ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" грудня 2025 р. Справа№ 910/6391/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ходаківської І.П.

суддів: Демидової А.М.

Владимиренко С.В.

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"

на ухвалу господарського суду міста Києва від 15.10.2025 (про зупинення провадження у справі) (повну ухвалу складено та підписано 15.10.2025)

у справі № 910/6391/25 (суддя Ломака В.С.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕКТРУМ ЕССЕТС"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про витребування прав вимоги та зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.

В травні 2025 року Публічне акціонерне товариство "АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ ПРОМИСЛОВО-ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК" (далі - позивач, Банк) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕКТРУМ ЕССЕТС" (далі - відповідач, Товариство) про:

- витребування у відповідача на користь Банку прав вимоги, набутих за Договором про відступлення прав вимоги від 18.07.2024 № 2 (протокол торгів від 07.02.2024 №GFD001-UA-082);

- зобов`язання Товариства повернути позивачу усі отримані оригінали документів за актом прийому-передачі документів від 18.07.2024 до договору про відступлення прав вимог від 18.07.2024 № 2.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.05.2025, серед іншого, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/6391/25; на підставі статті 50 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

Короткий зміст клопотання

16.09.2025 через підсистему "Електронний суд" надійшло сформоване у цій системі клопотання Товариства, в якому останнє просило суд зупинити провадження у справі №910/6391/25 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 910/9233/25 за позовом Товариства до Банку про визнання недійсним одностороннього правочину з розірвання Договору про відступлення прав вимоги від 18.07.2024 № 2.

В обґрунтування клопотання Товариство посилалось на те, що:

з огляду на порушення, на переконання Банку, Товариством запевнень згідно з пунктом 18.1 Договору (колишній власник істотної участі Товариства - ОСОБА_1 є громадянкою російської федерації, про що Товариство знало та умисно приховало), 21.02.2025 Банк направив відповідачу вимогу про розірвання Договору та повернення отриманого за цим правочином. Товариство також вказувало, що вимога про повернення майна (яка становить предмет спору в справі № 910/6391/25) є похідною від правомірного розірвання Договору і не може існувати самостійно, тоді як відсутність або неправомірність розірвання наведеного правочину автоматично унеможливлює витребування спірного майна у порядку пункту 18.2 Договору;

зважаючи на заперечення відповідачем факту порушення ним викладених у пункті 18.1 Договору запевнень, а також правомірності вчиненого Банком одностороннього правочину з розірвання Договору, останнє звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Банку про визнання недійсним відповідного одностороннього правочину (справа № 910/9233/25).

оскільки обов`язкова передумова пред`явлення Банком вимог у справі № 910/6391/25 про повернення майна - факт розірвання Договору - наразі є предметом судового оскарження в іншому провадженні, Товариство просило суд зупинити провадження у даній справі, на підставі пункту 5 частини першої статті 227 ГПК України, до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 910/9233/25 за позовом Товариства до Банку про визнання недійсним одностороннього правочину.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її постановлення.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.10.2025 зупинено провадження у справі № 910/6391/25 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 910/9233/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕКТРУМ ЕССЕТС" до Публічного акціонерного товариства "АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ ПРОМИСЛОВО-ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК" про визнання недійсним одностороннього правочину. Зобов`язано сторони повідомити про результати розгляду по суті справи № 910/9233/25.

Ухвалу суду мотивовано тим, що розгляд даної справи, враховуючи презумпцію правомірності правочину, встановлену статтею 204 Цивільного кодексу України, неможливий до розгляду справи № 910/9233/25, в якій розглядається спір щодо чинності договору та наявності підстав для визнання недійсним одностороннього правочину з розірвання договору про відступлення прав вимоги від 18.07.2024 № 2.

Короткий зміст апеляційної скарги та її доводів.

Не погоджуючись з ухвалою господарського суду міста Києва від 15.10.2025 у справі № 910/6391/25, Публічне акціонерне товариство "АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ ПРОМИСЛОВО-ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК" звернулося до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, зокрема, ст.ст. 177, 227 ГПК України, справу направити до господарського суду міста Києва для продовження розгляду.

Апеляційна скарга обґрунтована посиланням на те, що приймаючи рішення про зупинення провадження, господарський суд міста Києва помилково визначив, що спочатку має бути розглянутий позов у справі № 910/9233/25 про визнання недійсним одностороннього правочину. Звернувшись з позовом про визнання недійсним одностороннього правочину з розірвання договору № 2 від 18.07.2024 про відступлення права вимоги, ТОВ "СПЕКТРУМ ЕССЕТС", враховуючи, що Публічне акціонерне товариство "АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ ПРОМИСЛОВО-ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК" вже ініціювало спір про захист свого права, обрало неналежний спосіб захисту.

Позиції інших учасників справи

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб подав до Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить її задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що у даній справі можна встановити обставини без очікування результатів розгляду справи № 910/9233/25.

ТОВ "СПЕКТРУМ ЕССЕТС" подало до Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а ухвалу господарського суду міста Києва - без змін, зазначаючи, що враховуючи презумпцію правочину, спір у даній справі неможливо розглянути до розгляду справи № 910/9233/25, у якій розглядається спір щодо чинності договору та наявності підстав для визнання недійсним одностороннього правочину з розірвання договору.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2025 (колегія суддів: головуюча - Ходаківська І. П., судді Демидова А. М., Владимиренко С. В.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на ухвалу господарського суду міста Києва від 15.10.2025 у справі № 910/6391/25 та призначено її до розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи.

Пунктом 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

По своїй суті зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Підстава, передбачена пунктом 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України виникає в процесі тоді, коли ухвалення рішення можливо після підтвердження фактів, що мають преюдиційне значення для даної справи, в іншій справі, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Зупинення провадження допускається лише тоді, коли розглядати справу далі неможливо. Ця підстава зупинення застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного складу господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Відтак, об`єктивна неможливість розгляду справи полягає у взаємозв`язку підстав позову, що розглядається, з юридичними фактами, які будуть встановлені судовим рішенням в іншій пов`язаній справі.

Водночас пов`язаною справою є така інша справа, в якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання та оцінку доказів у цій справі; у тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини 4, 6 статті 75 Господарського процесуального кодексу України).

Як встановив суд першої інстанції та вбачається із матеріалів справи, у провадженні господарського суду міста Києва (суддя Чебикіна С.О.) перебуває справа № 910/9233/25, в рамках якої Товариством заявлено вимоги до Банку про визнання недійсним одностороннього правочину з розірвання Договору про відступлення прав вимоги від 18.07.2024 № 2.

Позовні вимоги у справі № 910/9233/25 обґрунтовані відсутністю у Банку підстав для розірвання Договору, оскільки не існувало доведеного факту порушення запевнень за пунктом 18.1 цього Договору станом на дату його укладення, а Товариство на час підписання наведеної угоди не володіло інформацією щодо наявності у ОСОБА_2 громадянства рф; єдине громадянство ОСОБА_2 , щодо якого Товариство було обізнане - громадянство США. У той же час, Банк не мав та не має жодних доказів щодо наявності громадянства рф у ОСОБА_2 , тоді як одностороннє розірвання Банком Договору ґрунтується лише на припущеннях та вчинене з порушенням договірних умов та вимог, передбачених статтями 598, 651-652 Цивільного кодексу України.

При цьому обставини, які будуть встановлені у справі № 910/9233/25 (вчинення Банком правочину щодо одностороннього розірвання Договору, припинення прав та обов`язків у сторін цього договору та, відповідно, наявність підстав для виникнення у нового кредитора (Товариства) зобов`язання до дня розірвання Договору повернути у власність Банку все набуте за цим правочину на підставі його пункту 18.2), матимуть преюдиційне значення для справи № 910/6391/25.

Слід звернути увагу на те, що одностороння відмова від договору є юридичним фактом, який зумовлює його розірвання, отже, є правочином, який має юридичні наслідки у вигляді припинення господарських правовідносин. Розірвання господарського договору може здійснюватися за згодою сторін і в разі односторонньої відмови від нього. За загальним правилом, розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, однак, окремі види договорів допускають можливість одностороннього розірвання договору. Крім того, право сторони на одностороннє розірвання договору може бути встановлене законом або безпосередньо в договорі.

Також слід зазначити, що у даному спорі (справа № 910/6391/25) вимога про недійсність, зокрема, одностороннього правочину з розірвання договору про відступлення прав вимоги від 18.07.2024 № 2, не заявлялась, а згідно з приписами частини 3 статті 237 ГПК України суд може визнати недійсним повністю чи у певній частині пов`язаний з предметом спору правочин, який суперечить закону, лише за заявою позивача (а не будь-якої сторони у спорі), поданою до закінчення підготовчого провадження, якщо позивач доведе, що він не міг включити відповідну вимогу до позовної заяви із незалежних від нього причин.

За таких обставин, розгляд даної справи, враховуючи презумпцію правомірності правочину, встановлену статтею 204 Цивільного кодексу України, неможливий до розгляду справи № 910/9233/25, в якій розглядається спір щодо чинності Договору та наявності підстав для визнання недійсним одностороннього правочину з розірвання договору про відступлення прав вимоги від 18.07.2024 № 2.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи об`єктивну неможливість розгляду цієї справи до вирішення справи № 910/9233/25, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність зупинення провадження у справі № 910/6391/25, в порядку п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 910/9233/25 за позовом Товариства до Банку про визнання недійсним одностороннього правочину з розірвання договору про відступлення прав вимоги від 18.07.2024 № 2.

Пунктом 4 частини 1 статті 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 5 частини першої статті 227 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Щодо постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 27.09.2023 у справі № 588/1156/21, на яку посилається скаржник, вона стосується спору між фізичними особами про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом. Справа №910/6391/25 стосується спору між юридичними особами про повернення прав вимоги за договором у зв`язку з вчиненим господарським правопорушенням. Справи не є подібними ні за змістовим, ні за суб`єктним, ні за об`єктними критеріями. Тому висновки Верховного Суду у справі № 588/1156/21 не застосовуються до справи № 910/6391/25.

Також суд апеляційної інстанції не бере до уваги посилання скаржника на правову позицію Великої палати Верховного Суду у постанові від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц, оскільки така позиція стосується вирішення спору по суті. Разом з тим, предметом позову у справі №522/1528/15-ц була вимога фізичної особи до юридичної особи про визнання договору поруки припиненим та частково недійсним. Відповідач у цій справі заперечував проти позову, оскільки судовим рішенням встановлено дійсність оспорюваного договору поруки, на підставі якого було стягнуто заборгованість із позивачки. Отже правовідносини у справі № 522/1528/15-ц не є подібними до правовідносин у справі № 910/6391/25, а тому відповідні висновки не підлягають врахуванню.

У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що учаснику справи надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.

Судові витрати

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за результатами розгляду апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду міста Києва від 15.10.2025 у справі № 910/6391/25 нзалишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення і не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя І.П. Ходаківська

Судді А.М. Демидова

С.В. Владимиренко