УХВАЛА

м. Київ

17.12.2025Справа № 910/4610/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., за участі секретаря судового засідання Рябокінь Є.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні

подання приватного виконавця Пилипчука Віталія Григоровича (м. Київ, вул. Дмитрівська, 35 В, ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «ПАУЕР» (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 1-А, ідентифікаційний код 40154053)

до Золотаревського Ігоря Анатолійовича ( АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_2 )

про стягнення 199 540, 97 грн,

заінтересовані особи:

1) ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 )

2) ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 ),

за участі представників:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

від заінтересованих осіб: не з`явився

приватний виконавець: Пилипчук В.Г.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «ПАУЕР» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Золотаревського Ігоря Анатолійовича (далі - відповідач) про стягнення 199 540, 97 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором суборенди №21-08-19/ЗІА від 21.08.2018, що було встановлено під час розгляду справи №910/11622/20. Предметом спору ж у цій справі є стягнення з відповідача 155 782, 98 грн інфляційних втрат та 3% річних у розмірі 43 757, 99 грн, не охоплений рішенням у справі 910/11622/20.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.06.2025 позовні вимоги задоволено повністю, вирішено стягнути з Золотаревського Ігоря Анатолійовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «ПАУЕР» інфляційні втрати в розмірі 155 782 грн 98 коп., 3% річних в розмірі 43 757 грн 99 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422 грн 40 коп.

17.07.2025 на виконання цього рішення видано відповідний наказ.

14.11.2025 через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» приватним виконавцем Пилипчуком Віталієм Григоровичем подано подання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами (далі - подання).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.11.2025 подання приватного виконавця Пилипчука Віталія Григоровича про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами з доданими до нього документами повернуто заявнику без розгляду на підставі ч. 4 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України.

24.11.2025 відділом діловодства суду зареєстровано подання приватного виконавця Пилипчука Віталія Григоровича про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, подане через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» 21.11.2025.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.11.2025 призначено судове засідання з розгляду подання приватного виконавця Пилипчука Віталія Григоровича про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами на 03.12.2025.

У судовому засіданні 03.12.2025 приватний виконавець підтримав подання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами та, представник позивача підтримав подання приватного виконавця та просив суд задовольнити.

Протокольною ухвалою від 03.12.2025 відкладено судове засідання з розгляду подання приватного виконавця на 17.12.2025.

16.12.2025 через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» позивачем подано заяву про проведення засідання за відсутності учасника справи.

У судове засідання, призначене на 17.12.2025 з`явився приватний виконавець, учасники справи та заінтересовані особи не з`явились, про дату, час і місце цього засідання були повідомлені належним чином.

Враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 335 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особам, а також з огляду на встановлений ч. 2 ст. 335 Господарського процесуального кодексу України строк для розгляду цього питання, суд дійшов висновку про розгляд подання приватного виконавця за наявними у матеріалах справи доказами.

Розглянувши заяву подання приватного виконавця про визначення частки майна в спільній сумісній власності, та дослідивши докази в їх сукупності, суд вирішив відмовити у його задоволенні, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 335 Господарського процесуального кодексу України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

За доводами приватного виконавця, на примусовому виконанні Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Пилипчука В.Г. перебуває зведене виконавче провадження №НОМЕР_9 до складу якого входять:

ВП№ НОМЕР_8, відкрите 17.03.2025 року на підставі наказу № 910/11622/20, виданого 18.02.2021 року Господарським судом м. Києва про стягнення з Фізичної особи-підприємця Золотаревського Ігоря Анатолійовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «ПАУЕР» (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 1-А; ідентифікаційний код 40154053) заборгованість в сумі 249 223 грн 26 коп., пеню в сумі 11 019 грн 23 коп., 3% річних в сумі 1 916 грн 66 коп., інфляційні втрати в сумі 2 224 грн 86 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 3 965 грн 76 коп.;

ВП№НОМЕР_7, відкрите 05.05.2025 на підставі судового наказу №910/11017/20, виданого 11.05.2021 Господарським судом міста Києва про стягнення з Фізичної особи-підприємця Золотаревського Ігоря Анатолійовича ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь Фізичної особи-підприємця Рукодій Євгенії Сергіївни ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) 153461,78 грн, з яких: 29 100,00 грн заборгованості з орендної плати, 12 1520,00 грн неустойки у розмірі подвійної плати за користування приміщенням, 2 457,34 грн пені та 384,44 грн 3% річних, 2 301,93 грн судового збору;

ВП№НОМЕР_6, відкрите 31.07.2025 на підставі наказу №910/4610/25, виданого 17.07.2025 Господарським судом міста Києва про стягнення з Золотаревського Ігоря Анатолійовича ( АДРЕСА_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «ПАУЕР» (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 1-А, ідентифікаційний код 40154053) інфляційні втрати в розмірі 155 782 грн 98 коп., 3% річних в розмірі 43 757 грн 99 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422 грн 40 коп.;

ВП№ НОМЕР_5, відкрите 26.02.2025 року на підставі виконавчого листа № 760/4621/21, виданого 19.02.2025 року Солом`янським районним судом м. Києва про стягнення з Золотаревського Ігоря Анатолійовича ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Пауер» (; адреса: 03035, м. Київ, вул. Митрополита В. Липківського, буд. 1-А; адреса для кореспонденції: 03057, м. Київ, вул. В. Гетьмана, буд. 6, літери А,А'): - 1 589,00 грн (одна тисяча п`ятсот вісімдесят дев`ять гривень) судового збору; - 5 000,00 грн (п`ять тисяч гривень) судових витрат з правничої допомоги.

Як вказує приватний виконавець, загальна сума заборгованості за даними виконавчими провадження, станом на дату звернення до суду, становить 672 723,20 грн.

За доводами приватного виконавця, в ході вчинення виконавчих дій з примусового виконання даного зведеного виконавчого провадження встановлено, що боржник не працює, пенсію не отримує, як фізична особа-підприємець не зареєстрований.

За повідомленнями ДФС України у боржника відкриті рахунки в фінансових установах, постановою виконавця на кошти які обліковуються на відкритих рахунках накладено арешт, в подальшому встановлено, що кошти на рахунках відсутні.

Згідно з інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформація відносно нерухомого майна на яке можливо звернути стягнення в реєстрі відсутня.

А тому, як вказує приватний виконавець, в ході провадження виконавчих дій майна боржника на яке можливо звернути стягнення не виявлено. Заходи здійснені приватним виконавцем щодо розшуку майна боржника на яке можливо звернути стягнення виявились безрезультатними.

Також приватний виконавець зазначає, що 19.11.2012 в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян за №6 зареєстрований актовий запис №1239 від 27.07.2001 про шлюб між Золотаревським Ігорем Анатолійовичем та ОСОБА_3 .

За твердженнями приватного виконавця, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно та Державного земельного кадастру за ОСОБА_3 зареєстроване наступне нерухоме майно:

1. Земельна ділянка з кадастровим номером :04:002:0499, Площа (га): 1.9404, Цільове призначення: Для індивідуального садівництва, Адреса: Київська область, Києво-Святошинський район, Віто-Поштова сільська рада, придбана на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 1297, виданий 03.07.2012, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Марчук К.В.

2. Земельна ділянка з кадастровим номером :03:003:0012, Площа (га): 1, Цільове призначення: Для ведення особистого селянського господарства, Адреса: Київська область, Києво-Святошинський район, н. Чабанівська селищна рада, придбана на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 2102, виданий 22.08.2012, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Літвінов А.М.

3. Земельна ділянка з кадастровим номером :01:018:0027, Площа (га): 0.15, Цільове призначення: Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), Адреса: АДРЕСА_4 , придбана на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 441, виданий 12.03.2010, видавник: Приватний нотаріус Васильківського районного нотаріального округу Київської області Леончук І.Б.

Право власності на дані земельні ділянки, як вказує приватний виконавець виникло на підставі договорів купівлі-продажу, укладених ОСОБА_3 за згодою ОСОБА_4 в період перебування в законному шлюбі, а отже вони є їх спільною сумісною власністю, на підтвердження чого надано:

витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, № 4 від 21.11.2025,

Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 21.11.2025 № 453181501, № 53181692, № 453181761, № 453181836 та договори купівлі-продажу земельних ділянок.

Відповідно до приписів статті 368 Цивільного кодексу України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями ст. 60 та 61 Сімейного кодексу України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до частин 1, 2, 3 ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Судом взято до уваги, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 367/6321/16-ц зазначено, що частка у праві спільної часткової власності є самостійним об`єктом цивільних прав, яка може бути об`єктом продажу з публічних (електронних) торгів, передачі стягувачу в рахунок погашення боргу, без її виділу в натурі з об`єкта нерухомого майна; у разі виявлення державним виконавцем майна, яким боржник володіє спільно з іншими особами, і частка боржника у якому не визначена, для звернення стягнення на частку боржника державний виконавець звертається до суду з поданням про визначення частки боржника у такому майні.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.10.2020 року, у справі № 2-24/494-2009, виконавець вправі звернутися до суду з поданням про визначення частки майна боржника в майні, яким він володіє спільно з іншими особами, незалежно від того, чи відсутній спір про право, чи він наявний. Водночас в останньому випадку виконавець звертається з таким поданням (позовною заявою) в порядку позовного провадження.

Велика Палата Верховного Суду від 08.06.2022 у справі № 2-591/11 сформувала підхід, згідно з яким для констатації наявності або відсутності спору про право у справах, що розглядаються за правилами статті 335 Господарського процесуального кодексу України, визначальне значення має встановлення (з`ясування) позиції іншого співвласника щодо визначення частки майна боржника у спільному майні.

На необхідність дослідження позиції іншого співвласника нерухомого майна як ключового елементу для з`ясування наявності спору про право при розгляді подання виконавця щодо визначення частки боржника у спільному майні наголошено у низці рішень Верховного Суду. Зокрема, така правова позиція застосована у постанові Верховного Суду від 20.07.2022 у справі № 766/19976/18.

Спір про право в контексті ст. 335 ГПК України виникає лише за наявності обґрунтованої та підтвердженої позиції іншого співвласника, яка вказує на конкретне порушення його суб`єктивного майнового права, виражене у вигляді заперечення щодо правомірності або допустимості визначення частки боржника у спільному майні.

У свою чергу, відсутність судового спору між співвласниками не є безумовним свідченням відсутності спору про право, оскільки визначальною у цьому контексті є не процесуальна активність особи, а зміст її правової позиції, яка може бути реалізована зокрема, у вигляді письмових заперечень, заяв або іншим способом, з якого вбачається наявність суперечності у можливості реалізації боржником речового права.

Таке заперечення має супроводжуватися наданням доказів або посиланням на норми матеріального права, які б свідчили про існування дійсного юридичного конфлікту щодо обсягу чи змісту речових прав.

При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (постанова Верховного Суду від 13.02.2020 у справі № 320/3072/18).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.10.2020 у справі № 2-24/494-2009, зазначено, що під час розгляду подання державного чи приватного виконавця про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, не можуть застосовуватися норми Господарського процесуального кодексу України, які регулюють позовне провадження. Отже, розгляд подання державного чи приватного виконавця за правилами статті 335 Господарського процесуального кодексу України не забезпечує учасникам судового провадження дієву, реальну можливість надання суду своїх доказів та аргументів, як того вимагає пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод за наявності спору про право.

Велика Палата Верховного Суду, наголошуючи у постанові від 08.06.2022 у справі № 2-591/11 на необхідності чіткого розмежування питання наявності спору щодо визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, зауважила, що відсутність згоди такої особи на визначення частки майна боржника у спільному майні, у тому числі заперечення самого існування права спільного з боржником права власності, свідчить про наявність матеріального спору, який не вирішувався і не міг бути вирішений у справі, в якій ухвалене судове рішення проти боржника. Це новий матеріальний спір, який не може розглядатися як процесуальне питання. Такий спір має бути вирішений судом у порядку позовного провадження. Тому заява про визначення частки майна боржника у спільному майні за наявності спору, подана до суду виконавцем, незалежно від її назви (позовна заява, подання) за своєю суттю є саме позовною заявою. Особа, яка є стверджуваним співвласником майна боржника у такому спорі, є стороною у спорі, якій має бути забезпечена можливість користуватися всіма правами, якими наділений відповідач відповідно до закону Лише в цьому разі буде забезпечене право такої особи на справедливий суд, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 69).

Враховуючи приписи частини 1 статті 14, частини 4 статті 74 ГПК України, згідно яких збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Суд зазначає про відсутність у нього можливості встановити обставини наявності спору про право щодо частки боржника у спільному майні, а також обставини згоди заінтересованої особи на визначення частки майна боржника у спільному майні, враховуючи що заінтересована особа та боржник були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, проте в судове засідання не з`явились, письмових заяв/пояснень по суті поданого приватним виконавцем виконавчого подання до суду не подали.

Враховуючи наведене та за відсутності в матеріалах справи доказів наявності або відсутності спору про право при розгляді подання приватного виконавця щодо визначення частки боржника у спільному майні, рівно як і згоди заінтересованої особи на визначення частки майна боржника у спільному майні, суд дійшов висновку, що розгляд у даному випадку подання приватного виконавця за правилами ст. 335 Господарського процесуального кодексу України не забезпечує учасникам судового провадження дієву, реальну можливість надання суду своїх доказів та аргументів, як того вимагає пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод за наявності спору про право.

З огляду на наведене вище, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визначення у даному випадку частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншою особою, за правилами ст. 335 ГПК України.

Керуючись ст. 232, 233, 234, 235, 335 Господарського процесуального кодексу України

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання приватного виконавця Пилипчука Віталія Григоровича про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами у справі №910/4610/25 відмовити.

Ухвала набирає законної сили 17.12.2025 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги у строк визначений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 18.12.2025

Суддя Л. Г. Пукшин