ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.12.2025 м. Івано-ФранківськСправа № 909/1226/25

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Горпинюка І.Є. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін справу № 909/1226/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гал Плюс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Франко-Агротрейд" про стягнення 1 049 075,65 грн

Суть спору.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Гал Плюс" через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи "Електронний суд" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Франко-Агротрейд" про стягнення 1 049 075,65 грн, з яких: 1 007 770,85 грн - основний борг, 37 660,26 грн - пеня, 3644,54 грн - три проценти річних.

Стислий виклад позиції позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № 21032024-ГАЛ ПЛЮС від 21 березня 2024 р. в частині оплати поставленого товару.

За неналежне виконання відповідачем договірних зобов`язань, позивач нарахував пеню (п. 7.2. Договору) та три проценти річних (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Стислий виклад заперечень відповідача.

Відповідач відзиву на позов не подав, проти позову не заперечив, доказів погашення заборгованості не надав.

Згідно з ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч. 9 ст. 165 ГПК України, ч. 2 ст. 178 ГПК України, суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Процесуальні дії у справі, вирішення заяв та клопотань.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Івано-Франківської області від 13.10.2025 для розгляду справи № 909/1226/25 визначено суддю Горпинюка І.Є.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 14.10.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 909/1226/25; ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами; встановив учасникам справи строки на подання суду відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення, а також обґрунтованого клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін у разі наявності заперечень проти розгляду справи без повідомлення (виклику) сторін. Також суд повідомив відповідача про його право у разі наявності заперечень проти розгляду справи без повідомлення (виклику) сторін, подати суду відповідне обґрунтоване клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін у строк для подання відзиву (ч. 7 статті 252 ГПК України).

Копію ухвали від 14.10.2025 про відкриття провадження у справі суд надіслав сторонам відповідно до вимог ст. 120 ГПК України.

Згідно з довідками про доставку електронного листа, копія зазначеної вище ухвали доставлена до електронних кабінетів позивача та відповідача 14.10.2025 о 20:05; представника позивача 14.10.2025 о 20:00.

Враховуючи те, що клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, та з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК України, справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Фактичні обставини справи, встановлені судом. Оцінка доказів. Норми права, які застосував суд, та інші мотиви ухваленого рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши відповідно до приписів статті 86 Господарського процесуального кодексу України в сукупності всі докази, які мають значення для вирішення спору по суті, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд встановив таке.

21.03.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Гал Плюс" (далі також - позивач/постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Франко-Агротрейд" (далі також - відповідач/покупець) був укладений договір поставки № 21032024-ГАЛ ПЛЮС, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити (передати у власність), а покупець прийняти і оплатити сільськогосподарську продукцію, а саме зернові культури, що далі іменуються "Товар", в асортименті (номенклатурі), кількості та за цінами, що зазначені у Специфікаціях, які є додатками до цього Договору та видаткових (товарних) накладних.

Пунктами 1.2 - 1.4 даного договору визначено, що асортимент (номенклатура), кількість, ціна та вартість Товару узгоджуються Сторонами в кожному окремому випадку поставки відповідної партії Товару згідно Специфікацій до Договору.

Товар згідно даного Договору поставляється партіями. Сторони погодились, що під партією Товару вважається та кількість (асортимент) Товару, поставка якого погоджена сторонами згідно Специфікації та засвідчена відповідною видатковою (товарною) накладною.

Загальний обсяг Товару, що поставляється за цим Договором, визначається протягом строку дії Договору з урахуванням кількості та асортименту (номенклатури) Товару за всіма поставленими відповідно до умов договору окремими партіями Товару.

Так, специфікаціями № 39 від 31.10.2024 та № 40 від 04.11.2024 до договору поставки № 21032024-ГАЛ ПЛЮС від 21.03.2024 передбачено наступні предмети поставки, а саме: кукурудза (зернова) у кількості 800 тон на суму 7 760 000,00 грн з ПДВ та кукурудза (зернова) у кількості 200 тон на суму 1 900 000,00 грн з ПДВ.

Відповідно до п. 3.1 договору, товар поставляється покупцю за адресою: м. Ізмаїл, вул. Судноремонтників, 1, Одеська область.

Пунктом 3.4 договору визначено, що товар (окрема партія) повинен бути поставлений постачальником покупцю у строк, що попередньо погоджується сторонами, але в будь якому разі, у строк, що не перевищує 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту здійснення покупцем попередньої оплати.

Датою поставки вважається дата отримання товару покупцем від постачальника в пункті поставки, що оформлюється видатковою накладною. Датою отримання товару вважається дата підписання видаткової накладної покупцем. Перехід права власності та ризиків втрати/зіпсування поставленого товару переходить до покупця з дати поставки (п. 3.5 договору).

За змістом п. 3.6 договору, постачальник зобов`язується при поставці товару забезпечити надання покупцю наступних супровідних документів: видаткову накладну із зазначенням номенклатури товару згідно Специфікації, що є невід`ємною частиною цього договору, товарно-транспортну накладну, сертифікат якості виробника продукції (виключно у випадку письмової вимоги покупця).

Пунктом 3.8 договору встановлено, що постачальник вважається таким, що виконав зобов`язання з поставки Товару, якщо він вчасно поставив якісний товар у пункт поставки згідно цього договору з усією передбаченою умовами Договору супроводжувальною документацією та якщо внаслідок прийому товару покупцем було встановлено, що товар повністю відповідає вимогам, визначеним сторонами у відповідній специфікації та умовами даного договору.

Приймання товару по кількості здійснюється покупцем відповідно до підписаних сторонами видаткових накладних (п. 5.2 договору).

Як встановлено судом, на виконання умов укладеного договору поставки, позивач поставив, а відповідач прийняв товар в кількості 1126,36 тон на загальну суму 10 888 855,95 грн, що підтверджується підписаними сторонами без зауважень та заперечень наступними видатковими накладними: № 593 від 01.11.2024 на суму 1 352 957,28 грн; № 594 від 02.11.2024 на суму 3 132 326,97 грн; № 595 від 03.11.2024 на суму 3 162 881,99 грн; № 603 від 04.12.2024 на суму 799 765,76 грн; № 604 від 05.11.2024 на суму 690 834,65 грн; № 605 від 05.11.2024 на суму 750 309,70 грн; № 612 від 09.11.2024 на суму 376 579,85 грн; № 705 від 21.11.2024 на суму 623 199,75 грн, копії яких наявні в матеріалах справи (а.с. 23-30).

Загальна кількість фактично поставленого товару була на 126,36 тон більша, ніж визначено Специфікаціями № 39 від 31.10.2024 та № 40 від 04.11.2024 до договору поставки№ 21032024- ГАЛ ПЛЮС від 21.03.2024, тобто вартість поставки збільшилася на 1 228855,95 грн. Як визначено вже згаданим пунктом 5.2 договору, загальна вартість поставленого товару визначається згідно накладних, на підставі яких здійснювались поставки товару, отже, покупець погодився отримати більшу кількість товару, про що свідчать підписи його посадових осіб на вищезазначених накладних.

Згідно з п.6.2 договору оплата за товар здійснюється покупцем в наступному порядку:

- 86 % попередня оплата від вартості товару;

- 14 % вартості товару - після оформлення та реєстрації постачальником, згідно чинного законодавства та у встановлений строк дії Договору, податкової накладної.

Оплата вартості товару проводиться покупцем по кожній окремій партії товару на підставі рахунку-фактури, наданого постачальником (п. 6.3 договору).

Так, відповідач, на виконання вимог п. 6.2 договору, повинен був сплатити попередню оплату в розмірі 86 % від вартості партії Товару, що мала складати 9 364 416,12 грн, але фактично ним здійснено оплату в розмірі 9 881 085,10 грн. Відповідно до цього ж пункту договору про порядок розрахунків, залишок коштів, що складає 14 % від вартості партії та становить 1 007 770,85 грн, повинен бути сплачений відповідачем після оформлення та реєстрації, згідно чинного законодавства та у встановлений строк дії договору, податкових накладних.

Позивачем по факту виконання обов`язку з поставки Товару на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Франко-Агротрейд" було вчасно сформовано та направлено на реєстрацію в ЄРПН податкові накладні: № 119 від 02.11.2024 на суму 3 132326,97 грн, в тому числі ПДВ на суму 384 671,73 грн; № 120 від 03.11.2024 на суму 3 162881,99 грн, в тому числі ПДВ на суму 388 424,10 грн; № 121 від 04.11.2024 на суму 799 765,76 грн, в тому числі ПДВ на суму 98 216,56 грн; № 122 від 05.11.2024 на суму 605 995,31 грн, в тому числі ПДВ на суму 84 839,34 грн; № 123 від 05.11.2024 на суму 750 309,70 грн, в тому числі ПДВ на суму 92 143,30 грн; № 124 від 09.11.2024 на суму 376 579,85 грн, в тому числі ПДВ на суму 46 246,65 грн; № 133 від 21.11.2024 на суму 623 199,75 грн, в тому числі ПДВ на суму 76 533,30 грн (а.с. 52-72).

Проте, згідно квитанцій від 03.12.2024 та 18.12.2024 року реєстрація вказаних податкових накладних була зупинена відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, оскільки обсяг постачання товару/послуги 1005, перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/ послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Згодом комісією Головного управління ДПС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації за розглядом наданого повідомлення та документів прийнято рішення про відмову в реєстрації зазначених вище податкових накладних. Вказане рішення комісії Головного управління ДПС в Одеській області оскаржене позивачем в судовому порядку.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16.06.2025 у справі № 420/12574/25, яке набрало законної сили, зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні відповідача, в тому числі і виписаних на отримувача послуг ТОВ "Франко-Агротрейд". Так, на виконання вказаного рішення суду, з боку податкової служби 22.08.2025 здійснено реєстрацію всіх податкових накладних, що були виписані на ТОВ "Франко-Агротрейд" на загальну суму ПДВ 997 095,70 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У відповідності до п. 19 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 29 грудня 2010 р. № 1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення);

неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Відповідач відзиву на позов не подавав, наявної заборгованості та факту реєстрації податкових накладних не заперечував.

Враховуючи обставини набрання законної сили 08.08.2025 рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.06.2025 у справі № 420/12574/25 щодо обов`язку податкового органу зареєструвати податкові накладні, суд вважає доведеним позивачем, що зазначені вище податкові накладні за договором поставки зареєстровано в Єдиному державному реєстрі податкових накладних 22.08.2025, тому саме з 22.08.2025 у відповідача виникло зобов`язання з оплати 14 % вартості Товару, що з урахуванням попередніх оплат складає 1 007 770,85 грн та є сумою боргу, яку відповідач зобов`язаний сплатити.

Пунктом 10.14 договору зафіксовано можливість обміну сторонами сканованими копіями документів шляхом використання електронної пошти. Так, позивач 03.09.2025 повідомив відповідача про реєстрацію податкових накладних та про настання строку оплати решти коштів за фактично поставлений товар, що становить 1 007 770,85 грн (з урахуванням попередніх оплат за поставлений товар), направивши на електронну адресу останнього лист-повідомлення.

Оскільки, вказаний лист залишився без відповіді, позивач повторно 29.09.2025 на електронну адресу відповідача направив претензію (вимогу) вих. № 29-2/09-25 щодо виконання останнім свого зобов`язання з оплати поставленого товару в розмірі 1007770,85 грн та Акт звірки (а.с. 49). Одночасно, як стверджує у позовній заяві позивач, 02.10.2025 оригінал претензії (вимоги) з додатками направлено поштовим зв`язком на адресу відповідача з повідомленням про вручення.

Відповідач відповіді на претензію не надав, Акт звірки зі своєї сторони не підписав, письмових мотивованих зауважень до Акту звірки, як це передбачено п.6.7 договору, не заявив та заборгованість у розмірі 1 007 770,85 грн. не сплатив. Вказане стало підставою для звернення позивача до суду з відповідним позовом у даній справі.

Згідно з частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

За своєю правовою природою між сторонами було укладено договір поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання, в тому числі Глави 54 Цивільного кодексу України.

За приписами ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Позивач та відповідач уклали договір поставки, визначивши умови, права та обов`язки сторін, які є обов`язковими для них.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковий для виконання сторонами.

За змістом ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України обумовлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і оплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 663 Цивільного кодексу України унормовано, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Як вбачається із наявних у матеріалах справи видаткових накладних, відповідачу було поставлено товар в кількості 1 126,36 тон на загальну суму 10 888 855,95 грн. Вказані вище видаткові накладні підписані представниками сторін та скріплені печатками. Більше того, як зазначалось вище, за фактом поставки товару відповідачу позивач склав та зареєстрував в ЄРПН (на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.06.2025 у справі № 420/12574/25). Отже, матеріалами справи належним чином підтверджується поставка позивачем відповідачу згідно договору та специфікацій товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Позивач стверджує, а у суду відсутні підстави для сумніву у достовірності таких тверджень, що ТОВ "Франко-Агротрейд" на виконання своїх зобов`язань було перераховано ТОВ "ГАЛ ПЛЮС" в якості попередньої оплати за товар кошти у розмірі 9 881 085,10 грн, водночас, в повному обсязі відповідач свого обов`язку з оплати отриманого товару не виконав, у зв`язку з чим, борг відповідача перед позивачем становить 1007770,85 грн. Розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується документально. Доказів на спростування таких обставин відповідач не надав.

У контексті викладеного, виходячи з усієї сукупності обставин і доказів, з`ясованих та досліджених у ході розгляду даної справи, враховуючи їх вірогідність та взаємозв`язок, відповідно до ст. 86 ГПК України, зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення боргу в розмірі 1 007 770,85 грн обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Крім того, посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань за Договором, Товариство з обмеженою відповідальністю "ГАЛ ПЛЮС" вказує на наявність правових підстав для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Франко-Агротрейд" пені та 3 % річних.

Щодо стягнення пені.

Підпунктом 7.2. договору № 21032024-ГАЛ ПЛЮС від 21.03.2024 сторони погодили, що за несвоєчасне виконання п. 6.2 цього договору покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку суми пені, остання обрахована за період з 28.08.2025 по 10.10.2025 та становить 37 660,26 грн.

Судом встановлено, що відповідач обов`язку по сплаті коштів у визначений Договором та Специфікацією строк не виконав, допустивши прострочення виконання зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом або договором відповідальності.

Пунктом 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені, суд бере до уваги приписи п.6.2 договору, яким встановлено обов`язок, відповідача як покупця здійснити оплату у розмірі 14 % вартості товару після оформлення та реєстрації податкової накладної. Тобто, строк оплати зазначеної частини коштів, з урахуванням ч.1 ст.692 ЦК України, а також приписів ст.253 цього Кодексу настав 23.08.2025, оскільки днем реєстрації податкових накладних є 22.08.2025 (на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.06.2025 у справі № 420/12574/25). Беручи до уваги викладене, відповідач вважається таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання з 23.08.2025, а не з 28.08.2025 як зазначив позивач. Однак, враховуючи відсутність у суду повноважень виходити за межі пред`явлених позовних вимог, суд погоджується з розрахунком позивача. Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення пені в сумі 37 660,26 грн визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо стягнення 3% річних.

У зв`язку з простроченням виконання відповідачем зобов`язання в частині своєчасної та повної оплати за поставлений позивачем товар, позивачем нараховано та заявлено до стягнення 3644,54 грн - 3% річних за період з 28.08.2025 по 10.10.2025.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідач не надав суду свого контррозрахунку даних позовних вимог, хоча мав можливість скористатись відповідними процесуальними правами і надати документи в обґрунтування своєї позиції по суті заявлених позовних вимог.

У зв`язку з викладеним вище та беручи до уваги, те, що відповідно до ч. 2 ст. 237 ГПК України, суд позбавлений можливості виходити у рішенні за межі позовних вимог, підставними слід вважати вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних від суми боргу в загальному розмірі 3644,54 грн в межах обрахованого строку.

Оскільки матеріалами справи підтверджується прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання за договором № 21032024-ГАЛ ПЛЮС від 21.03.2024, в силу положень ст.625 Цивільного кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 3 % річних в розмірі 3644,54 грн

За результатами з`ясування обставин, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог і з наданням оцінки всім аргументам у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. ст. 75-79, 86 ГПК України, а також перевіривши суми заявлених до стягнення пені та 3% відсотків річних, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЛ ПЛЮС" до до Товариства з обмеженою відповідальністю "Франко-Агротрейд" про стягнення 1 007 770,85 грн - основного боргу, 37 660,26 грн - пені, 3644,54 - три проценти річних є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати.

Згідно з приписами п. 12 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі також - ГПК України) до основних засад (принципів) господарського судочинства віднесено, зокрема, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Склад та порядок розподілу судових витрат визначено главою 8 розділу I ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При зверненні з позовом, позивач сплатив судовий збір у розмірі 15 736,13 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 917 від 10.10.2025 (а.с. 11).

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в електронній формі, а тому у відповідності до частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" має застосовуватись коефіцієнт пониження 0,8. Тому сума витрат зі сплати судового збору, які суд розподіляє між сторонами становить 12 588.91 грн (15736.13 х 0,8), а надміру сплачений судовий збір в сумі 3147,22 грн може бути повернуто позивачу за його заявою у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до вимог пп. 2 ч. 1 статті 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення позову, судовий збір у розмірі 12 588,91 грн покладається на відповідача.

Вирішуючи питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 18 000,00 грн, з приводу чого позивач подав суду докази, суд враховує таке.

Згідно з ч. 1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У прохальній частині позовної заяви позивач, серед іншого, просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Франко-Агротрейд" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЛ ПЛЮС" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 30 000,00 грн.

05.11.2025 до суду від позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЛ ПЛЮС" через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи "Електронний суд" (документ сформований в системі "Електронний суд" 05.11.2025) надійшла заява (вх. № 18165/25), в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Франко-Агротрейд" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 18 000 грн.

Згідно приписів ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем подано суду наступні докази (у копіях документів):

- додаткова угода № 1 до договору про надання правничої допомоги № 01/25 від 08.09.2025;

- акт приймання-передачі наданих послуг від 03.11.2025 до Договору про надання правової допомоги № 01/25 від 08.09.2025;

- ордер на надання правничої допомоги від 10.10.2025;

- свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю КВ № 003916 від 21.08.2019.

Даними документами підтверджується, що позивач та адвокат Шинкаренко Л.О. Додатковою угодою № 1 до договору про надання правничої допомоги № 01/25 від 08.09.2025 погодили порядок оплати гонорару адвоката за надання професійної правничої допомоги у спорі про стягнення з ТОВ Франко-Агротрейд на користь ТОВ Гал Плюс заборгованості та штрафних санкцій за договором поставки № 21032024-ГАЛ ПЛЮС від 21.03.2024.

За змістом акту приймання-передачі наданих послуг від 03.11.2025 до Договору про надання правової допомоги № 01/25 від 08.09.2025, адвокат Шинкаренко Л.О. надала позивачу правничу допомогу відповідно до згаданої вище додаткової угоди: ознайомлення та вивчення матеріалів, наданих клієнтом щодо порушення умов договору поставки та стягнення штрафних санкцій, аналіз норм законодавства та судової практики по питанню, консультація (вказана вартість 3 000 грн); підготовка позовної заяви про стягнення суми боргу та штрафних санкцій за невиконання умов договору поставки та подача її до суду (15 000 грн).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 4, 5, 6 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18, від 08.04.2020 у справі №922/2685/19, від 30.11.2020 у справі №922/2869/19.

Суд виходить з того, що попри формальне розмежування на окремі види, надана адвокатом правнича допомога фактично становить єдиний комплекс дій, спрямованих на підготовку позовної заяви. Без ознайомлення та вивчення матеріалів справи, аналізу законодавства та судової практики неможлива якісна підготовка позовної заяви.

Оскільки відповідач відзиву на позов не подавав, справу розглянуто без виклику сторін, інша правнича допомога, окрім підготовки позовної заяви та подання її до суду з додатками, позивачу не надавалась.

Штучне дроблення послуг призводить до безпідставного збільшення вартості правничої допомоги, що є недопустимим, та не відповідає реальній вартості таких послуг

З огляду на викладене, враховуючи складність розглянутої справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, зважаючи на обсяг наданих адвокатських послуг, критерії розумності, співмірності, встановлення їхньої дійсності та необхідності, суд стягує з відповідача витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 15 000,00 грн за підготовку та подання позовної заяви.

Керуючись ст. 13, 73, 74, 86, 129, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЛ ПЛЮС" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Франко-Агротрейд" про стягнення 1 049 075,65 грн задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Франко-Агротрейд" (76018, Івано-Франківська обл., Івано-Франківський р-н, м. Івано-Франківськ, вул. Чорновола, буд. 7, оф. 213; ідентифікаційний код юридичної особи: 45143842) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гал Плюс" (65003, Одеська обл., м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, буд. 13, оф. 501; ідентифікаційний код юридичної особи: 20770740) 1 007 770,85 (один мільйон сім тисяч сімсот сімдесят) грн 85 коп. - основного боргу, 37 660 (тридцять сім тисяч шістсот шістдесят) грн 26 коп. пені, 3644 (три тисячі шістсот сорок чотири) грн. 54 коп. трьох процентів річних, 12 588 (дванадцять тисяч п`ятсот вісімдесят вісім) грн 91 коп. судового збору та 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн 00 коп. витрат на правничу допомогу адвоката.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Вебадреса, за якою можна знайти текст судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя І.Є. Горпинюк