріалів справи в судах вищих інстанцій та до завершення кримінального провадження за № 0001290 від 19.08.2021 (щодо можливих шахрайських дій ТОВ "Темпагробудінвест" та самовільного зайняття земельної ділянки).

5.8. Рішенням Господарського суду Полтавської області від 29.05.2024 у справі № 917/777/20(917/561/22) позов задоволено повністю. Визнано за ТОВ "Темпагробудінвест" право користування земельною ділянкою площею 5, 1741 га для обслуговування та експлуатації об`єкта нерухомого майна - відділення першого та другого дроблення, розташованого в межах земельної ділянки площею 13,1631 га, кадастровий № :50:030:0182 за адресою: Полтавська обл., м. Горішні Плавні, вулиця Будівельників, 41.

5.9. Визнання в судовому порядку права ТОВ "Темпагробудінвест" користування земельною ділянкою, яка належить боржнику на праві постійного користування стало підставою звернення арбітражного керуючого Скрипника В.Л. до Господарського суду Полтавської області в межах справи про банкрутство №917/777/20 з даним позовом.

5.10. Розпорядник майна зазначає, що вказані обставини порушують права боржника та загрожують безпідставному вибуттю частини земельної ділянки з постійного користування ДП "Полтавський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України". Натомість заявлені позовні вимоги є ефективним способом захисту прав боржника, задоволення яких унеможливить незаконне вибуття земельної ділянки з постійного користування товариства боржника.

5.11. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 19.02.2025, яка залишена без змін постановою Верховного суду від 09.04.2025 у справі № 917/777/20(917/561/22) рішення Господарського суду Полтавської області від 28.05.2024 скасовано. Ухвалено нове рішення, яким у задоволені позову ТОВ "Темпагробудінвест" до ДП "Полтавський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" про визнання права користування земельною ділянкою відмовлено.

Щодо вимоги позивача про скасування рішення державного реєстратора

5.12. В обґрунтування вказаних вимог до позовної заяви додано частину Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (сторінка 3 та 4), яка містить актуальну інформацію про державну реєстрацію обтяжень, зареєстрованих 01.02.2022 на підставі ухвали Глобинського районного суду від 27.01.2022 у справі №527/2631/12 (накладено арешт на майно) та частину інформації, з якої вбачається припинення 08.10.2020 за ТОВ "Підприємство "Захист прав інвалідів" права власності, відомості про що внесено до реєстру приватним нотаріусом Веселовським А.Г 08.10.2020 (індексний номер рішення 54487914).

5.13. Водночас, до позову не додано ані рішення державного реєстратора, з його індексним номером, яке позивач просить визнати незаконним та скасувати, ані Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації права власності за результатом прийнятого рішення, на який посилається позивач, та який, з його слів, містить відомості, що підставою для державної реєстрації 02.10.2020 права власності на нерухоме майно за ТОВ "Підприємство "Захист прав інвалідів" стали біржові договори, протокол біржових торгів, від 29.01.2010 та акт прийому передачі майна, серія та номер: б/н, виданий 26.02.2010.

5.14. Додана до позову частина Витягу не містить інформації, покладеної в обґрунтування позовних вимог в цій частині.

5.15. Східним апеляційним господарським судом через Електронний кабінет головуючої судді в підсистемі Електронний суд направлено запит до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо майна, з реєстраційним номером 102 та 25.08.2025 отримано відповідь (Витяг) №1699284, який містить актуальну інформацію про об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 102 (об`єкт нерухомого майна, відомості про право власності ТОВ "Темпагробудінвест" на зазначений об`єкт, відомості про документи-підстави права власності ТОВ "Темпагробудінвест", відомості про обтяження, суб`єктів обтяження та відомості про земельну ділянку).

5.16. Відомості про попередні реєстраційні дії Витяг не містить. Крім того, зазначеного державного реєстратора, рішення якого позивач просить скасувати, не залучено у справу.

5.17. Суд першої інстанції не перевірив відповідність вимог позивача в цій частині наданим до позову доказам, що стало наслідком ухвалення необґрунтованого, немотивованого рішення про задоволення позовних вимог в цій частині.

Щодо вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу

5.18. ДП "Полтавський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" не є стороною даного договору. Поряд з цим, в 2010 році саме вказане підприємство було продавцем за біржевими договорами від 29.01.2010 № 12/ОФ, № 10/ОФ, № 01/ОФ, № 03/ОФ, № 06/ОФ і предметом цих договорів було саме рухоме майно.

5.19. На підставі укладеного договору від 08.10.2020 ТОВ "Темпагробудінвест", вважаючи себе власником нерухомого майна, вживає заходи, направлені на поділ на дві частини земельної ділянки кадастровий номер :50:030:0182, що перебуває на праві постійного користування у ДП "Полтавський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України", посилаючись на те, що на зазначеній земельній ділянці знаходиться об`єкт нерухомості, який належить ТОВ "Темпагробудінвест" на праві власності.

5.20. На момент ухвалення оскаржуваного рішення в межах справи №917/777/20(917/561/22) встановлено наступні обставини, які відповідно до статті 75 ГПК України не підлягають повторному доказуванню:

- під час первісного відчуження майно мало статус обладнання (рухоме майно у розумінні статті 181 ЦК України), а не нерухомості, що убачається з дослідження переліку об`єктів нерухомості у складі Комсомольського дробильно-сортувального заводу, розташованого на земельній ділянці площею 13,1631 га, зі складу якого (заводу) і було здійснено первісне відчуження обладнання;

- "трансформація" відчужених 29.01.2010 об`єктів обладнання у об`єкти нерухомості відбулася 01.10.2020 рішенням державного реєстратора на підставі договорів купівлі-продажу від 29.01.2010 за відсутністю визначених частиною другою статті 331 ЦК України та статті 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" підстав перетворення наявного до цього рухомого майна у нерухоме;

- державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає;

- весь ланцюг договорів купівлі-продажу, а саме №01/ОФ, №03/ОФ, №06/ОФ, №10/ОФ і №12/ОФ від 29.01.2010 та від 08.10.2020, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Веселовським А. Г. за реєст. № 3097, не обумовив перехід права власності на нерухоме майно від однієї особи до іншої.

5.21. Враховуючи, що ТОВ "Підприємство "Захист прав інвалідів" (попередня назва ТОВ "Промсервіс Україна") не набуло у встановленому законодавством порядку права власності на відділення 1-го та 2-го дроблення літ. "А", дробарки КМД 2200 літ. "І", дробарки КСД 2200 літ. "ІІ", будівельної частини відділення сортування літ. "ІІІ", будівельної частини маневреної лебідки літ "IV", дробарки щічної СМД 118 літ. "V", відділення сортування № 1 та № 2 літ. "VI" як об`єкти нерухомого майна, таке майно не могло бути відчужено на користь третіх осіб, як нерухоме майно, та відповідно, укладання договору купівлі-продажу від 08.10.2020 між ТОВ "Підприємство "Захист прав інвалідів" та ТОВ "Темпагробудінвест", посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Веселовським А. Г. за реєст. №3097, не обумовило перехід права власності на нерухоме майно від ТОВ "Підприємство "Захист прав інвалідів" до ТОВ "Темпагробудінвест" оскільки предмету договору (нерухомого майна) не існує.

5.22. За доводами позивача, доки договір купівлі-продажу від 08.10.2020, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Веселовським А.Г. за реєст. № 3097 не буде визнано недійсним - доти ТОВ "Темпагробудінвест" буде вчиняти на підставі зазначеного договору дії, направлені на вибуття з права користування Дочірнього підприємства частини земельної ділянки. Водночас, визнання зазначеного договору недійсним обумовить припинення спроб ТОВ "Темпагробудінвест", що направлені на вибуття частини земельної ділянки з користування Дочірнього підприємства.

5.23. В даному випадку позивачем доведено, що на момент укладення договору існувала об`єктивна неможливість настання правового результату - переходу права власності на нерухоме майно, оскільки, як вже зазначалося, майно є і було рухомим.

5.24. Враховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній нерухомості, земельна ділянка слідує за нерухомим майном, яке набуває у власність особа, якщо інший спосіб переходу прав на земельну ділянку не визначено умовами договору чи приписами законодавства.

5.25. Згідно зі статтею 84 Земельного кодексу України, оскільки земельна ділянка перебуває у державній власності та у постійному користуванні позивача, існування договору купівлі продажу від 08.10.2020, ураховуючи, що предмета за цим договором (нерухомого майна) не існує, права як власника земельної ділянки, так і постійного користувача щодо користування чи розпорядження такою земельною ділянкою обмежуються або припиняються у відповідній частині в силу положень статей 377 Цивільного кодексу України та статті 120 Земельного кодексу України, тому договір купівлі продажу, внаслідок якого проводиться державна реєстрація права власності на нерухоме майно на земельній ділянці, яка знаходиться в постійному користуванні позивача, безумовно порушує його права.

5.26. Відхиляючи доводи відповідача-1 щодо незастосування наслідків недійсності правочину, тобто двосторонньої реституції, оскільки позивачем такі вимоги не заявлені, суд апеляційної інстанції вказав наступне:

- у даній справі повернення сторін договору у попередній стан має захистити/відновити права/інтереси позивача;

- згідно з встановленими в межах справи №917/777/20(917/561/22) обставинами "трансформація" відчужених 29.01.2010 об`єктів обладнання у об`єкти нерухомості відбулася 01.10.2020 рішенням державного реєстратора на підставі згадуваних договорів купівлі-продажу від 29.01.2010 за відсутністю визначених частиною 2 статті 331 ЦК України та статті 3 9 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" підстав перетворення наявного до цього рухомого майна у нерухоме;

- трансформація об`єктів обладнання у об`єкти нерухомості призвела до того, що на час укладання оскаржуваного договору купівлі продажу від 08.10.2020 ТОВ "Підприємство "Захист прав інвалідів" не набуло права власності на нерухоме майно, та, відповідно, не могло продавати його, як нерухомість, оскільки предмет договору - об`єкт нерухомого майна - не існував;

- застосування наслідків недійсності правочину (реституція) у даному випадку жодним чином не вплине та не відновить порушених права позивача. Водночас, ТОВ "Темпагробудінвест" в порядку реституції має право вимагати від ТОВ "Підприємство "Захист прав інвалідів" повернення коштів, сплачених за договором купівлі продажу від 08.10.2020, предметом якого був неіснуючий об`єкт нерухомого майна.

5.27. Розглядаючи питання щодо обраного позивачем способу захисту своїх прав, суд апеляційної інстанції зазначив наступне:

- ТОВ "Темпагробудінвест" вважає себе власником нерухомого майна, натомість за встановленими судом обставинами відчужене боржником на біржових торгах 29.01.2010 обладнання за договорами купівлі-продажу № 12/ОФ, № 10/ОФ, № 01/ОФ, № 03/ОФ, № 06/ОФ було і є рухомого майном, не набуло статусу нерухомого майна (або самочинно побудованого нерухомого майна), а тому вимога про знесення рухомого майна є необґрунтованою, та, вочевидь, неналежним способом захисту, який не поновить права позивача;

- кожен з договорів № 12/ОФ, № 10/ОФ, № 01/ОФ, № 03/ОФ, № 06/ОФ містить пункт 1.7, в якому зазначено, що погрузка та вивіз товару здійснюється силами та засобами покупця. Тобто, ще в 2010 році покупець - ТОВ "Підприємство "Захист прав інвалідів" (попередня назва ТОВ "Промсервіс Україна") мав вивезти придбане рухоме майно власними силами з території позивача;

- "спотворення форми" рухомого майна, придбаного на біржових торгах, яке в подальшому за відсутності законних підстав було зареєстроване, як нерухоме, призвело до порушення прав та інтересів боржника на земельну ділянку, передану йому в постійне користування, які позивач і захищає шляхом подання зазначеного позову.

5.28. Суд апеляційної інстанції відхилив доводи відповідача-1 про порушення його прав як добросовісного набувача, наголосивши на тому, що укладення договору купівлі-продажу від 08.10.2020 не обумовило перехід права власності на відповідне майно, адже відсутній юридичний факт існування в цілому об`єктів нерухомого майна, та відповідно, можливості відчужити будь-ким право на неіснуюче майно, а тому ТОВ "Темпагробудінвест" не могло набути право власності на неіснуюче нерухоме майно. Відтак, є недоречним твердження про добросовісність або недобросовісність ТОВ "Темпагробудінвест", оскільки останнє взагалі не є набувачем нерухомого майна.

5.29. У питанні щодо наявності / відсутності у позивача права заявити позов, який розглядається у цій справі, суд апеляційної інстанції зазначив про те, що державна реєстрація нерухомого майна на чужій земельній ділянці є фактично і реєстрацією обмеження права, як власника землі, так і постійного користувача. Право постійного користування земельною ділянкою державною власності - це право володіти та користуватися землею, яка належить державі або територіальній громаді, без встановлення терміну використання. Це безстрокове право, яке може бути припинено лише за законодавчими підставами, і воно надається певним суб`єктам, таким як державні та комунальні підприємства, громадські організації осіб з інвалідністю, релігійні організації, публічне акціонерне товариство залізничного транспорту та заклади освіти. Посвідчується це право державним актом.

5.30. Постійний користувач земельної ділянки державної форми власності є належним позивачем, оскільки право постійного користування дає йому право володіти та користуватися ділянкою, що дозволяє захищати свої права в суді від незаконних порушень такого права.

6. Короткий зміст касаційної скарги

6.1. ТОВ "Темпагробудінвест" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалені судами попередніх інстанцій рішення в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу від 08.10.2020 та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

7. Узагальнені доводи касаційної скарги

7.1. Судами попередніх інстанцій не було враховано висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15.11.2023 у справі № 916/1174/22, від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16 від 27.11.2018 у справі № 905/1227/17, від 22.10.2019 у справі № 911/2129/17, від 16.07.2024 у справі № 522/17696/20, від 18.09.2024 у справі № 914/1785/22 - щодо способу захисту.

7.2. Відновлення прав та інтересів позивача на земельну ділянку, передану йому в постійне користування, можливо лише шляхом подання негаторного позову про звільнення земельної ділянки на підставі 391 ЦК України , який не був заявлений по даній справі

7.3. Наразі відсутній висновок Верховного Суду щодо підстави визнання недійсним правочину купівлі-продажу нерухомого майна у випадку наявності в ланцюзі переходів права власності реєстрації майна, яке мало статус рухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майна.

8. Позиція інших учасників щодо касаційної скарги

8.1. Розпорядник майна ДП "Полтавський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" арбітражний керуючий Скрипник В. Л. у відзиві заперечував проти касаційної скарги, зазначаючи наступне:

- незрозуміло щодо застосування якої саме норми права відсутній висновок Верховного Суду. Формальне зазначення про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах без конкретизації норм права і позиції скаржника щодо того, як такі норми мають бути застосовані, не може вважатись належним виконанням вимог пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України;

- з твердження скаржника вбачається, що останній усвідомлює, факт наявності статусу рухомого майна, придбаного за оспорюваним правочином, а тому зазначене в повній мірі нівелює його твердження про те, що воно є нерухомим майном, самочинним будівництвом тощо.

- зазначені скаржником підстави для касаційного оскарження не підтвердились, а тому відповідно до пункту 5 частини першої статті 296 ГПК України провадження за касаційною скаргою підлягає закриттю.

9. Касаційне провадження

9.1. Ухвалою Верховного Суду від 09.10.2025 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "Темпагробудінвест" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 02.09.2025 та рішення Господарського суду Полтавської області від 19.06.2025 у справі № 917/777/20(917/903/24), призначено її до розгляду в судовому засіданні на 18.11.2025 об 13:45.

9.2. 05.11.2025 до Верховного Суду від ТОВ "Темпагробудінвест надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

9.3. Ухвалою Верховного Суду від 06.11.2025 вказану заяву було задоволено та вирішено проводити судові засідання у цій справі за участю представника ТОВ "Темпагробудінвест" адвоката Олійник Л.М. в режимі відеоконференції за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку.

9.4. 17.11.2025 на адресу Верховного Суду від розпорядника майна ДП "Полтавський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" Скрипника В. Л. надійшла заява про проведення судового засідання, призначеного на 18.11.2025, без його участі та закриття касаційного провадження з підстав, зазначених у відзиві на касаційну скаргу.

9.5. Представник ТОВ "Темпагробудінвест" не підключився до підсистеми відеоконференцзв`язку для участі у судовому засіданні 18.11.2025. Решта учасників справи явку своїх представників в судове засідання 18.11.2025 не забезпечили, будь-яких заяв, окрім наведених вище, на адресу Верховного Суду не надходило.

9.6. Ухвалою Верховного Суду від 18.11.2025 розгляд справи було відкладено на 02.12.2025 - 15:30.

9.7. В судове засідання 02.12.2025 учасники справу явку своїх представників не забезпечили.

9.8. Враховуючи, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні, з метою дотримання принципу розумності строків розгляду справи, суд касаційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутністю учасників, що не забезпечили явку своїх представників у судове засідання.

10. Позиція Верховного Суду

10.1. Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора Лучківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області Чернової Ю. М. щодо державної реєстрації прав від 02.10.2020 та визнання недійсним договору купівлі-продажу від 08.10.2020 укладеного між відповідачами.

10.2. Позивач зазначав про те, що державним реєстратором проведено незаконну реєстрацію права власності відповідача-2 на нерухоме майно, яке було і є рухомим. В подальшому вказане майно було відчужено за оспорюваним договором на користь відповідача-1 і останній, покликаючись на знаходження придбаного як нерухомого майна на земельній ділянці, що належить боржникові на праві постійного користування, намагається здійснити поділ цієї земельної ділянки, що на переконання позивача порушує права та інтереси ДП "Полтавський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України".

10.3. Місцевий господарський суд визнав вимоги позивача обґрунтованими та документально підтвердженими і задовольнив позов у повному обсязі.

10.4. Суд апеляційної інстанції погодився з висновками місцевого господарського суду лише в частині заявлених позивачем вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладеного між відповідачами. В задоволенні позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора апеляційний суд відмовив, зазначивши про відсутність у матеріалах справи доказів, на підставі яких суд мав би встановити законність чи незаконність дій державного реєстратора.

10.5. Відповідач-1 заперечує висновки судів попередніх інстанцій в частині задоволення позову, вважає, що судами неправильно застосовано норми матеріального права, не враховано відповідних висновків Верховного Суду щодо застосування законодавства у подібних правовідносинах, а також вказує на відсутність висновку Верховного Суду щодо підстав визнання недійсним правочину купівлі-продажу нерухомого майна у випадку наявності в ланцюзі переходів права власності реєстрації майна, яке попередньо мало статус рухомого майна (розділ 7 цієї постанови).

10.6. Оцінивши доводи касаційної скарги та заперечення на неї, здійснивши перевірку правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених судами у цій справі обставин, Верховний Суд зазначає наступне.

10.7. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з договорів та інших правочинів.

10.8. За змістом статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

10.9. Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

10.10. Визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів за статтею 6 ЦК України, а загальні вимоги щодо недійсності правочину встановлені нормами статті 215 згаданого Кодексу.

10.11. Так, в частині першій та третій статті 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. У разі, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

10.12. Згідно з положеннями статей 16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорювання правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

10.13. Як вбачається з матеріалів справи, розглядаючи вимоги позивача про визнання недійсним укладеного між відповідачами договору купівлі-продажу, суди попередніх інстанцій встановили наступне:

- відділення сортування № 1, відділення сортування № 2, будівельна частина маневреної лебідки, будівельна частина відділення сортування, відділення 1-го і 2-го дроблення, дробарка КСД 2200, дробарка КМД 2200, дробарка щічна з 31.03.2002 та до моменту вибуття з власності позивача обліковувались у бухгалтерському обліку ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" як обладнання дробильно-сортувального заводу, тобто як рухоме майно;

- за результатами проведення біржових торгів з продажу майна ДП "Полтавський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" між останнім та ТОВ "Промсервіс Україна" 29.01.2010 було укладено низку договорів купівлі-продажу рухомого майна (обладнання), а саме: відділення першого та другого дроблення, загальною площею (кв.м): 188,7, що складається з відділення 1-го та 2-го дроблення літ. "А", дробарки КМД 2200 літ. "І", дробарки КСД 2200 літ. "ІІ", будівельної частини відділення сортування літ. "ІІІ", будівельної частини маневреної лебідки літ "IV", дробарки щічної СМД 118 літ. "V", відділення сортування № 1 та № 2 літ. "VI";

- в подальшому на підставі рішення державного реєстратора індексний номер: 54383925 від 02.10.2020 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ТОВ "Підприємство "Захист прав інвалідів" (колишня назва ТОВ "Промсервіс Україна"), було зареєстровано право власності на вищевказане майно, придбане у ДП "Полтавський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України", саме як на нерухоме майно;

- 08.10.2020 між ТОВ "Підприємство "Захист прав інвалідів" та ТОВ "Темпагробудінвест" укладено договір купівлі-продажу, за яким ТОВ "Темпагробудінвест" набуло у власність як нерухоме майно відділення першого та другого дроблення, загальною площею (кв.м) 188,7, що складається з відділення 1-го та 2-го дроблення літ. "А", дробарки КМД 2200 літ. "І", дробарки КСД 2200 літ. "ІІ", будівельної частини відділення сортування літ. "ІІІ", будівельної частини маневреної лебідки літ "IV", дробарки щічної СМД 118 літ. "V", відділення сортування № 1 та № 2 літ. "VI";

- у зв`язку з укладенням вказаного договору купівлі-продажу, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведено реєстраційні дії з припинення права власності ТОВ "Підприємство "Захист прав інвалідів" на вищезгадане майно та відповідно набуття права власності ТОВ "Темпагробудінвест";

- придбане ТОВ "Темпагробудінвест" у ТОВ "Підприємство "Захист прав інвалідів" майно знаходиться на земельній ділянці, що перебуває на праві постійного користування у ДП "Полтавський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України".

10.14. Задовольняючи вимоги позивача про визнання недійсним укладеного між відповідачами договору купівлі-продажу від 08.10.2020 суди попередніх інстанцій зазначали про те, що укладення вказаного договору не обумовило перехід права власності на відповідне майно, адже відсутній юридичний факт існування в цілому об`єктів нерухомого майна. Оскільки ТОВ "Підприємство "Захист прав інвалідів" (попередня назва ТОВ "Промсервіс Україна") не набуло у встановленому законодавством порядку права власності на спірне майно саме як на об`єкти нерухомого майна, тому таке майно не могло бути відчужено на користь третіх осіб, зокрема ТОВ "Темпагробудінвест".

10.15. Також суд апеляційної інстанції врахував, що позивач не є стороною оспорюваного правочину, однак ТОВ "Темпагробудінвест" використовує оспорюваний договір для поділу належної ДП "Полтавський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" на праві постійного користування земельної ділянки. Відповідний спір між ТОВ "Темпагробудінвест" та ДП "Полтавський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" щодо землекористування був предметом розгляду у справі № 917/777/20(917/561/22).

10.16. Оскільки позивачу, як постійному землекористувачу належать права щодо володіння і користування земельною ділянкою державної форми власності, на якій знаходиться придбане ТОВ "Темпагробудінвест" майно, яке ще до укладення оспорюваного правочину мало бути вивезено попереднім власником цього майна - ТОВ "Промсервіс Україна" з території позивача, суд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові дійшов висновку про наявність у позивача права на захист від незаконних порушень своїх прав володіти та користуватися земельною ділянкою.

10.17. При цьому суди відхилили аргументи ТОВ "Темпагробудінвест" щодо обрання позивачем неефективного способу захисту своїх прав як безпідставні, оскільки в основу своїх доводів ТОВ "Темпагробудінвест" покладено твердження про придбання за оспорюваним правочином саме нерухомого майна.

10.18. З цього приводу колегія суддів враховує наступне. За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

10.19. Відповідно до частини другої статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

10.20. Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

10.21. При цьому позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17.01.2025 у справі № 910/7625/23).

10.22. Застосування конкретного способу захисту цивільного права чи інтересу залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Інакше кажучи, суд має захистити право чи інтерес у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (близькі за змістом висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23).

10.23. Спосіб захисту права є ефективним тоді, коли він забезпечуватиме поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантуватиме можливість отримати відповідну компенсацію. Тобто цей захист має бути повним і забезпечувати у такий спосіб досягнення мети правосуддя та процесуальну економію (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18 (пункт 63)).

10.24. Якщо обраний позивачем спосіб захисту порушеного права враховує зміст порушеного права, характер його порушення, наслідки, які спричинило порушення, правову мету, якої прагне позивач, обставини, наслідки порушення, такий спосіб захисту відповідає властивості (критерію) належності. Іншою не менш важливою, окрім належності, є така властивість (критерій) способу захисту порушених прав та інтересів, як ефективна можливість за наслідком застосування засобу захисту відновлення, наскільки це можливо, порушених прав та інтересів позивача (відповідний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 17.01.2025 у справі № 910/7625/23).

10.25. Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Вирішення справи у суді в одному судовому процесі має усунути необхідність у новому зверненні до суду для вжиття додаткових засобів захисту (близькі за змістом висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18 (пункт 63), від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц (пункт 82), від 02.02.2021 у справі № 925/642/19 (пункт 50)).

10.26. Ефективним є спосіб захисту, який забезпечує відновлення порушеного права позивача (спричиняє потрібні результати) без необхідності вчинення інших дій з метою захисту такого права, повторного звернення до суду задля відновлення порушеного права. Тобто спосіб захисту, який, виходячи з характеру спірних правовідносин та обставин справи, здатен призвести до відновлення порушених, невизнаних або оспорюваних прав та інтересів (має найбільший ефект у відновленні) (аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 17.01.2025 у справі № 910/7625/23, від 25.11.2025 у справі № 914/3104/24).

10.27. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала про те, що рішення суду має остаточно вирішувати спір по суті та захищати порушене право чи інтерес. Якщо для реалізації рішення суду необхідно ще раз звертатися до іншого суду й отримувати ще одне рішення це означає, що обраний спосіб захисту є неефективним. Інакше кажучи, не є ефективним той спосіб захисту, який у разі задоволення відповідного позову не відновлює повністю порушене, оспорюване право, а відповідне судове рішення створює передумови для іншого судового процесу, у якому буде відбуватися захист права позивача, чи таке рішення об`єктивно неможливо буде виконати (постанови від 13.02.2024 у справі № 910/2592/19, від 04.07.2023 у справі № 233/4365/18).

10.28. Обрання позивачем неналежного та неефективного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові (аналогічні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 (пункт 6.21), від 02.02.2021 у справі № 925/642/19 (пункт 54), від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 (пункт 76), від 01.03.2023 у справі № 522/22473/15-ц (пункт 127), від 15.09.2022 у справі № 910/12525/20 (пункт 148)).

10.29. У кожній справі за змістом обґрунтувань позовних вимог, наданих позивачем пояснень тощо суд має встановити, якого саме результату хоче досягнути позивач унаслідок вирішення спору. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом. Виконання такого обов`язку пов`язане, зокрема, з тим, що суд має надавати позовним вимогам належну інтерпретацію, а не тлумачити їх лише буквально (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2021 у справі № 9901/172/20 (пункти 1, 80-81, 83), від 01.07.2021 у справі № 9901/381/20 (пункти 1, 43-47), від 26.10.2021 у справі № 766/20797/18 (пункти 6, 20-26, 101, 102).

10.30. Таким чином, розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 2) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 3) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та / або є неефективним для захисту порушеного права позивача у цих правовідносинах, позовні вимоги у такому разі не підлягають задоволенню (аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 15.04.2025 у справі № 920/309/23).

10.31. Наведене також узгоджується з положеннями статті 2 ГПК України, відповідно до яких, зокрема, завданням суду є вирішення спору, який виник між учасниками справи, у ефективний спосіб з метою запобігання ситуаціям, які би спричинили повторне звернення до суду з іншим позовом, або захисту порушеного права в інший спосіб, тобто вирішення спору між сторонами у такий спосіб, щоб учасники правовідносин не мали необхідності докладати зайвих зусиль для врегулювання спору повторно, або врегулювання спору в іншій спосіб, або врегулювання іншого спору, який виник у зв`язку із судовим рішенням тощо.

10.32. За змістом оскаржуваних у цій справі судових рішень в частині задоволення позову не вбачається з`ясування судами попередніх інстанцій питання про те, чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах.

10.33. Так, зазначаючи про ініціювання позивачем спору у даній справі з метою захисту права землекористування, судами не перевірено, чи буде захищено право, яке позивач вважає порушеним (невизнаним або оспорюваним) у спосіб визнання недійсним договору купівлі-продажу майна, укладеного між відповідачами, адже у задоволенні іншої вимоги позивача про скасування рішення державного реєстратора щодо зміни статусу спірного майна з рухомого на нерухоме апеляційний суд відмовив, вказавши на відсутність в матеріалах справи доказів, необхідних для розгляду вищезгаданої вимоги (пункти 5.12 -5.14 цієї постанови), а також на незалучення до участі у справі самого державного реєстратора, який вчиняв відповідні реєстраційні дії та приймав рішення про державну реєстрацію прав.

10.34. При цьому на запит до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо спірного майна апеляційним господарським судом отримано відповідний витяг з реєстру, який містить актуальну інформацію про об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 102 та не містить відомостей про попередні реєстраційні дії, на які посилається позивач.

10.35. Колегія суддів враховує, що судами попередніх інстанцій ухвалено оскаржувані судові рішення з посиланням на певні обставини, встановлені судовими рішеннями у справі № 917/777/20(917/561/22).

10.36. Однак предметом розгляду у справі № 917/777/20(917/561/22) були вимоги ТОВ "Темпагробудінвест" до ДП "Полтавський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" про визнання права користування земельною ділянкою, тоді як у справі, що переглядається, заявлено вимоги про скасування рішення державного реєстратора та визнання недійсним договору купівлі-продажу. Відповідно вказані справи не є абсолютно ідентичними за сукупністю обставин, які необхідно встановити для правильного вирішення справи, тобто предметом доказування.

10.37. Крім того, у застосуванні преюдиції необхідно чітко розмежовувати обставини, що мають преюдиціальне значення, від правової оцінки судом обставин, про що неодноразово зазначала Велика Палата Верховного Суду, зокрема у постанові від 01.09.2020 у справі №907/29/19.

10.38. З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що у даному випадку має місце неповне з`ясування судами попередніх інстанцій обставин, з посиланням на які позивач обґрунтував свої вимоги, а також щодо ефективності обраного позивачем способу захисту своїх прав.

10.39. Згідно з частиною другою статті 300 ГПК України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

10.40. Відповідно у Верховного Суду відсутня процесуальна можливість з`ясувати обставини справи, які не перевірялися і не встановлювалися судами попередніх інстанцій, що в свою чергу не дає можливості визначитися з правильністю застосування судами попередніх інстанцій норм права під час розгляду заявлених у цій справі позовних вимог.

10.41. Зважаючи на те, що відсутність у Верховного Суду процесуальної можливості з`ясувати дійсні обставини справи перешкоджає прийняттю рішення по суті справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до місцевого господарського суду.

10.42. При цьому колегія суддів враховує, що відповідчем-1 оскаржуються ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій рішення лише в частині задоволення вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу, однак з огляду на викладене в цій постанові та допущені судами порушення, зокрема, у питанні з`ясування обставин, які мають значення для справи і стосуються обох заявлених у позові вимог, постановлені судами попередніх інстанцій рішення підлягають скасуванню у повному обсязі.

10.43. Суд відхиляє аргументи касаційної скарги щодо наданої судами попередніх інстанцій оцінки наявним у справі матеріалам як такі, що не узгоджуються з встановленими статтею 300 ГПК України межами розгляду справи судом касаційної інстанції.

10.44. Відносно посилання скаржника на відсутність висновку Верховного Суду щодо підстави визнання недійсним правочину купівлі-продажу нерухомого майна у випадку наявності в ланцюзі переходів права власності реєстрації майна, яке мало статус рухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майна (пункт 7.3 цієї постанови), колегія суддів зазначає наступне.

10.45. Відповідно до приписів пункту 3 частини третьої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

10.46. Зі змісту зазначеної норми вбачається, що вона спрямована на формування єдиної правозастосовчої практики, шляхом висловлення Верховним Судом висновків щодо питань застосування тих чи інших норм права, які регулюють певну категорію відносин та підлягають застосуванню господарськими судами під час вирішення спору.

10.47. Отже, умовами касаційного перегляду оскаржуваних судових рішень із зазначеної підстави є: (1) відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин, (2) відсутність такого висновку саме у подібних правовідносинах.

10.48. При касаційному оскарженні судових рішень з підстав, передбачених пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України, крім посилання на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, касаційна скарга має містити, зокрема, зазначення норми права, щодо якої відсутній висновок про її застосування, із конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній, та обґрунтування необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи (подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 19.08.2022 у справі № 908/2287/17, від 12.09.2023 у справі № 916/1828/22, від 30.05.2023 у справі № 918/707/22, від 23.05.2023 у справі № 910/10442/21, від 12.11.2020 у справі № 904/3807/19).

10.49. Колегія суддів зазначає, що правові висновки суду, у тому числі касаційної інстанції, формулюються з огляду на конкретні обставини справи. Тобто на відміну від повноважень законодавчої гілки влади до повноважень суду не належить формулювання абстрактних правил поведінки для всіх життєвих ситуацій, які підпадають під дію певних норм права (постанова Великої Палати Верховного суду від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц).

10.50. Формування Верховним Судом висновку має стосуватися спірних конкретних правовідносин, ураховуючи положення чинного законодавства та встановлені судами під час розгляду справи обставини. При цьому формування правового висновку не може здійснюватися поза визначеними статтею 300 ГПК України межами розгляду справи судом касаційної інстанції.

10.51. Посилаючись на пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України щодо необхідності формування Верховним Судом висновку щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах, скаржник не наводить жодної норми права, щодо якої відсутній висновок Верховного Суду, що не є належним обґрунтуванням вказаної підстави касаційного оскарження.

10.52. Відхиляючи доводи скаржника, Суд враховує висновки в рішенні ЄСПЛ у справі "Проніна проти України" в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Лише той факт, що суд окремо та детально не відповів на кожний аргумент, представлений сторонами, не є свідченням несправедливості процесу (рішення ЄСПЛ у справі "Шевельов проти України").

10.53. З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення касаційної скарги та скасування ухвалених судами першої і апеляційної інстанцій рішень з передачею даної справи на новий розгляд до місцевого господарського суду.

11. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

11.1. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково та передати справу повністю або частково на новий розгляд, у тому числі за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

11.2. За результатами касаційного розгляду колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до місцевого господарського суду. Відповідно касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

11.3. Під час нового розгляду справи суду слід врахувати наведене, дослідити та об`єктивно оцінити аргументи учасників справи і всі зібрані у справі докази в їх сукупності, всебічно і повно з`ясувати фактичні обставини справи та залежно від встановленого прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

11.4. Оскільки суд касаційної інстанції направляє справу на новий розгляд до суду першої інстанції, розподіл судових витрат Верховним Судом не здійснюється.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Темпагробудінвест" задовольнити частково.

2. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 02.09.2025 та рішення Господарського суду Полтавської області від 19.06.2025 у справі № 917/777/20 (917/903/24) скасувати.

3. Справу № 917/777/20 (917/903/24) передати на новий розгляд до Господарського суду Полтавської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. В. Васьковський

Судді К. М. Огороднік

В. Я. Погребняк