ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про передачу справи за підсудністю

"16" грудня 2025 р. Справа № 916/4988/25
Господарський суд Одеської області у складі судді Нікітенка С.В., розглянувши матеріали позовної заяви (вх. суду № 5126/25 від 12.12.2025), у справі

за позовом: Керівника Біляївської окружної прокуратури (67600, Одеська обл., м. Біляївка, вул. Костіна, 17; ) в інтересах держави в особі Південного офісу Держаудитслужби (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83; ), Біляївської міської ради Одеського району Одеської області (67602, Одеська обл., Одеський р-н., м. Біляївка, пр-т. Незалежності, 9; ),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "СКАЙ СОФТ" (20702, Черкаська обл., м. Сміла, вул. Ольги Олійник, буд. 6; ),

про визнання додаткових угод недійсними та повернення безпідставно одержаних коштів,

ВСТАНОВИВ:

Керівник Біляївської окружної прокуратури звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою в інтересах держави в особі Південного офісу Держаудитслужби, Біляївської міської ради Одеського району Одеської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "СКАЙ СОФТ", в якій просить:

- Визнати недійсною додаткову угоду № 1 від 21.06.2024 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 04/01/24-8ЕП від 04.01.2024, укладену між Біляївською міською радою Одеського району Одеської області та Товариством з обмеженою відповідальністю "СКАЙ СОФТ";

- Визнати недійсною додаткову угоду № 2 від 18.07.2024 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 04/01/24-8ЕП від 04.01.2024, укладену між Біляївською міською радою Одеського району Одеської області та Товариством з обмеженою відповідальністю ""СКАЙ СОФТ";

- Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СКАЙ СОФТ" () на користь Біляївської міської ради Одеського району Одеської області () безпідставно одержані кошти в сумі 83655,93 грн;

- Стягнути з відповідача на користь Одеської обласної прокуратури сплачений судовий збір.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.12.2025 справу № 916/4988/25 передано на розгляд судді Господарського суду Одеської області Нікітенку С.В.

Суд зазначє, що відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до частини 1 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ГПК України право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Частиною 4 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" закріплено, що відомості, які містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи-підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.

Як слідує з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - Товариство з обмеженою відповідальністю "СКАЙ СОФТ", зареєстроване за адресою: 20702, Черкаська обл., м. Сміла, вул. Ольги Олійник, буд. 6.

Відповідно до ч. 5 ст. 29 ГПК України позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Правило територіальної підсудності, закріплене в ч. 5 ст. 29 ГПК України є прикладом підсудності, яка застосовується для деяких позовів, особливий характер яких обумовлює доцільність надання позивачеві можливості пред`явити позов не лише в судах за місцем проживання відповідача, тобто у порядку застосування положень загальної територіальної підсудності, але і в інших судах.

Визначена ч. 5 ст. 29 ГПК України підсудність за місцем виконання договору не залежить від сторін договору і можливої зміни ними свого місця проживання, не надає жодній із сторін переваг порівняно з іншою.

Вказана стаття застосовується до зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

При цьому слід враховувати, що правила цієї статті не застосовуються до зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці.

Разом з тим, місце виконання зобов`язання є договірною умовою та узгоджується сторонами у договорі і у даному випадку сторони можуть передбачити будь-яке місце виконання, яке буде зручне для сторін. Місце виконання договору, у випадку його визначення сторонами у договорі, є однією з умов договору, що зумовлює обов`язок виконання договору саме у погодженому сторонами місці.

При цьому, за загальним правилом місцем виконання зобов`язання вважається місце, в якому мають бути вчинені дії боржника, яких вправі вимагати від нього кредитор.

Разом з тим, правила визначення місця виконання зобов`язання передбачено ст. 532 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 532 Цивільного кодексу України місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі. Якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання провадиться: 1) за зобов`язанням про передання нерухомого майна - за місцезнаходженням цього майна; 2) за зобов`язанням про передання товару (майна), що виникає на підставі договору перевезення, - за місцем здавання товару (майна) перевізникові; 3) за зобов`язанням про передання товару (майна), що виникає на підставі інших правочинів, - за місцем виготовлення або зберігання товару (майна), якщо це місце було відоме кредиторові на момент виникнення зобов`язання; 4) за грошовим зобов`язанням - за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов`язання. Якщо кредитор на момент виконання зобов`язання змінив місце проживання (місцезнаходження) і сповістив про це боржника, зобов`язання виконується за новим місцем проживання (місцезнаходженням) кредитора з віднесенням на кредитора всіх витрат, пов`язаних із зміною місця виконання; 5) за іншим зобов`язанням - за місцем проживання (місцезнаходженням) боржника.

Зобов`язання може бути виконане в іншому місці, якщо це встановлено актами цивільного законодавства або випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Правила ст. 532 Цивільного кодексу України застосовуються до зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена (наприклад, п. 4 ч. 1 ст. 532) і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

Предметом Договору про постачання електричної енергії № 04/01/24-8ЕП від 04.01.2024 передбачено, що Постачальник продає Електричну енергію (код за ДК 021:2015-09310000-5 Електрична енергія) Споживачу, а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити отриману електричну енергію на умовах договору.

Постачання електричної енергії Споживачу здійснюється постачальником згідно поданої Споживачем заяви згідно Додатку №1 до даного Договору. Постачальник зобов`язується здійснювати постачання електричної енергії по всім визначеним в заяві Споживача об`єктам (п. 3.1. Договору).

Суд звертає увагу, що відповідно до умов п. 5.8. Договору № 04/01/24-8ЕП від 04.01.2024 оплата за даним Договором здійснюється споживачем на підставі Акта приймання-передачі електричної енергії у національній валюті України шляхом перерахування безготівкових грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника до 25-го числа (включно) місяця наступного за звітним.

При встановленні підсудності справи, у даному випадку, визначальним є підстава позову - стягнення коштів за Договором про постачання електричної енергії № 04/01/24-8ЕП від 04.01.2024, у зв`язку з порушенням відповідачем його умов, щодо підвищення ціни за одиницю товару, що відповідно до приписів ГПК України передбачає виключну підсудність справи.

Отже, обов`язком відповідача є оплата коштів по Договору про постачання електричної енергії споживачу № 04/01/24-8ЕП від 04.01.2024, тоді як позовні вимоги заявлено не виконати обов`язок в натурі та здійснити постачання за обумовленим місцем постачання, а позовні вимоги стосуються стягнення з відповідача коштів. Тому, ця справа є спором про стягнення коштів не пов`язаним з місцем виконання Договору, оскільки предметом спору є вимога про стягнення коштів, а не спір щодо здійснення постачання електричної енергії на визначені точки обліку. Зобов`язання зі сплати коштів не є такими, які через їх особливість належить виконувати тільки в певному місці, а саме місці виконання договору.

За таких умов відсутні підстави стверджувати, що позов подано до зобов`язаної особи за місцем обумовленого сторонами виконання.

Окрім того, на момент подання позову Договір виконано у повному обсязі, постачання електричної енергії на точки обліку Споживача за вказаним Договором не відбувається.

З урахуванням викладеного, оскільки позовні вимоги заявлено не про фактичне виконання зобов`язань за Договором про постачання електричної енергії споживачу № 04/01/24-8ЕП від 04.01.2024, а про стягнення грошових коштів, ця справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду за місцезнаходженням відповідача.

Отже, з урахуванням відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо місцезнаходження товариства з обмеженою відповідальністю "СКАЙ СОФТ", ця справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Господарського суду Черкаської області.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що справа № 916/4988/25 підлягає передачі на розгляд Господарського суду Черкаської області.

Керуючись ст. 27, п. 1 ч. 1 ст. 31, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Передати матеріали позовної заяви (вх. суду № 5126/25 від 12.12.2025) керівника Біляївської окружної прокуратури для розгляду за підсудністю до Господарського суду Черкаської області.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга у відповідності до частини 1 статті 256 ГПК України.

Ухвалу підписано 16.12.2025.

Суддя Нікітенко С.В.