ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2025 р. Справа №914/681/25

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Галушко Н.А.

суддів Желіка М.Б.

Орищин Г.В.

секретар судового засідання Стронська А.І.

за участю представників сторін:

від позивача не з`явився

від відповідача не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ПБС" від 13.08.2025 (вх. № 01-05/2488/25 від 14.08.2025)

на рішення Господарського суду Львівської області від 14.07.2025 (суддя Мазовіта А.Б., повне рішення складено 24.07.2025)

у справі № 914/681/25

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ТОДО ІНК, м. Дрогобич, Львівська область,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ПБС, с. Бистриця, Івано-Франківська область

про: стягнення 6 486 231,24 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції.

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Товариства з обмеженою відповідальністю ТОДО ІНК ( далі ТОВ ТОДО ІНК, позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю ПБС ( далі ТОВ ПБС, відповідач) про стягнення 6 486 231,24 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що на виконання умов договору оперативної оренди обладнання №23-1011 від 10.11.2023 позивач передав відповідачу в користування обладнання вартістю 10 844 579,90 грн. За період дії договору відповідач повернув частину обладнання на суму 4 358 348,66 грн. У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язання щодо сплати орендної плати, позивач повідомив відповідача про розірвання договору з 09.12.2024 та вимагав повернути обладнання до вказаної дати. Оскільки відповідач не повернув такого обладнання у визначений строк, з врахуванням положень п.7.2. договору, позивач просив суд стягнути з відповідача вартість такого обладнання у сумі 6 486 231,24 грн.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 14.07.2025 у справі №914/681/25 позов задоволено. Стягнуто з ТОВ ПБС на користь ТОВ ТОДО ІНК вартість неповернутого обладнання у сумі 6 486 231,24 грн та 77 834,77 грн судового збору.

Рішення суду мотивоване тим, що з врахуванням обставин справи, положень ст.ст.651,758 ЦК України та п.п. 3.3.1,5.2.8 договору у відповідача виникло зобов`язання повернути позивачу обладнання вартістю 6 486 231,24 грн в строк до 09.12.2024. Оскільки відповідач у встановлений строк обладнання не повернув, з огляду на положення п.7.2 договору, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача вартості такого обладнання підлягають задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу.

ТОВ "ПБС" подало апеляційну скаргу від 14.08.2025, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 14.07.2025 у справі №914/681/25 та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції з дотриманням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Вимоги апелянта обґрунтовані неповним дослідженням судом першої інстанції обставин справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Зокрема, скаржник зазначає, що:

- відповідно до ч.2 ст.763 ЦК України сторона, яка виявила намір відмовитись від договору найму, повинна письмово повідомити про це іншу сторону за один місяць, а тому твердження позивача, що договір є розірваним з 09.12.2024 на підставі його листа від 29.11.2024 є безпідставним;

- позивачем не подано доказів втрати або пошкодження відповідачем переданого за договором майна, а тому не доведено наявності усіх елементів правопорушення та підстав для стягнення з відповідача збитків;

- з врахуванням зареєстрованого місцезнаходження ТОВ «ПБС» даний позов повинен пред`являтись згідно вимог ч.1 ст.27 ГПК України до Господарського суду Івано-Франківської області, а тому судом першої інстанції порушено правила підсудності;

- оскільки предмет позову є матеріальна-правова вимога про стягнення з відповідача на користь позивача вартості неповернутого обладнання за договором, а не спір про передачу обладнання за вказаним у договорі місцем, відсутні підстави для застосування положень ч. 5 ст. 29 ГПК України.

ТОВ "ТОДО ІНК" подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення Господарського суду Львівської області від 14.07.2025 у справі №914/681/25 залишити без змін з підстав його законності та обгрунтованості, а апеляційну скаргу- без задоволення.

Позивач зазначає, що:

- з врахуванням положень ч.2 ст.763 ЦК України сторони погодили спеціальний строк повідомлення про розірвання договору не пізніше ніж за 5 робочих днів (п. 3.4 договору), який було дотримано позивачем;

- позов подано у зв`язку із порушенням відповідачем обов`язку, визначеного п. 7.2 договору, а не на підставі ст. 22 ЦК України (відшкодування збитків), у зв`язку з

чим доводи відповідача щодо необхідності встановлення елементів правопорушення не заслуговують на увагу;

- процесуальна норма ч. 5 ст. 29 ГПК України надає позивачу право обирати суд, до якого звертатись з позовом (альтернативну підсудність) у «спорах, які виникли з договорів, в яких визначено місце виконання», без конкретизації предмету позову (позовних вимог) та без прив`язки до місця виконання похідних (окремих) зобов`язань, які можуть виникати в інших місцях, ніж основне зобов`язання;

- оскільки виходячи з правової природи договору оренди, норм ст. 759 ЦК України та п. 1.1, 6.1. договору місцем виконання такого є місце виконання основного зобов`язання - передачі майна в оренду та його повернення з оренди (склад Орендодавця за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 317), доводи апелянта про порушення судом підсудності є безпідставними.

Процесуальні дії суду у справі та вирішення процесуальних питань.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.08.2025 справу №914/681/25 розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді (судді - доповідача) Галушко Н.А., суддів Желіка М.Б. та Орищин Г.В.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 19.08.2025 апеляційну скаргу ТОВ "ПБС" залишено без руху з підстав, зазначених у вказаній ухвалі.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 04.09.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "ПБС" на рішення Господарського суду Львівської області від 14.07.2025 у справі №914/681/25 та призначено до розгляду в судовому засіданні на 07.10.2025.

Ухвалами Західного апеляційного господарського суду від 07.10.2025 та від 18.11.2025 за клопотанням представника відповідача, мотивованим проведенням між сторонами перемовин щодо укладення мирової угоди, розгляд справи відкладався на 18.11.2025 та на 02.12.2025 відповідно.

Сторони участі уповноважених представників в судове засідання 02.12.2025 не забезпечили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

02.12.2025 до суду від представника ТОВТОДО ІНК адвоката Кравчука А.В. поступила заява про розгляд справи без участі представника позивача.

Наслідки неявки в судове засідання учасника справи визначено у статті 202 ГПК України.

Так, за змістом частини 1 і пункту 1 частини 2 статті 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав, зокрема неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи положення статті 202 ГПК України, висновки Європейського суду з прав людини у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» та те, що явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, а участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті за відсутності представника позивача.

У судовому засіданні 02.12.2025 суд ухвалив постанову.

Обставини справи, встановлені судом.

10.11.2023 між ТОВ «ТОДО ІНК» (далі - орендодавець) та ТОВ «ПБС» (далі - орендар) укладено договір оперативної оренди обладнання №23-1011 (далі - Договір).

За цим Договором орендодавець надає орендарю у тимчасове оплатне користування (оренду) будівельну опалубку (в т.ч. окремі елементи опалубки, спеціалізовану тару для її транспортування), асортимент, кількість і вартість якого вказуються в актах приймання-передачі (п. 1.1 Договору).

Передача обладнання в оренду ( з оренди) здійснюється на підставі акта (ів) прийому-передачі ( п.2.1 Договору).

За приписами п. 3.1 Договору такий набирає чинності та вважається укладеним з моменту його підписання та скріплення печатками сторін і діє до повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором. Цей договір є договором найму, який укладений на невизначений строк відповідно до ст. 763 ЦК України.

Відповідно до п. 3.3.1 Договору дострокове розірвання договору в односторонньому порядку можливе на вимогу орендодавця, якщо орендар порушив умови оплати орендних платежів.

Про розірвання договору (п. 3.3) або про припинення договору (ст. 763 ЦКУ України) сторона завчасно повідомляє іншу сторону, але не пізніше ніж за 5 робочих днів до дня його розірвання (п. 3.4 Договору).

За приписами п. 5.2.8 Договору орендар зобов`язаний повернути (здати на склад орендодавця) обладнання очищеним, належно упакованим, в справному стані із врахуванням природного зносу не пізніше дня припинення (розірвання) договору.

Відповідно до п.6.1. Договору місце передачі обладнання орендарю та повернення обладнання орендодавцю: м. Львів, вул. Шевченка, 317 ( склад орендодавця) або інше місце, визначене сторонами додатково.

Пунктом 6.4. Договору встановлено, що передача (повернення) обладнання оформлюється документально шляхом підписання сторонами акта приймання-передачі, що є невід`ємною частиною Договору.

Згідно з п. 7.2. Договору орендар сплачує (відшкодовує) вартість обладнання у випадку неповернення у встановлений строк обладнання протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту виставлення орендодавцем претензії та/або рахунка на оплату.

На виконання умов Договору позивач передавав, а відповідач прийняв в оренду обладнання загальною вартістю 10 844 579,90 грн, що підтверджується актами приймання-передачі: №4889 від 13.11.2023 на суму 5 017 841,17 грн, №4896 від 14.11.2023 на суму 2 812 391,90 грн, №4945 від 24.11.2023 на суму 2 231 405,17 грн, № 4946 від 27.11.2023 на суму 782 941,66 грн.

За період дії Договору відповідач повернув позивачу частину обладнання на суму 4 358 348,66 грн, що підтверджується актами приймання-передачі: №5063 від 04.01.2024 на суму 1 053 953,19 грн, №5062 від 11.01.2024 на суму 1 373 986,68 грн, №5126 від 30.01.2024 на суму 1 107 836,42 грн, № 441 від 24.07.2024 на суму 822 572,37 грн.

Вказані акти були надіслані позивачем відповідачу для підписання, що підтверджується описом вкладення у цінний лист 912, поштовою накладною і фіскальним чеком, проте, останній такі акти не підписав, мотивів непідписання позивачу не повідомив.

Вказані вище обставини відповідачем не заперечуються.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо сплати орендної плати, на підставі положень п. 3.3.1 та п. 5.2.8 Договору, позивач 29.11.2024 надіслав відповідачу вимогу про сплату боргу №24-2911, якою повідомив про дострокове розірвання договору з 09.12.2024.

Факт надіслання відповідачу вказаної вимоги підтверджується описом вкладення у цінний лист 250, поштовою накладною і фіскальним чеком.

Оскільки відповідач не повернув позивачу обладнання у строк, встановлений п. 5.2.8. Договору, 10.12.2024 позивач надіслав відповідачу вимогу №24-1024 про відшкодування вартості обладнання у розмірі 6 486 231,24 грн протягом 10 днів.

05.02.2025 позивач повторно надіслав відповідачу вимогу №25-0502 про відшкодування вартості обладнання у розмірі 6 486 231,24 грн протягом 10 днів.

Факт надіслання вказаних вимог підтверджується описами вкладення у цінний лист 285 та 435, поштовими накладними і фіскальними чеками.

Вказані вимоги були отримані відповідачем, проте залишені без задоволення, що слугувало підставою для звернення ТОВ ТОДО ІНК до суду з позовом про стягнення з ТОВ ПБС 6 486 231,24 грн вартості неповернутого обладнання.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Однією з підстав виникнення цивільних прав і обов`язків є договори та інші правочини (частина 2 статті 11 ЦК України).

Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Частиною 1 ст. 759 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Згідно з ч. 1 ст. 762 ЦК України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

За змістом статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 651 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим (ч. 3 ст. 651 ЦК України).

У постанові від 08.09.2021 у справі № 727/898/19 Верховний Суд зазначив, що у цивільному законодавстві закріплено конструкцію «розірвання договору» (статті 651- 654 ЦК). Вона охоплює собою розірвання договору: за згодою (домовленістю) сторін; за рішенням суду; внаслідок односторонньої відмови від договору. У спеціальних нормах ЦК досить часто використовується формулювання «відмова від договору» (наприклад, у статтях 665, 739, 766, 782). Односторонню відмову від договору в тих випадках, коли вона допускається законом або договором, слід кваліфікувати як односторонній правочин, оскільки вона є волевиявленням особи, спеціально спрямованим на припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до п. 3.3.1 Договору дострокове розірвання договору в односторонньому порядку можливе на вимогу орендодавця, якщо орендар порушив умови оплати орендних платежів.

Про розірвання договору (п. 3.3) або про припинення договору (ст. 763 ЦК України) сторона завчасно повідомляє іншу сторону, але не пізніше ніж за 5 робочих днів до дня його розірвання (п. 3.4 Договору).

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо сплати орендної плати, позивач на підставі п.п. 3.3.1, 5.2.8 Договору повідомив відповідача про дострокове розірвання Договору з 09.12.2024, докази якого долучено до матеріалів справи.

Факт неналежного виконання відповідачем умов Договору щодо сплати орендної плати встановлено рішенням Господарського суд Львівської області від 20.05.2025 у справі №914/308/25, яке набрало законної сили 16.06.2025.

Таким чином, Договір є розірваним з 09.12.2024.

Покликання апелянта на недотримання позивачем вимог ч.2 ст.763 ЦК України щодо повідомлення про розірвання договору за один місяць судом апеляційної інстанції відхиляється, оскільки за змістом вказаної статті ЦК України договором може бути встановлений інший строк для попередження про відмову від договору найму, що має місце у даному випадку з врахуванням п. 3.4 Договору.

Згідно з п. 1 ст.785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцю річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до п. 5.2.8 Договору орендар зобов`язаний повернути (здати на склад орендодавця) обладнання очищеним, належно упакованим, в справному стані із врахуванням природного зносу не пізніше дня припинення (розірвання) договору.

Як зазначалось вище, позивач повідомив відповідача про дострокове розірвання Договору з 09.12.2024, а також вимагав повернути обладнання не пізніше вказаної дати.

Докази виконання відповідачем вимог позивача та повернення обладнання в матеріалах справи відсутні, відповідачем не подані.

Пунктом 7.2. Договору сторони погодили, що орендар сплачує (відшкодовує) вартість обладнання у випадку неповернення у встановлений строк обладнання протягом 10 календарних днів з моменту виставлення орендодавцем претензії та/або рахунка на оплату.

Позивач двічі (10.12.2024 та 05.02.2025) звертався до відповідача з письмовими вимогами про відшкодування вартості обладнання - 6 486 231,24 грн.

Відповідач не подав суду доказів на підтвердження виконання вказаних вимог позивача, або на спростування вартості неповерненого обладнання.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з ТОВ ПБС на користь ТОВ ТОДО ІНК вартості неповернутого обладнання у сумі 6 486 231,24 грн.

Доводи апелянта про недоведеність наявності усіх елементів складу правопорушення та підстав для стягнення з відповідача збитків судом апеляційної інстанції відхиляються, оскільки предметом позову у даній справі стягнення вартості обладнання на підставі п.7.2. Договору, а не відшкодування збитків на підставі ст. 22 ЦК України.

Щодо доводів відповідача про порушення судом першої інстанції правил територіальної підсудності колегія суддів зазначає наступне.

Частина 1 ст. 27 ГПК України визначає, що позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 29 ГПК України право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 29 ГПК України позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання, або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Згідно з ч. 1 ст.532 ЦК України місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі.

Виходячи з правової природи договору оренди, приписів ст. 759 ЦК України та п. п. 1.1, 5.2.1, 5.2.8, 6.1, 6.4 Договору місцем виконання такого є місце передачі обладнання в оренду та його повернення з оренди, тобто м. Львів вул. Шевченка, 317.

Предметом позову у даній справі є стягнення вартості майна (обладнання), яке не повернуто відповідачем у зв`язку з достроковим розірванням Договору.

Підставою позову є невиконання відповідачем зобов`язань за Договором з повернення майна (обладнання) з оренди на склад позивача за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 317.

Оскільки спір виник з договору, в якому сторони визначили місце виконання основного зобов`язання, що є тотожним поняттю місце виконання договору, суд першої інстанції вірно зазначив, що правила альтернативної підсудності ( ч. 5 ст. 29 ГПК України) підлягають застосуванню, незважаючи на те, що предмет позову стосується невиконання вторинних (похідних) зобов`язань - сплати вартості обладнання, неповернутого з оренди.

Аналогічні правові висновки щодо застосування норм ч. 5 ст. 29 ГПК України викладені в постановах Верховного Суду від 27.02.2024 у справі №916/2239/22 та від 15.06.2022 у справі № 924/674/21.

Відтак, судом апеляційної інстанції відхиляються як безпідставні також доводи апелянта про порушення судом першої інстанції правил територіальної підсудності.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Ryabykh v.Russia» від 24.07.2003 року, «Svitlana Naumenko v. Ukraine» від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Обов`язок судів обґрунтовувати свої рішення не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010, остаточне від 10.05.2011).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Львівської області від 14.07.2025 у цій справі відповідає матеріалам справи, ґрунтується на вимогах чинного законодавства, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення немає.

Відповідно до ст.129 ГПК України судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 236, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ :

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ПБС" від 13.08.2025 (вх. № 01-05/2488/25 від 14.08.2025) залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 14.07.2025 у справі №914/681/25 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги залишити за скаржником.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбаченні ст.ст. 287-288 ГПК України.

5. Справу повернути до Господарського суду Львівської області.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Повний текст постанови складено 15.12.2025

Головуючий суддя Галушко Н.А.

суддя Желік М.Б.

суддя Орищин Г.В.