РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2025Справа № 910/10350/25

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Алкогольно-Безалкогольний комбінат Дніпро"

до Фізичної особи-підприємця Гули Вадима Вікторовича

про стягнення грошових коштів

Суддя Котков О.В.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Алкогольно-Безалкогольний комбінат Дніпро" (далі - ТОВ "АБК Дніпро", позивач) до Фізичної особи-підприємця Гули Вадима Вікторовича (далі - ФОП Гули В.В., відповідач) про стягнення грошових коштів.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором № 131-ДК-АБКД вiд 15.02.2024 року в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар, у зв`язку з чим відповідача виникла заборгованість у сумі 31 796,52 грн. Крім того позивачем було заявлено до стягнення з відповідача пеню у сумі 12 368,79 грн, інфляційні втрати у сумі 5 562,46 грн та 3% річних у сумі 1 314,10 грн, що разом становить 51 041,87 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.09.2025 за вказаним позовом було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до правил, визначених ст. ст. 12, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК). Цією ж ухвалою сторонам наданий строк, передбачений законом, для реалізації ними своїх процесуальних прав та обов`язків.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у визначений законом строк відзив на позов не надав. Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву, у встановлений судом строк, без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними у матеріалах справи доказами. Отже, враховуючи, що відповідач не скористався наданим йому правом у межах визначеного законом процесуального строку на подання відзиву, суд дійшов висновку про можливість вирішення спору за відсутності відзиву відповідача.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

15.02.2024 між ТОВ "АБК Дніпро" (постачальник) та ФОП Гула В.В. (покупець) укладено договір поставки № 131-ДК-АБКД (далі - договір), відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, відповідно до заявок покупця, здійснювати поставку товару, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, прийняти товар та оплатити його вартість за цінами, вказаними у відповідних видаткових накладних.

Найменування (асортимент), ціна і кількість товару вказуються у видаткових накладних, які є невід`ємною частиною цього договору. Всі видаткові накладні, що укладені сторонами в період строку дії цього договору, є видатковими накладними, що укладені сторонами в рамках та на виконання цього договору (п. 1.2 договору).

Згідно з п. 2.2 договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 15.02.2024) покупець зобов`язаний здійснити оплату товару протягом 21 календарного дня з моменту отримання товару. Покупець оплачує поставлений постачальником товар за цінами, вказаними у видаткових накладних на дану партію товару. Моментом отримання товару вважається дата підписання видаткової накладної представником покупця, якщо представник покупця не зазначив дату у видатковій накладній, - то дата оформлення (складання) видаткової накладної постачальником.

У п. 2.5 договору сторони погодили, що при наявності у покупця заборгованості з оплати декількох видаткових накладних першою оплачуються видаткова накладна, виписана більш ранньою датою. При цьому постачальник має право відносити платежі, здійснені покупцем з порушенням умов цього договору, на власний розсуд в рахунок оплати накладних, виписаних більш ранньою датою, незалежно від призначення платежу, зазначеного покупцем у платіжних дорученнях.

Відповідно до п. 7.1 договору цей договір складений в 2-х примірниках, які мають однакову юридичну силу, і набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками обох сторін та діє до 31 грудня 2024 року, а в частині виконання зобов`язань - до повного їх виконання. В разі, якщо за 10 днів до закінчення терміну дії договору жодна зі сторін письмово не повідомить іншу про розірвання договору в зв`язку з його закінченням, договір вважається пролонгованим на кожний наступний календарний рік на тих же умовах щорічно.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 31 796,52 грн на підтвердження чого до матеріалів справи долучені видаткові накладні: № 945 від 27.02.2024, № 946 від 27.02.2024, № 947 від 27.02.2024, № 969 від 27.02.2024, № 970 від 27.02.2024, № 971 від 27.02.2024, № 1652 від 18.04.2024, № 1654 від 18.04.2024, № 1664 від 18.04.2024.

Видаткові накладні підписані представниками обох сторін.

На підтвердження факту поставки позивачем також долучені до матеріалів справи товарно-транспортні накладні, які місять підпис відповідача про отримання товару.

Оскільки відповідач оплату заборгованості по договору не здійснив, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення 31 796,52 грн основного боргу, а також пені у сумі 12 368,79 грн, інфляційних втрат у сумі 5 562,46 грн та 3% річних у сумі 1 314,10 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договори та інші правочини є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 662 ЦК України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу (ч. 1 ст. 691 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Як вже зазначалось, у п. 2.2 договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 15.02.2024) покупець зобов`язаний здійснити оплату товару протягом 21 календарного дня з моменту отримання товару.

Згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Ураховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення основного боргу у сумі 31 796,52 грн, а тому позов у цій частині підлягає задоволенню.

На підставі ст. 625 ЦК України позивачем нараховані 5 562,46 грн інфляційних втрат та 1 314,10 грн 3% річних.

Згідно зі частиною 2 статті 625 ЦК України, за прострочення виконання грошового зобов`язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, та 3 % річних від простроченої суми.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат та 3% річних, суд встановив, що він є обґрунтованим та арифметично вірним, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 5 562,46 грн інфляційних втрат та 1 314,10 грн 3% річних.

Також позивачем заявлено до стягнення 12 368,79 грн пені.

За приписами ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

У п. 4.1 договору сторони погодили, що у разі прострочення покупцем оплати товару (порушення п. 2.2 договору), покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, від суми боргу, за кожен день прострочення грошового зобов`язання до повного погашення боргу покупцем.

Розрахунок пені на суму 12 368,79 грн є обґрунтованим та арифметично вірним, а тому вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість.

За таких обставин, враховуючи всі наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Гули Вадима Вікторовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Алкогольно-Безалкогольний комбінат Дніпро" (51000, Дніпропетровська обл., Царичанський р-н, смт Царичанка, вул. Царичанська, буд. 168, ідентифікаційний код 36710304) основну заборгованість у розмірі 31 796 (тридцять одна тисяча сімсот дев`яносто шість) грн 52 коп., пеню у розмірі 12 368 (дванадцять тисяч триста шістдесят вісім) грн 79 коп., 3% річних у розмірі 1 314 (одна тисяча триста чотирнадцять) грн 10 коп., інфляційні витрати у розмірі 5 562 (п`ять тисяч п`ятсот шістдесят два) грн 46 коп. та витрати зі сплати судового збору у сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять два) грн 40 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 17 грудня 2025 року.

Суддя О.В. Котков