ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"15" грудня 2025 р. Cправа № 902/900/25

Господарський суд Вінницької області у складі судді Маслія І.В., при секретарі судового засідання Андрущенко Г.В.,

за участю представників

позивач не з`явився,

відповідач1 не з`явився,

відповідача2 Тиховський М.О. ордер №1216606 від 14.07.2025,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні в суду матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Продовольча компанія "Зоря Поділля" (вул. Заводська, буд. 150, м. Гайсин, Гайсинський р-н, Вінницька обл., 23700)

до: Немирівської міської ради (вул. Соборна, буд. 26, м. Немирів, Вінницький р-н, Вінницька обл., 22800)

до: Фермерського господарства "Агромрія-А" (вул. Гагаріна, буд. 1-Е, с. Бондурівка, Вінницький р-н, Вінницька обл., 22832)

про: визнання додаткової угоди до договору оренди землі укладеною та визнання відсутнім права оренди

В С Т А Н О В И В :

До Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Продовольча компанія "Зоря Поділля" до Немирівської міської ради, до Фермерського господарства "Агромрія-А" про визнання додаткової угоди до договору оренди землі укладеною та визнання відсутнім права оренди.

Ухвалою суду від 04.07.2025 відкрито провадження у справі №902/900/25 за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 28.07.2025.

14.07.2025 до суду від відповідача2 надійшов відзив на позовну заяву.

15.07.2025 до суду від відповідача1 надійшов відзив на позовну заяву.

21.07.2025 до суду від представника позивача надійшли відповіді на відзиви та клопотання про витребування доказів.

На визначену судом дату, 28.07.2025, з`явились представники сторін.

За наслідками судового засідання суд продовжив строк підготовчого провадження у справі на 30 днів та відклав підготовче засідання на 15.09.2025 о 14:30 год.

29.07.2025 до суду від представника позивача надійшло клопотання про приєднання доказів.

На визначену судом дату, 15.09.2025, в судове засідання з`явились представники сторін.

За наслідками судового засідання суд протокольною ухвалою закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 08.10.2025 о 12:00 год.

29.09.2025 до суду від представника позивача надійшла заява про стягнення судових витрат, понесених на правову допомогу у розмірі 40000,00 грн.

07.10.2025 до суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою представника останнього.

На визначену судом дату, 08.10.2025, в судове засідання представники учасників процесу не з`явились.

З огляду на вищезазначене, у зв`язку з необхідністю забезпечення реалізації всіма учасниками процесу своїх процесуальних прав і обов`язків, з метою повного, об`єктивного, всебічного розгляду справи, ухвалою суду від 08.10.2025 відкладено розгляд справи по суті на 22.10.2025 о 12:00 год.

21.10.2025 до суду від відповідача2 надійшла заява про розгляд справи без участі представника останнього.

На визначену судом дату, 22.10.2025, в судове засідання з`явився представник позивача та представник відповідача1.

За наслідками судового засідання суд протокольною ухвалою оголосив перерву у судовому засіданні до 12.11.2025 о 16:30 год.

Враховуючи неявку в судове засідання відповідача2, ухвалою суду від 22.10.2025 останнього повідомлено про дату, час та місце наступного судового засідання в порядку, передбаченому ст. 120, 121 ГПК України.

10.11.2025 до суду від відповідача2 надійшло клопотання про проведення судового засідання за відсутності представника останнього.

На визначену судом дату, 12.11.2025, в судове засідання представники сторін не з`явились.

Проте проведення судового засідання не вбачається можливим через відсутність електроенергії з 15 год. 20 хв. до 22 год. 00 хв., що підтверджується Актом щодо знеструмлення електромережі суду № 19/2025 від 13.11.2025 року.

У зв`язку з відсутністю електроенергії, суд дійшов висновку про необхідність призначити розгляд справи на 03.12.2025, про що учасників справи повідомлено ухвалою суду від 12.11.2025.

13.11.2025 до суду від позивача надійшла заява про проведення судового засідання за відсутності представника останнього.

Представник відповідача2 проти задоволення позову заперечив, просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Після переходу суду до стадії ухвалення та проголошення судового рішення, відповідно до ст. 219 ГПК України та з урахуванням складності справи, суд дійшов висновку про необхідність відкладення ухвалення та проголошення судового рішення на строк не більше десяти днів до 15.12.2025 о 15:00 год., про що повідомлено присутнього в судовому засіданні представника відповідача2 під звукозапис. Представника позивача та відповідача1 додатково повідомлено ухвалою суду від 03.12.2025.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Розпорядженням голови Немирівської районної державної адміністрації Вінницької області від 20.02.2004 №42 було затверджено технічну документацію по передачі земельних часток (паїв) у власність громадянам власникам земельних сертифікатів на території колишньої Бондурівської сільської ради Немирівського району Вінницької області. У Додатку 2 до цього розпорядження закріплено список померлих власників земельних часток (паїв), на які будуть видані державні акти на право власності на землю після посвідчення спадкоємцями цивільно-правових угод. Серед таких померлих власників земельних часток (паїв) у списку зазначений ОСОБА_1 , на земельні ділянки якого площею 0,8305 га та 1,5676 га мали бути видані державні акти спадкоємцю.

Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 212.05.2025 №0-2-0.6-2796/2-25 на ім`я ОСОБА_1 був виготовлений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН №037161, площею 2,79 в умовних кадастрових гектарах, який зареєстрований 20.08.1997 за порядковим №408. Даний сертифікат знаходиться на зберіганні в Місцевому фонді документації із землеустрою та оцінки земель відділу №2 Управління забезпечення реалізації Державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області.

Відповідно до розпорядження голови Немирівської районної державної адміністрації Вінницької області від 04.05.2018 №117 було передано в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю Продовольча компанія Зоря Поділля земельні ділянки із земель невитребуваних часток (паїв) загальною площею 46,5486 га (ріллі) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Бондурівської сільської ради Немирівського району Вінницької області. Перелік таких земельних ділянок наведено в Додатку до цього Розпорядження.

Так, було передано в оренду позивачу невитребувану земельну ділянку, яка була сформована із земельної частки (паю), що згідно з проектом організації території земельних часток (паїв) має №241 та належала ОСОБА_1 . В Додатку до Розпорядження дана земельна ділянка міститься під порядковим №13.

Згідно з інформації, наведеної в листі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 26.05.2025 №324/14-25 згідно з технічної документації по передачі земельних часток (паїв) з виготовлення державних актів на право власності на землю власника земельних часток (паїв) на території Бондурівської сільської ради Немирівського району Вінницької області та даних Державного земельного кадастру земельній ділянці №241-1 площею 1,5676 га визначено кадастровий номер 0:002:0220 (земельна ділянка №1), земельній ділянці №241-2 площею 0,8305 га визначено кадастровий номер :01:002:0221 (земельна ділянка №2).

05.05.2018 між Немирівською районною державною адміністрацією (орендодавець) Вінницької області Вінницької області та Товариством з обмеженою відповідальністю Продовольча компанія Зоря Поділля (орендар, позивач) було укладено Договір оренди землі від 05.05.2018.

Відповідно до п.1 та п. 2 -7 Договору оренди орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, на підставі р розпорядження голови Немирівської районної державної адміністрації Вінницької області від 04 травня 2018 року № 117, розташовану на території Бондурівської сільської ради Немирівського району Вінницької області.

В оренду передається земельна ділянка загальною площею 4,3981 га, із числа невитребуваних земельних часток (паїв). Номер земельної ділянки згідно проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) 241. Код №:01:002:0220; :01:002:0221.

На земельній ділянці відсутні об`єкти нерухомого майна, а також інші об`єкти інфраструктури.

Земельна ділянка передається в оренду без будівель і споруд та інших об`єктів.

Нормативна грошова оцінка становить 73584,59 грн.

Земельна ділянка, яка передається в оренду, недоліків, що можуть перешкоджати її ефективному використанню, немає.

Інші особливості об`єкта оренди, що можуть вплинути на орендні відносини:

П. 8 Договору встановлено, що останній укладається на строк 7 (сім) років з урахуванням періоду ротації основної сівозміни, але в будь-якому випадку діє до закінчення збирання врожаю Орендарем. Після закінчення строку цього Договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 (тридцять) днів до закінчення строку дії цього Договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Орендна плата вноситься орендарем в грошовій формі в розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 8830,15 грн за 1 рік. Орендна плата вноситься до місцевого бюджету, орендарем рівними частками за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (п. 9, 11 Договору).

П. 14, п. 15 Договору встановлено, що земельна ділянка передається в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код цільового призначення 01.01).

П. 43 Договору передбачено, що останній набирає чинності після підписання сторонами та державної реєстрації права оренди.

Договір підписано та скріплено печатками сторін.

22.08.2019 державним реєстратором Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Ямпільської міської ради Вінницької області Костаревичем А.В. було зареєстровано право оренди на Земельну ділянку №1 за позивачем на підставі Договору оренди від 05.05.2018. Факт державної реєстрації права оренди підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.08.2019, індексний номер 178904815.

22.08.2019 державним реєстратором Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Ямпільської міської ради Вінницької області Костаревичем А.В. було зареєстровано право оренди на Земельну ділянку №2 за позивачем на підставі Договору оренди від 05.05.2018. Факт державної реєстрації права оренди підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.08.2019, індексний номер 178903656.

Як стверджує позивач, останній належно виконував свої обов`язки орендаря за вказаним договором, зокрема щодо сплати орендної плати, та продовжує її сплату та декларування після закінчення строку дії договору, що підтверджується відповідними платіжними інструкціями та податковими деклараціями з плати за землю.

Оскільки буд-яких претензій під час дії Договору оренди щодо порушення його умов зі сторони орендодавця не було, тому добросовісна поведінка позивача свідчить про те, що останній належним чином виконував умови Договору, а відтак має правомірне очікування на його поновлення.

Підпунктом 2 п. 3 постанови Верховної Ради України Про утворення та ліквідацію районів від 17.07.2020 №807-ІХ Немирівський район ліквідовано. Натомість згідно з п.п. 2 п. 1 даної постанови утворено Вінницький район у складі територій, зокрема, але не виключно Немирівської міської територіальної громади.

Відповідно до Перспективного плану формування територій громад Вінницької області, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України № 512-р від 06.05.2020 Бондурівська сільська рада увійшла до складу Немирівської міської територіальної громади.

Відтак, після реформування адміністративно-територіального устрою України в 2020 році, земельна ділянка знаходиться в межах Немирівської міської територіальної громади (за межами с. Бондурівка) Вінницького району Вінницької області.

З 01.01.2019 набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні», яким ч.3 ст.13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» викладено в новій редакції: «нерозподілені земельні ділянки, невитребувані частки (паї) після формування їх у земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до дня державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку; про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участі у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення або шляхом вручення відповідного повідомлення особисто, якщо відоме їх місцезнаходження»

Тому розпорядником земельних ділянок з 01.01.2019 є Немирівська міська рада.

10.03.2025 позивач, маючи намір поновити Договір оренди на той самий строк (7 років) звернувся до відповідача1 з клопотанням вих. №454 від 06.03.2025, до якого додано проект відповідної додаткової угоди, а також витяги із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок та витяги з Державного земельного кадастру.

Доказами одержання 10.03.2025 відповідачем1 клопотання з додатками є проставлення на його другому примірнику відмітки про прийняття з присвоєнням документу вхід. №03-29-1242

Як стверджує позивач, Немирівська міська рада після отримання клопотання була зобов`язана розглянути питання щодо поновлення Договору від 05.05.2018 у порядку, визначеному законом.

Проте рішенням 64 (позачергової) сесії 8 скликання Немирівської міської ради від 09.05.2025 №3344 позивачу було відмовлено у поновленні Договору оренди від 05.05.2018.

Листом від 30.05.2025 №03-31-1358 Немирівська міська рада, додавши до нього копію Рішення сесії, повідомила позивача про заперечення у поновленні Договору оренди від 05.05.2018 на новий строк.

Тому позивач вважає, що рішення сесії є протиправним, а переважне право позивача на поновлення Договору оренди від 05.05.2018 порушено.

В той же час, Рішенням 64 (позачергової) сесії 8 скликання Немирівської міської ради від 09.05.2025 №3338 земельні ділянки було передано Фермерському господарству Агромрія-А (Відповідач2).

У зв`язку з порушенням відповідачами переважного права на поновлення Договору оренди, позивач звернувся з позовом до суду з вимогою визнати додаткову угоду, яка додавалася до клопотання про поновлення Договору оренди, укладеною та визнати відсутнім права оренди за відповідачем2.

У відзиві на позовну заяву суть заперечень відповідача2 проти задоволення позову зводиться до того, що у встановлений договором та законом строк позивач звернувся до відповідача з листом-повідомленням про намір скористатися переважним правом на поновлення договору оренди на новий строк 14 років, та розміру орендної плати. Водночас згідно із запропонованою редакцією додаткової угоди, що є додатком до листа повідомлення, позивач виклав у новій редакції договір, зі зміною в тому числі, строку дії договору; розміру орендної плати. Згоду щодо укладення договору оренди на змінених умовах відповідач не надав.

Ураховуючи недосягнення згоди сторін щодо поновлення договору оренди землі, чітку і однозначну відмову відповідача у поновленні договору оренди у встановлений законодавством строк відповідно до приписів статті 33 Закону України Про оренду землі, приймаючи до уваги відсутність волевиявлення орендодавця на продовження договірних відносин та реалізацію його права як власника на користування і розпорядження майном на власний розсуд відповідно до статей 317, 319 ЦК України, вважає дії Немирівської міської ради обґрунтованими і правомірними.

А тому відповідач2 просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

У відзиві на позовну заяву відповідач1 вказує, що Немирівська міська рада, як орендодавець та суб`єкт владних повноважень, діяла виключно в межах повноважень та у спосіб, передбачений законом. У межах розумної та добросовісної поведінки орган державної влади чи місцевого самоврядування як орендодавець, що представляє власника у спірних правовідносинах, може взагалі відмовити орендарю в укладенні договору, повідомивши його про наявність належних підстав для цього, зокрема про рішення орендодавця як власника більш розумно розпорядитись землею (в тому числі виставити право оренди на торги), чи вказавши на неналежне виконання орендарем умов договору.

Крім того, договір оренди землі від 05.05.2018 року не підлягає поновленню в силу дії Закону України Про оренду землі .

Поняття поновлення договору оренди, про яке йдеться у абзаці 4 Розділу Перехідні положення Закону Про оренду землі та поняття поновлення договору оренди, яке містилось у Законі Про оренду землі у попередній редакції, є змістовно різними. Натомість за загальним правилом дії законів у часі застосуванню підлягає стаття 33 Закону про оренду в редакції, чинній на момент звернення з такою вимогою, адже вказівки про інше положення законодавства не містять. За таких обставин твердження позивача, щодо спірних правовідносин підлягає застосуванню законодавство, яке було чинним на 14.04.2018 року - є помилковим.

За вказаних обставин, відповідач1 просить відмовити у задоволенні позову.

У відповіді на відзив відповідача2 позивач зазначає, що Немирівська міська рада знехтувала своїм обов`язковим провести перемовини з позивачем та узгодити істотні умови на яких мав бути поновленим договір оренди землі. В свою чергу, позивач зазначає, що у разі надходження від Немирівської міської ради пропозиції встановити при поновленні договору оренди землі річний розмір орендної плати - 7 500 грн за 1 га землі, як було запропоновано ФГ «АГРОМРІЯ-А», така би пропозиція була би акцептована. Позивач вважає, що Немирівська міська рада свідомо не розглянула у строк, встановлений Законом, оферту позивача про поновлення договору оренди землі.

У відповіді на відзив відповідача1 позивач зазначає, що представник ФГ «АГРОМРІЯ-А» у відзиві на позов зазначив, що позивач звернувся до Немирівської міської ради з листом-повідомленням про намір скористатися переважним правом на поновлення договору оренди зі зміною строку його дії - 14 років, та розміру орендної плати. Договір оренди землі було укладено на 7 років. У разі його поновлення ще на 7 наступних років, то загальний строк дії договору оренди становитиме 14 років. Тому позивач і запропонував Немирівській міській раді поновити договір оренди землі на 7 років та зазначити в додатковій угоді загальний строк дії договору оренди землі 14 років. Також в договорі оренди землі річний розмір орендної плати становив 12% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок. Згідно з витягами із технічної документації із нормативної грошової оцінки сума нормативної грошової оцінки земельних ділянок у 2025 році становить: 51 610,78 грн (36 221,86 грн + 15 388,92 грн). Копії даних витягів містяться в матеріалах справи. Відповідно річний розмір орендної плати становив би: 6 193,29 грн (51 610,78 грн х 12%).

Натомість, позивач запропонував Немирівській міській раді річну орендну плату за оренду земельних ділянок у розмірі 16 786,70 грн. Запропонований розмір плати більший у 2,7 разів (16 786,70 грн / 6 193,29 грн), ніж розмір визначений у договорів оренди землі (12% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок). Сплата розміру орендної у збільшеному розміру не призводить до порушення прав орендодавця.

Немирівська міська рада відмовила позивачу у поновленні договору оренди землі не з підстави не досягнення згоди щодо зміни істотних умов. Оскільки, позивач запропоновував при поновлені договору оренди землі збільшений розмір орендної плати, що відповідає інтересам орендаря, тому права Немирівської міської ради не порушено.

З урахуванням викладеного суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. У ч. 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України, Законом України Про оренду землі. Тобто до спірних правовідносин підлягають застосуванню саме спеціальні норми Земельного Кодексу України та Закону України Про оренду землі.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України Про оренду землі, орендодавцем земельної ділянки, що входить до складу спадщини, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття після спливу шести місяців з дня відкриття спадщини, є особа, яка управляє спадщиною.

Орендодавцем за вказаним Договором визначено Немирівську районну державну адміністрацію. Розпорядником спільних земельних ділянок наразі є Немирівська міська рада.

Відповідно до частини 5 ст. 1277 Цивільного кодексу України спадщина, не прийнята спадкоємцями, охороняється до визнання її відумерлою відповідно до статті 1283 Цивільного кодексу, якою визначено, що охорона спадкового майна здійснюється в інтересах спадкоємців, відказоодержувачів та кредиторів спадкодавця з метою збереження його до прийняття спадщини спадкоємцями або набрання законної сили рішенням суду про визнання спадщини відумерлою.

Нотаріус або в сільських населених пунктах - уповноважена на це посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини за заявою спадкоємців або за повідомленням підприємств, установ, організацій, громадян, або на підставі рішення суду про оголошення фізичної особи померлою чи за своєю власною ініціативою вживає заходів до охорони спадкового майна.

Охорона спадкового майна триває до закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини, або набрання законної сили рішенням суду про визнання спадщини відумерлою.

Особи або органи, що вживають заходів з охорони спадкового майна, мають право укладати договори з третіми особами, спрямовані на забезпечення охорони спадкового майна.

Витрати на охорону спадкового майна відшкодовуються спадкоємцями відповідно до їхньої частки у спадщині, а у разі визнання спадщини відумерлою - органом місцевого самоврядування, який від імені територіальної громади здійснює право власності щодо спадщини, яку визнано відумерлою.

Відповідно до ст. 1285 Цивільного кодексу України, якщо у складі спадщини є майно, яке потребує утримання, догляду, вчинення інших фактичних чи юридичних дій для підтримання його в належному стані, нотаріус, а в населених пунктах, де немає нотаріуса, - відповідний орган місцевого самоврядування, у разі відсутності спадкоємців або виконавця заповіту укладають договір на управління спадщиною з іншою особою.

У разі відсутності спадкоємців або виконавця заповіту особою, яка управляє спадщиною, до складу якої входить земельна ділянка, є сільська, селищна, міська рада за місцезнаходженням такої земельної ділянки.

Особа, яка управляє спадщиною, має право на вчинення будь-яких необхідних дій, спрямованих на збереження спадщини до з`явлення спадкоємців або до прийняття спадщини.

Особа, яка управляє спадщиною, має право на плату за виконання своїх повноважень.

Вказаними нормами визначено обов`язок органу місцевого самоврядування щодо визнання спадщини відумерлою.

Немирівська районна державна адміністрація (наразі - Немирівська міська рада) діяла та продовжує діяти не як власник чи розпорядник земель комунальної або державної власності, а як управитель спадщини.

Суд зазначає, що стаття 19 Закону України Про оренду землі є спеціальною нормою, ч. 6 ст. 19 якої встановлено, що особа, яка управляє спадщиною, у складі якої є земельна ділянка сільськогосподарського призначення, що не перебуває в оренді, має право передати таку земельну ділянку в оренду на строк, передбачений цією статтею, без права на поновлення договору оренди землі.

Якщо строк дії договору оренди землі, що не містить умови про його поновлення, закінчився у день або після смерті орендодавця, договір за заявою орендаря поновлюється на той самий строк і на тих самих умовах до моменту державної реєстрації права власності спадкоємця на земельну ділянку або державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку за рішенням суду про визнання спадщини відумерлою. Зазначена заява має бути подана до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно протягом одного місяця з дня, коли орендарю стало відомо про смерть орендодавця. З моменту державної реєстрації права власності спадкоємця на земельну ділянку, передану в оренду особою, яка управляє спадщиною, або державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку за рішенням суду про визнання спадщини відумерлою договір оренди припиняється, а державна реєстрація припинення права оренди проводиться одночасно з державною реєстрацією права власності (ч. 7 ст. 19 Закону України Про оренду землі).

Судом встановлено, що Немирівською районною державною адміністрацією як управителем спадщини, яким наразі виступає Немирівська міська рада, було укладено Договір оренди землі від 05.05.2018 вже після смерті власника земельних часток (паїв), на земельні ділянки якого площею 0,8305 га та 1,5676 га мали бути видані державні акти спадкоємцю.

З урахуванням викладеного, до даних правовідносин положення частини 7 ст. 19 Закону України Про оренду землі застосуванню не підлягають.

Ч. 3 ст. 5 Цивільного кодексу України визначено, якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Як вбачається з матеріалів справи, на час звернення позивача з додатковою угодою до договору оренди землі діяла нова редакція Закону України Про оренду землі із внесеними змінами, а тому до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення Закону України Про оренду землі в редакції, чинній на момент звернення позивача із вимогою про визнання укладеною додаткової угоди. Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 23.11.2023 у справі №906/1314/21.

Суд зауважує, що викладена в ч. 6 ст. 19 Закону України Про оренду землі норма є імперативною, а тому Немирівська міська рада позбавлена права поновлювати договір оренди землі у даному випадку в силу приписів законодавства, що в свою чергу не може розцінюватись як порушення переважного права позивача на поновлення договору оренди.

За урахуванням викладеного суд відмовляє в задоволенні позовної вимоги про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі від 05.05.2018.

Як наслідок, похідна вимога про визнання відсутнім прав оренди у відповідача2 розгляду не підлягає.

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою (ч.2 ст.74 ГПК України).

Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи фактичні обставини справи та положення чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є безпідставними та недоведеними і в їх задоволенні слід відмовити.

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Щодо вимоги про стягнення з відповідачів витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 40000,00 грн суд зазначає наступне.

За змістом статті 123 ГПК до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 126 Господарського процесуального кодексу України Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

П. 2 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

29.09.2025 до суду від представника позивача надійшла заява про стягнення з відповідачів витрат на правничу допомогу у розмірі 40000,00 грн. До вказаної заяви долучено копії:

- Договору про надання правової допомоги від 07.07.2024,

- Додаткової угоди від 16.06.2025,

- Опису наданих послуг від 24.09.2025,

- Акту приймання-передачі наданих послуг від 24.09.2025.

З урахуванням відмови у задоволенні позовних вимог, понесені витрат на правничу допомогу залишаються за позивачем.

Керуючись статтями 2, 5, 7, 8, 10, 11, 13-15, 18, 42, 45, 46, 73, 74,76- 79, 86, 91,104, 123, 129, 185,191,232,233, 236-238, 240-242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову відмовити повністю.

Понесені позивачем судові витрати залишити за позивачем.

Примірник повного судового рішення направити учасникам справи в зареєстровані електронні кабінети в підсистемі ЄСІТС Електронний суд.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення (ч.1 ст.256 ГПК України).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано (ч.1 ст.241 ГПК України).

Апеляційна скарга подається відповідно до ст. 256, 257 ГПК України.

Повне рішення складено 15 грудня 2025 р.

Суддя Маслій І.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи