ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"17" грудня 2025 р. Справа № 924/487/22

Суддя (суддя-доповідач у справі) Північно-західного апеляційного господарського суду Філіпова Т.Л., перевіривши матеріали апеляційної скарги представника Приватного підприємства "Скайлайн Глобал" на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 17.11.25р. у справі №924/487/22, постановлену суддею Гладюк Ю.В.

за позовом Приватного підприємства "Скайлайн Глобал", м. Хмельницький, Україна

до VDN Pro Inc, Торонто, Канада

про стягнення 29 524, 16 доларів США (863 727 гривень станом на 20.07.22) з підстав неналежного виконання договору (контракту)

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 17.11.2025 р. поновлено провадження у справі №924/487/22. Позовну заяву Приватного підприємства "Скайлайн Глобал", м. Хмельницький, Україна до VDN Pro Inc, Торонто, Канада про стягнення 29 524, 16 доларів США (863 727 гривень станом на 20.07.22) з підстав неналежного виконання договору (контракту) залишено без розгляду. Скасовано судове засідання, призначене на 11:00 год. 25 березня 2026 року.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, представник Приватного підприємства "Скайлайн Глобал" звернувся з апеляційною скаргою до Північно-західного апеляційного господарського суду, відповідно до якої просить поновити пропущений строк на подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 17.11.2025 року. Скасувати ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 17.11.2025 року. Відправити справу для подальшого розгляду в Господарський суд Хмельницької області.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, перевіривши відповідність їх вимогам Господарського процесуального кодексу України, суд встановив, що апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, з огляду таке.

Згідно із ч.1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскаржене судове рішення ухвалене 17.11.2025, а повний текст складено - 17.11.2025, а тому, з урахуванням норм ст.256 ГПК України, останнім днем подання апеляційної скарги на вказане судове рішення є 27.11.2025.

Проте, з матеріалів апеляційної скарга вбачається, що остання була подана представником позивача через систему "Електронний суд" 12.12.2025 р., тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Мотивуючи причини пропуску строку на апеляційне оскарження, представник позивача вказує, що директор ПП «Скайлайн Глобал» не знала про винесену судом ухвалу від 17.11.2025 року, оскільки жодних документів підприємство не отримувало, а згідно попередньої ухвали суду першої інстанції від 22.09.2025 року - розгляд даної справи призначено Господарським судом Хмельницької області аж на 25 березня 2026 року. Про наявність ухвали стало відомо з системи Єдиний державний реєстр судових рішень при перевірці стану розгляду даної справи. У зв`язку із цим, 02 грудня 2025 року директор ПП «Скайлайн Глобал» звернувся до Господарського суду Хмельницької області з письмовою заявою про видачу копії ухвали від 17.11.2025 року (копія заяви додається). 03.12.2025 року, згідно нашої заяви, виготовлено належним чином засвідчену копію ухвали, що підтверджується печаткою канцелярії Господарського суду Хмельницької області (копія додається). 04 грудня 2025 року, Мельник Т.В. отримала її наручно у канцелярії Господарського суду Хмельницької області (копія підпису про отримання у журналі реєстрації та на заяві додається).

Суд апеляційної інстанції проаналізувавши такі доводи дійшов висновку про їх неповажність, з таких підстав.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 17.11.2025 р. поновлено провадження у справі №924/487/22. Позовну заяву Приватного підприємства "Скайлайн Глобал", м. Хмельницький, Україна до VDN Pro Inc, Торонто, Канада про стягнення 29 524, 16 доларів США (863 727 гривень станом на 20.07.22) з підстав неналежного виконання договору (контракту) залишено без розгляду. Скасовано судове засідання призначене на 11:00 год. 25 березня 2026 року.

Суд апеляційної інстанції встановив, що ухвала Господарського суду Хмельницької області від 17.11.2025, повернулася від позивача із відміткою "адресат відсутній", що вбачається з комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду".

При цьому, суд апеляційної інстанції бере до уваги, що з ухвали Господарського суду Хмельницької області від 17.11.2025 р. вбачається, що даний процесуальний документ направлявся на адресу: м.Хмельницький, вул.Герцена, 10 , засобами поштового зв`язку, однак остання повернулася до суду першої інстанції із відміткою "адресат відсутній".

Водночас, суд наголошує на тому, що така ж сама адреса вказана у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Приватного підприємства "Скайлайн Глобал".

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, фізичних осіб - підприємців та відокремлені підрозділи юридичної особи, утвореної відповідно до законодавства іноземної держави, з Єдиного державного реєстру.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців або фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу відповідно до норм статті 120 ГПК України.

Частиною 7 ст.120 ГПК України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

Згідно з пунктом 4 частини шостої статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

У разі, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (висновок Верховного Суду в постановах від 13.01.2020 у справі №910/22873/17, від 14.08.2020 у справі №904/2584/19, від 19.05.2021 у справі №910/16033/20, від 20.07.2021 у справі №916/1178/20).

Суд звертає увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (висновок Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 та Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б, від 21.01.2021 у справі №910/16249/19 та від 19.05.2021 у справі №910/16033/20).

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що місцевий господарський суд належним чином надіслав ухвалу від 17.11.2025 р. у справі №924/487/22 позивачеві.

При цьому, суд враховує, що у постанові від 26.07.2021 у справі № 910/22074/15 Верховний Суд погодився з правильністю висновків апеляційного суду про відсутність поважних причин для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали місцевого суду 27.05.2018 про заміну кредитора, який був пропущений понад два роки з огляду на те, що скаржник не забезпечив належного отримання поштової кореспонденції внаслідок власної бездіяльності, та дійшов висновку, що поведінка скаржника, який не здійснював відповідного контролю щодо отримання ним судових повісток, підтверджує відсутність поважних причин для поновлення строку на апеляційне оскарження, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 261 ГПК України є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні від 01.06.2006 у справі "В`ячеслав Корчагін проти росії", згідно з якою ЄСПЛ зазначив: "Незважаючи на те, що матеріали справи, що надходять до суду, не містять конкретних доказів, таких як поштові відмітки, що стосуються відправлення рішення суду, сам заявник визнав у національному провадженні, що ці рішення були направлені на його адресу і потім були повернуті суду як недоставлені. Тому немає сумніву, що з метою повідомлення заявника була використана правильна адреса. У межах конкретної судової стадії провадження проти заявника сторонами не заперечувалося, що повідомлення про винесення рішення і власне рішення було надіслано на зареєстровану адресу заявника, що стосується поведінки національних органів влади у даній справі, суд зазначив, що вони діяли відповідно до законодавства, надсилаючи повідомлення на зареєстровану адресу проживання. Також інформація, яка стосується призначених слухань, була своєчасно та адекватно доступною через інтернет-сторінку (веб-сайт) суду. Таким чином, суд демонстрував достатню старанність, щоб дозволити заявнику, який повинен був знати правила, що застосовуються до надіслання судових повідомлень, які стосуються підприємців, визначитися з провадженням проти нього, а саме процедури оскарження у справі".

Отже, підсумовуючи викладене, суд вказує, що неотримання поштової кореспонденції, направленої на правильну адресу позивача, було наслідками дій самого позивача.

Також, суд враховує, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права (рішення ЄСПЛ від 12.07.2001 у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини").

У пункті 41 рішення від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" ЄСПЛ вказав, що "правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків".

Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (див. de Rada Cavanilles v. Spain, рішення від 28.10.1998, Reports 1998 -VIII, с. 3255, §45, Peretyaka and Sheremetyev v. Ukraine, №17160/06 та №35548/06, §34, ЄСПЛ, від 21.12.2010).

Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (Diya 97 v. Ukraine, №19164/04, §47, ЄСПЛ, від 21.10.2010).

У справі "Устименко проти України" ЄСПЛ зазначив, що сама концепція "поважних причин" не є чіткою, тому для національних судів ще важливішим було вказати причини свого рішення про поновлення пропущеного строку і відновлення провадження у справі заявника.

Якщо строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

Виходячи із зазначених критеріїв, ЄСПЛ визнає легітимними обмеженнями встановлені державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Нешев проти Болгарії" від 28.10.2004).

Отже, у контексті забезпечення реалізації права на оскарження судового рішення та вирішення питання поновлення строків на таке оскарження у рішеннях ЄСПЛ сформувалась стала практика, відповідно до якої поновлення строків на оскарження може бути виправданим, якщо пропуск строку є поважний, об`єктивно незалежний від волі та поведінки скаржника.

Таким чином, на переконання суду апеляційної інстанції, наведені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Хмельницької області від 17.11.2025 у справі №924/487/22 є неповажними та такими, що виникли внаслідок дій самого скаржника.

Також, відповідно до п.3 ч.3 ст.258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Відповідно до статті 6 ГПК України, адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Відповідно до ч. 7 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи, такі документи в електронній формі можуть направлятися з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Відповідно до ст. 259 ГПК України, особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копії цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Як вбачається із матеріалів апеляційної скарги, скарга подана через систему "Електронний суд" адвокатом Клюк Володимиром Федоровичем від імені Приватного підприємства "Скайлайн Глобал". При цьому доказів надіслання апеляційної скарги Приватному підприємству "Скайлайн Глобал" до матеріалів справи не додано.

Враховуючи, те що стороною у справі є юридична особа, Приватне підприємство "Скайлайн Глобал", а не адвокат, то в даному випадку адвокат, для виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, повинен надати суду докази надіслання апеляційної скарги позивачу.

Також, відповідно до відповіді №29178273 від 17.12.2025, яку сформовано засобами підсистеми ЄСІТС "Електронний суд", вбачається, що юридична особа Приватне підприємство "Скайлайн Глобал" () не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі ЄСІКС "Електронний суд".

Таким чином, Приватне підприємство "Скайлайн Глобал" як юридична особа, відповідно до ст.6 ГПК України, повинне зареєструвати в обов`язковому порядку електронний кабінет в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами між судом та іншими учасниками справи.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу, що згідно ч.8. ст.6 ГПК України, реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі.

Частиною 2 статті 260 ГПК України встановлено, що апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення ст. 174 цього Кодексу, підлягає залишенню без руху.

Відповідно до ч. 3 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч.2 ст.174 ГПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржником не виконано належним чином вимоги ст.258 ГПК України, що відповідно до ст.260 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу представника Приватного підприємства "Скайлайн Глобал" на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 17.11.25р. у справі №924/487/22 - залишити без руху.

2. Приватному підприємству "Скайлайн Глобал" протягом 10 днів з дня отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки:

- подати мотивоване клопотання про поновлення строку для подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 17.11.2025р. у справі №924/487/22;

- подати до суду докази надсилання Приватному підприємству "Скайлайн Глобал" копії апеляційної скарги з додатками;

- здійснити реєстрацію електронного кабінету в підсистемі ЄСІКС "Електронний суд", подавши до суду відомості про його наявність.

3. У разі невиконання вимог даної ухвали апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

4. Копію ухвали направити Приватному підприємству "Скайлайн Глобал" .

Суддя Філіпова Т.Л.