номер провадження справи 27/145/25
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2025 Справа № 908/2672/25

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Дроздової С.С. при секретарі судового засідання Вака В.С., розглянувши матеріали справи

за позовом: Запорізької міської ради (пр. Соборний, буд. 206, м. Запоріжжя, 69105, ідентифікаційний код юридичної особи 04053915)

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Моісеєнко Вадима Григоровича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення 89 223 грн 17 коп.

за участю

позивача: Савченко І.Г., самопредставництво, витяг з ЄДР, посвідчення № 1600 від 20.05.2024

відповідача: не прибув

Суть спору:

Запорізька міська рада за допомого підсистеми Електронний суд звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Моісеєнко Вадима Григоровича заборгованості за договором оренди землі № 57 за період з 22.12.2021 по 31.12.2024 в сумі 89 223 грн 17 коп.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.08.2025 здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/2672/25 та визначено до розгляду судді Дроздовій С.С.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 02.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/2672/25, присвоєно справі номер провадження 27/145/25 розгляд справи по суті призначено на 29.09.2025.

Справа № 908/2672/25 розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

08.09.2025 за допомогою підсистеми Електронний суд Запорізькою міською радою подано до суду клопотання про долучення доказів.

22.09.2025 Фізичною особою-підприємцем Моісеєнко Вадима Григоровича за допомогою Електронний суд поданий до суду відзив на позовну заяву, у якій останній просить суд:

- зупинити розгляд справи № 908/2672/25, яка розглядається Господарським судом Запорізької області за позовом Запорізької міської ради до Моїсеєнко Вадима Григоровича щодо стягнення заборгованості по орендним платежам до розгляду Запорізьким окружним адміністративним судом судової справи № 280/5561/25, за позовом Моїсеєнко Вадима Григоровича до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Запорізька міська рада, про визнання протиправними дії Головного управління Держгеокадастру в Запорізькій області щодо застосування у витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 30.05.2024 року № НВ -024, вартості яка становить 1 062 655 грн 11 коп. у цінах 2024 року, невірного розміру коефіцієнта цільового призначення земельної ділянки Кцп -2.50 та наявності коефіцієнтів впливу локальних факторів КмЗ, шляхом виключення збільшуючого коефіцієнта 1,10 для земельних ділянок у зоні магістралей підвищеного місто формувального значення, і застосування коефіцієнту 0,80, щодо місцезнаходження земельної ділянки у санітарно захисній зоні, як такого, що містить недостовірну інформацію та суперечить чинному законодавству України;

- витребувати у Запорізької міської ради Витяг № НВ-024 від 30.05.2024 року з технічної документації нормативній грошовій оцінці земельних ділянок дата формування 26.03.2024 р., при розрахунку нормативно грошової оцінки земельної ділянки кадастровий номер :04:011:0015;

- залучити до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області (ел. пошта адреса вул. Українська, 50, м. Запоріжжя, 69095 ).

29.09.2025 представником відповідача подана до суду заява про перенесення судового засідання у справі № 908/2672/25 у зв`язку із зайнятістю представника в іншому судовому засіданні.

Ухвалою суду від 29.09.2025 відкладено розгляд справи, засідання суду призначено на 28.10.2025.

Ухвалою суду від 28.10.2025 вирішено перейти від спрощеного позовного провадження до розгляду справи № 908/2672/25 за правилами загального позовного провадження, підготовче провадження призначити на 24.11.2025.

У судовому засіданні 24.11.2025 представник відповідача підтримав клопотання про зупинення провадження у справі, просить суд зупинити розгляд справи № 908/2672/25, яка розглядається Господарським судом Запорізької області за позовом Запорізької міської ради до Моїсеєнко Вадима Григоровича щодо стягнення заборгованості по орендним платежам до розгляду апеляційної скарги на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 31.10.2025 у справі № 280/5561/25, за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Запорізька міська рада, про визнання протиправними дії Головного управління Держгеокадастру в Запорізькій області щодо застосування у витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 30.05.2024 року № НВ -024, вартості яка становить 1 062 655 грн. 11 коп. у цінах 2024 року, невірного розміру коефіцієнта цільового призначення земельної ділянки Кцп -2.50 та наявності коефіцієнтів впливу локальних факторів КмЗ, шляхом виключення збільшуючого коефіцієнта 1,10 для земельних ділянок у зоні магістралей підвищеного місто формувального значення, і застосування коефіцієнту 0,80, щодо місцезнаходження земельної ділянки у санітарно захисній зоні, як такого, що містить недостовірну інформацію та суперечить чинному законодавству України. Доказів подання апеляційної карги до Третього апеляційного адміністративного суду не надав .

24.11.2025 представник позивача заперечив проти зупинення провадження у справі, вважає, що справи № 908/2672/25 та № 280/5561/25 не пов`язані.

Ухвалою суду від 24.11.2025 у задоволенні клопотання Фізичної особи-підприємця Моісеєнко Вадима Григоровича про зупинення провадження у справі відмовлено, у задоволенні клопотання Фізичної особи-підприємця Моісеєнко Вадима Григоровича про залучення до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області відмовлено. Клопотання Фізичної особи-підприємця Моісеєнко Вадима Григоровича про витребування доказу залишено без задоволення. Підготовче провадження закрито, призначено справу до розгляду по суті 10.12.2025

Судове засідання 10.12.2025 проводилось за допомогою підсистеми Електронний суд та фіксацією судового засідання vkz.court.gov.ua.

Відповідно до ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, далі ГПК України, суд під час судового розгляду справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). За заявою будь-кого з учасників справи або за ініціативою суду повне фіксування судового засідання здійснюється за допомогою відеозаписувального технічного засобу (за наявності в суді технічної можливості та за відсутності заперечень з боку будь-кого з учасників судового процесу).

Суддею оголошено, яка справа розглядається, склад суду, та роз`яснено представникам позивача та відповідача, які прибули судове засідання, їх права, у тому числі право заявляти відводи.

Відводів складу суду не заявлено.

Судом розпочато розгляд справи по суті.

10.12.2025 представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Просив суд стягнути з відповідача заборгованості за договором оренди землі № 57 за період з 22.12.2021 по 31.12.2024 в сумі 89 223 грн 17 коп.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, сформував в системі «Електронний суд» (зареєстровано 10.12.2025 за вх. № 24840/08-08/25) клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи на іншу дату, у зв`язку з зайнятістю адвоката в кримінальному процесі у Запорізькому районному суді Запорізької області.

Частиною 2 ст. 202 ГПК України передбачено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Суд відзначає відсутність у даному випадку передбачених наведеною процесуальною нормою підстав для відкладення судового засідання.

Крім того, пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

У свою чергу, сторона зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, утриматися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Обґрунтовуючи підстави для відкладення розгляду справи відповідач зазначає про його неможливість прибути у судове засідання, у зв`язку із зайнятістю адвоката в кримінальному процесі у Запорізькому районному суді Запорізької області.

Однак, на переконання суду, такі причини не є підставою для відкладення розгляду справи по суті.

В матеріалах справи міститься відзив відповідача, відповідно до якого відповідач зазначив, що ним не укладався договір оренди земельної ділянки, договір оренди земельної ділянки був укладений 29.05.2007 № 57 з додатковими угодами від 22.05.2009 року № 57 від 17.07.2009 № 27, від 08.04.2010 № 06, відповідно до якого Запорізькою міською радою надано, а Величко Костянтином Володимировичем прийнято в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 0,0443, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідач зазначив, що до позову не надано витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 30.05.2024 року № НВ -024, нормативно грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :04:011:0015 становить 1 062 655 грн. 11 коп. у цінах 2024 року, що не дає можливості перевірити правильність нарахування заборгованості. Покупцем за договором є фізична особа ОСОБА_1 . Позов пред`явлено до ФОП Моїсеєнко В.Г. Позивачем не надано доказів того, що саме ФОП Моїсеєнко В.Г. здійснює господарську діяльність за адресою: АДРЕСА_2 та позивач не обґрунтовує, чому позов пред`явлено до ФОП Моїсеєнко В.Г., коли покупцем за договором є фізична особа Моїсеєнко В.Г.

Позивач скористався своїм правом та надав відповідь на відзив, вважає заперечення відповідача безпідставними, а позов обґрунтованим.

У судовому засіданні 10.12.2025, на підставі ст. 217 ГПК України суд закінчив з`ясування обставин та перевірки їх доказами і перейшов до судових дебатів ст. 218 ГПК України.

Судові дебати частина судового розгляду, що складаються з промов осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши представників сторін, дослідивши докази, суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення (скорочене), повідомив строк виготовлення повного тексту рішення та роз`яснив порядок і строк його оскарження.

Розглянувши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, заслухавши представника позивача, суд

УСТАНОВИВ:

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, право власності на об`єкт нерухомого майна: кафе літ. А, прибудова літ. А1, прибудова літ. А2, душ літ.В розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером :04:011:0015 площею 0,0443 га., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , з 22.12.2021 зареєстровано за Моісеєнко Вадимом Григоровичем.

Право власності на об`єкти нерухомого майна розташованих за адресою: АДРЕСА_2 перейшло від Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ «БУДІВЕЛЬНІ ПРОЕКТИ» до Моісеєнка Вадима Григоровича на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу нерухомого майна від 22.12.2021 № 1696.

Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ «БУДІВЕЛЬНІ ПРОЕКТИ» набуло права власності на вказане нерухоме майно від Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК» з 21.03.2021, яке в свою чергу набуло права власності від Величка Костянтина Володимировича з 14.03.2019.

Між Запорізькою міською радою (Орендодавець) та Приватним підприємцем Величко Костянтином Володимировичем був укладений договір оренди землі від 29.05.2007 № 57 з додатковими угодами від 22.05.2009 № 57, від 17.07.2009 № 27, від 08.04.2010 № 06 (далі-Договір оренди землі).

Відповідно до п. 1 Договору оренди землі Орендодавець, відповідно до рішення четвертої сесії п`ятого скликання Запорізької міської ради № 6/31 від 20.09.2006 надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для розташування кафе з літнім майданчиком, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Зачиняєва, 50-а.

Відповідно до п. 2 Договору оренди землі в оренду передаються земельні ділянки загальною площею 0,4000 га.

На земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна: будівлі та споруди, які є власністю орендаря, інші об`єкти інфраструктури відсутні (п. 3 Договору оренди землі).

Відповідно до п. 4 Договору оренди землі земельна ділянка передається в оренду разом з будівлями та спорудами.

Згідно п. 5 Договору оренди землі нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: 117 620 грн 93 коп., у цінах 2007 року.

Договір укладено на двадцять років, до 29.05.2027 (п. 8 Договору оренди землі).

Згідно п. 9 Договору оренди землі, орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі та в розмірі: 1 764 грн 31 коп., що складає 1,5% нормативної грошової оцінки земельної ділянки за календарний рік в цінах 2007 року.

Відповідно до п. 11 Договору оренди землі орендна плата вноситься щомісячно рівними частинами протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця на розрахунковий рахунок місцевого бюджету.

Запорізька міська рада повністю виконала покладені на неї зобов`язання передбачені договором, та передала орендарю земельну ділянку з кадастровим номером :04:011:0015, а Орендар прийняв вказану земельну ділянку в оренду.

В подальшому між Запорізькою міською радою та Приватним підприємством Величко Костянтином Володимировичем укладено додаткові угоди до Договору оренди землі: від 22.05.2009 № 57, від 17.07.2009 № 27 та від 08.04.2010 № 06, відповідно до якої п. 9 Договору оренди землі викладено в наступній редакції: «орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі та в розмірі: 4 599 грн 77 коп., що складає трикратний розмір земельного податку за календарний рік в цінах 2010 р. із врахуванням часткового звільнення орендаря від сплати орендної плати на 2010 рік»

Договором оренди землі 29.05.2007 № 57 та додатковими угодами від 22.05.2009 № 57, від 17.07.2009 № 27, від 08.04.2010 № 06, не вносились зміни до сторін договору, призначення земельної ділянки з кадастровим номером :04:011:0015 за договором визначено - для комерційного використання з метою розташування кафе з літнім майданчиком, права та обов`язки за яким перейшли до Фізичної особи-підприємця Моісеєнко Вадима Григоровича.

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань до Моісеєнко В. Г. має статус фізичної особи-підприємця з 27.02.2007 і не припинено на момент подання цієї позовної заяви

30.06.2015 Запорізькою міською радою було прийнято рішення № 7 "Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя", згідно з яким вирішено, зокрема, впровадити оподаткування земель міста на підставі нової нормативної грошової оцінки з 01.01.2016. Рішення за № 7 було оприлюднене 14.07.2015 в газеті «Запорізька Січ» та набрало чинності з 01 січня 2016 року.

30.06.2015 Запорізька міська рада прийняла рішення № 6 «Про встановлення податку на майно (в частині плати за землю). Відповідно до додатку 3 цього рішення, встановлено розмір орендної плати за використання земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності (у відсотках від їх нормативної грошової оцінки).

28.11.2018 Запорізькою міською радою було прийнято рішення № 26 Про встановлення розміру орендної плати за землю, яким було встановлено розміри орендної плати за використання земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності (у відсотках від їх нормативної грошової оцінки).

Відповідно додатку до вказаного рішення, річний розмір орендної плати для земельної ділянки з кадастровим номером: :04:011:0015 складає 3% від нормативної грошової оцінки.

Рішення Запорізької міської ради від 30.06.2015 № 7 та від 28.11.2018 № 26 не змінювались та не скасовувались і є чинними.

В даному випадку має місце зміна нормативної грошової оцінки землі, що призвело до зміни розміру орендної плати за договором.

Проте, відповідач не сплачував орендну плату за Договором оренди землі у 2021-2024 роках відповідності до нової нормативної грошової оцінки з 2016 року внаслідок чого у нього утворилась заборгованість зокрема, за період 22.12.2021 по 31.12.2024 включно у розмірі 89 223 грн 17 коп., що стало підставою для звернення позивача з цим позовом до суду.

Дослідивши матеріали справи, суд при прийнятті рішення враховує наступне.

Статтею 13 Конституції України визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно ст. 83 Земельного кодексу України, землі, які належать на праві власності територіальним громадам, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування; в) землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону.

Формування земельної ділянки, відповідно ст. 79-1 Земельного кодексу України, полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Як встановлено судом, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, право власності на об`єкт нерухомого майна: кафе літ. А, прибудова літ. А1, прибудова літ. А2, душ літ.В розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером :04:011:0015 площею 0,0443 га., яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Зачиняєва, буд. 50а, з 22.12.2021 зареєстровано за ОСОБА_2 .

Право власності на об`єкти нерухомого майна розташованих за адресою: АДРЕСА_2 перейшло від Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ «БУДІВЕЛЬНІ ПРОЕКТИ» до Моісеєнка Вадима Григоровича на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу нерухомого майна від 22.12.2021 № 1696.

Отже, земельна ділянка з кадастровим номером: :04:011:0015 по вул. Зачиняєва, буд. 50а, у м. Запоріжжі належить на праві комунальної власності Територіальній громаді міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради.

Протилежного матеріали справи не містять та сторонами не надано.

Частиною 1 статті 377 ЦК України визначено, що до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Істотною умовою договору, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, який розміщений на земельній ділянці і перебуває у власності відчужувача, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача (попереднього власника) відповідного об`єкта до набувача такого об`єкта.

Згідно ст. 120 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти.

До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Порядок і умови переходу права на оренду земельної ділянки врегульовано і в ст. 7 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Верховний Суд, здійснюючи тлумачення вказаних вище норм матеріального права, а саме ст. 7 Закону України "Про оренду землі", у постанові від 29.08.2018 у справі № 920/675/17, серед іншого, дійшов висновку, що у розумінні наведених положень при виникненні в іншої особи права власності на жилий будинок, будівлю або споруду (відповідно до договору, який містить необхідні за законом істотні умови), право попереднього власника або користувача припиняється в силу прямої вказівки закону без припинення у цілому договору оренди земельної ділянки; відповідно, новий власник об`єкта нерухомості, якому переходить право оренди, набуває права оренди за чинним договором оренди, а не у порядку повторного надання земельної ділянки, тобто має місце заміна сторони у зобов`язанні.

Велика Палата Верховного Суду вже неодноразово звертала увагу на те, що у нормах ст. 120 ЗК України, ст. 377 ЦК України, а також і в інших положеннях законодавства фактично закріплений принцип "superficies solo cedit" збудоване на поверхні слідує за нею, який є одним з основоположних принципів земельного, а також цивільного законодавства (узгоджується з постановами від 04.12.2018 у справі № 910/18560/16, від 03.04.2019 у справі № 921/158/18, від 22.06.2021 у справі № 200/606/18, від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19, від 20.07.2022 у справі № 923/196/20). Наведена позиція викладена у Постанові ВС КГС від 02 квітня 2024 року у справі № 922/1163/23.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду розглянув справу № 914/637/19 та встановив, що відповідно до чинного законодавства орендодавцем та стороною договору оренди стає новий власник земельної ділянки, договір оренди не припиняє свою дію, і новий власник набуває статусу орендодавця разом із належними орендодавцю за договором правами і обов`язками.

Судді Верховного Суду підкреслили, що частиною 3 статті 9 Закону України «Про оренду землі» також визначено, що до нового власника орендованої земельної ділянки переходять права та обов`язки орендодавця за договором оренди цієї земельної ділянки. Чинне законодавство передбачає, що у договорі оренди землі може бути замінено як орендаря, так і орендодавця, і таке законодавче регулювання спрямоване на збереження попередніх існуючих орендних відносин при переході права власності на земельну ділянку чи реорганізації орендаря. Також ВС зауважив, що при відчуженні орендованої земельної ділянки попередній власник вибуває із орендних відносин, а новий власник має право і водночас зобов`язаний стати орендодавцем за договором оренди. При цьому законом встановлено обов`язок особи у разі набуття права власності на земельну ділянку, що перебуває в оренді на підставі чинного договору оренди землі, повідомити орендаря про факт переходу права власності на земельну ділянку, а також надати інформацію, що дозволить орендарю виконувати обов`язок зі сплати орендної плати, а також інші умови договору.

Отже, відповідно до чинного законодавства орендодавцем та стороною договору оренди стає новий власник земельної ділянки, договір оренди не припиняє свою дію, і новий власник набуває статусу орендодавця разом із належними орендодавцю за договором правами і обов`язками. При цьому ВС зазначив, що за замістом статті 148- 1 Земельного кодексу України, момент переходу прав та обов`язків попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди чітко визначений та пов`язаний із моментом переходу права власності на земельну ділянку.

Верховний Суд у постанові від 17.11.2020 у справі № 904/5968/19 наголосив, що у разі переходу права власності на нерухомість заміна орендаря земельної ділянки у відповідному чинному договорі оренди землі відбувається автоматично, в силу прямої норми закону, незалежно від того, чи відбулося документальне переоформлення орендних правовідносин шляхом внесення змін у договір стосовно орендаря, оскільки переоформлення лише формально відображає те, що прямо закріплено в законі. Таким чином, особа, яка набула права власності на це майно фактично стає орендарем земельної ділянки, на якій воно розміщене, у тому ж обсязі та на умовах, як і у попереднього власника. При цьому договір оренди цієї земельної ділянки щодо попереднього її користувача (попереднього власника нерухомого майна) припиняється відповідним договором, на підставі якого новим власником набуто право власності на розташоване на цій земельній ділянці майно, отже договір оренди не підлягає розірванню.

Враховуючи наведене, необхідно зробити висновок, що після переходу до відповідача права власності на нерухомість по АДРЕСА_2 , договір оренди від 29.05.2007 № 57 земельної ділянки площею 0,0443 га, кадастровий номер: :04:011:0015, по вул. Зачиняєва, буд. 50а, у м. Запоріжжі, припинився щодо зобов`язань для Приватного підприємця Величко Костянтина Володимировича, а відповідач фактично став стороною вказаного договору оренди землі, за яким у нього виник обов`язок зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою з 22.12.2021.

Тобто, за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 Земельного кодексу України право оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :04:011:0015 перейшло до Фізичної особи-підприємця Моісеєнка Вадима Григоровича з 22.12.2021 на тих самих умовах, що і до попереднього власника за Договором оренди землі.

Зміни щодо заміни орендаря до Договору оренди землі, саме як фізичної особи Моісеєнка Вадима Григоровича не вносились.

Підстави користування спірною земельною ділянкою не змінились, об`єкт нерухомого майна: кафе літ. А, прибудова літ. А1, прибудова літ. А2, душ літ.В розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером :04:011:0015 є об`єктом нежитлової нерухомості і використовується у господарській діяльності.

У цьому випадку відсутність документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою у Фізичної особи-підприємця Моісеєнка Вадима Григоровича не може бути визнане як її самовільне використання, однак не надає права на її безоплатне використання.

Отже, чинне земельне та цивільне законодавство імперативно передбачає перехід права на земельну ділянку в разі набуття права власності на об`єкт нерухомості, що відображає принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, який хоча безпосередньо й не закріплений у загальному вигляді в законі, тим не менш знаходить свій вияв у правилах статті 120 Земельного кодексу України, статті 377 Цивільного кодексу України, інших положеннях законодавства.

Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України та ст. 270 Податкового кодексу України використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 270 Податкового кодексу України (розділ «Податок на майно») об`єктами оподаткування платою за землю є об`єкти оподаткування орендною платою земельні ділянки державної та комунальної власності, надані в користування на умовах оренди.

Пунктом 14.1.136 ст. 14 Податкового кодексу України передбачено, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності це обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Передача прав володіння і користування земельною ділянкою згідно статті 206 Земельного кодексу України, пп. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України здійснюється за плату, що має вноситися на користь міської територіальної громади, на підставі договору оренди земельної ділянки.

Згідно ч. 1 ст. 93 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Статтею 206 Земельного кодексу України визначено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Отже, згідно положень ст. 21 Закону України «Про оренду землі» та підпункту 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

У частині ч. 3 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Відповідно до п.п. 288.1, 288.4 ст. 288 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Згідно пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України, розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку: для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки.

Відповідно пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, плата за землю це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до пункту 287.1 статті 287 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Відповідно ст.ст. 24, 25 Закону України «Про оренду землі», орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку. Орендар земельної ділянки зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.

Частиною 3 статті 22 Закону України Про оренду землі визначено, що розрахунки щодо орендної плати за земельні ділянки, що перебувають у державній і комунальній власності, здійснюються виключно у грошовій формі.

Отже, договір оренди землі є цивільно-правовим договором оренди (найму), що регулюється Цивільним кодексом України, іншими нормативними актами. Особливості правового регулювання відносин з оренди землі обумовлюються, зокрема, формою власності на земельні ділянки, що орендуються.

Норми, що регулюють розмір, форму та порядок внесення орендної плати за землі державної та комунальної власності, характеризуються більшим ступенем імперативності регулювання порівняно із землями приватної власності.

Для визначення розміру орендної плати за землі державної та комунальної власності базою для обрахунку є нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Порядок проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок встановлено Законом України Про оцінку земель.

Відповідно до частини п`ятої статті 5 Закону України Про оцінку земель нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується, зокрема, для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Статтею 13 Закону України Про оцінку земель встановлено випадки обов`язкового проведення грошової оцінки земельних ділянок. Відповідно до абзацу другого частини першої статті 13 Закону України Про оцінку земель нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі, зокрема, визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Згідно із частиною першою статті 15 Закону України Про оцінку земель підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

За змістом статті 18 Закону України Про оцінку земель нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться: розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років; розташованих за межами населених пунктів земельних ділянок сільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років, а несільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 7-10 років. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою відповідно до Закону України Про землеустрій.

Частиною 2 статті 20 Закону України Про оцінку земель передбачено, що дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Порядок затвердження технічної документації з оцінки земель визначений статтею 23 Закону України Про оцінку земель. Частинами першою, третьою та четвертою цієї статті передбачено, що технічна документація з бонітування ґрунтів та нормативної грошової оцінки земельних ділянок затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою. Протягом місяця з дня надходження технічної документації з бонітування ґрунтів, нормативної грошової оцінки відповідна сільська, селищна, міська рада розглядає та приймає рішення про затвердження або відмову в затвердженні такої технічної документації. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається органами, що здійснюють ведення Державного земельного кадастру. Рішення рад, зазначених у цій статті, щодо технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок набирають чинності у строки, встановлені відповідно до пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України.

Згідно з п. 271.1.1 ст. 271 Податкового кодексу України базою оподаткування платою за землю є нормативна грошова оцінка земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом. Таким чином, для визначення розміру орендної плати за землі державної та комунальної власності базою для обрахунку є нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Пунктом 271.2 статті 271 ПК України встановлено, що рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України визначено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою за розмір земельного податку: для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 % їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 % їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 % та не більше 1 % їх нормативної грошової оцінки; для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено, - у розмірі не більше 5 % нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по АР Крим або по області, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 % та не більше 5 % нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по АР Крим або по області.

Згідно із пунктом 289.1 статті 289 ПК України, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, у т.ч. право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель (Кі), на який індексується нормативна грошова оцінка земель і земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), на 1 січня поточного року, що визначається за формулою: Кi = І:100, де І - індекс споживчих цін за попередній рік. У разі якщо індекс споживчих цін перевищує 115 відсотків, такий індекс застосовується із значенням 115. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, зазначеної в технічній документації з нормативної грошової оцінки земель та земельних ділянок (пункт 289.2 статті 289 ПК України).

Отже, нормативна грошова оцінка земель встановлюється шляхом затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, яка здійснюється відповідною сільською, селищною, міською радою. Зазначене імперативне регулювання унеможливлює встановлення нормативної грошової оцінки земельних ділянок договором, зокрема договором між органом місцевого самоврядування і орендарем.

Водночас обов`язковість врахування нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної та комунальної власності під час визначення розміру орендної плати встановлена законом (абзац другий частини першої статті 13 Закону України Про оцінку земель).

Отже, у разі зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної та комунальної власності змінюється також розмір орендної плати. Зазначене відповідає положенням частини другої статті 632 ЦК України, відповідно до якої зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що орендується, затверджує орган місцевого самоврядування відповідним рішенням. При цьому, у органу місцевого самоврядування відсутній обов`язок узгоджувати таке рішення з орендарем земельної ділянки. Натомість, у орендаря земельної ділянки державної або комунальної власності з моменту введення в дію нормативної грошової оцінки земельної ділянки виникає обов`язок сплачувати орендну плату відповідно до зміненої нормативної грошової оцінки.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 09.11.21 у справі за № 635/4233/19 відзначила, що нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати. При цьому зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати незалежно від домовленості сторін у договорі оренди землі про можливість такої зміни.

У постанові від 05.06.24 у справі 914/2848/22 Велика Палата Верховного Суду дійшла до висновку, що з моменту початку застосування відповідно до пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України нового розміру нормативної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності автоматично змінюються і права та обов`язки сторін договору оренди в частині розміру орендної плати, якщо він визначений у відсотковому співвідношенні до нормативної грошової оцінки.

Нормативне регулювання визначення розміру орендної плати за оренду земельних ділянок державної або комунальної власності відбувається за імперативно встановленою формулою множення нормативної грошової оцінки на коефіцієнт, який погоджується сторонами в договорі, але у законодавчо встановлених межах.

Орендодавець у випадку зміни розміру орендної плати у зв`язку зі зміною нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної чи комунальної власності вправі вимагати від орендаря сплати орендної плати у зміненому розмірі, в тому числі і шляхом звернення до суду з позовом про стягнення спірної суми.

При цьому, належному способу захисту орендодавця у такому випадку відповідає позовна вимога про стягнення орендної плати, не сплаченої орендарем. Водночас, несплачена орендна плата підлягає стягненню за весь період прострочення з моменту початку застосування, відповідно до п. 271.2 ст. 271 Податкового кодексу України, рішення ради щодо зміни розміру нормативної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності.

Обґрунтовуючи підстави для звернення з даним позовом до суду позивач зазначив, що відповідач у період з 22.12.2021 по 31.12.202 не сплачував орендну плату за договором оренди землі у відповідності до нової нормативної грошової оцінки, яка введена в дію з 01.01.2016, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість в розмірі 89 223 грн 27 коп.

Так, рішенням Запорізької міської ради від 30.06.2015 № 7 затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя.

Нормативна грошова оцінка земель міста Запоріжжя введена в дію з 01.01.2016.

Відповідно до п. 8 рішення № 7, нормативна грошова оцінка земель міста Запоріжжя підлягає щорічній індексації відповідно до вимог діючого законодавства.

У пункті 10 рішення № 7 передбачено, що Головне управління Держземагентства у Запорізькій області (змінено на Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області) забезпечує оформлення та видачу витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок міста Запоріжжя.

Пунктом 11 рішення № 7 доручено відповідному управлінню Запорізької міської ради здійснити з 01.01.16 нарахування земельного податку і орендної плати за землю на підставі відповідних витягів з нормативної грошової оцінки земель.

Рішення № 7 оприлюднене 14.07.2015 в газеті Запорізька Січ та набрало чинності з 01 січня 2016 року.

Нормативне регулювання визначення розміру орендної плати за оренду земельних ділянок державної або комунальної власності відбувається за імперативно встановленою формулою множення нормативної грошової оцінки на коефіцієнт, який погоджується сторонами в договорі, але у законодавчо встановлених межах.

Тобто, з 2016р. по теперішній час нормативна грошова оцінка земель міста, в тому числі спірної земельної ділянки була сталою та змінювалась лише на щорічні коефіцієнти індексації. Саме тому для отримання нормативної грошової оцінки за попередні роки позивач ділив нормативну грошову оцінку 2024р. на коефіцієнти індексації за попередні роки.

Отже, з 01.01.2016 початок застосування нової нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя змінилися права та обов`язки сторін договору оренди землі № 57 від 29.05.2007 в частині розміру орендної плати.

Частиною третьої статті 20 Закону України «Про оцінку земель» передбачено, що витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається органами, що здійснюють ведення Державного земельного кадастру.

Отже, результатом нормативної грошової оцінки конкретної земельної ділянки є технічна документація на неї, а надання витягу з технічної документації є послугою компетентного органу.

Відповідно до листа Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру № 6-28-0.222-600/2-24 від 12.01.2024 повідомила значення коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок за 1996-2023 роки.

Значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок за попередній рік застосовується для розрахунку податкового зобов`язання на наступний рік.

Відповідно до витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 30.05.2024 № НВ-024 (надалі - НГО), нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :04:011:0015 становить 1 062 655 грн 11 коп., у цінах 2024 року

Позивач нарахував відповідачу заборгованість із орендної плати за період із 22.12.2021 по 31.12.2024 таким чином.

1. Сума орендної плати за 2024 рік дорівнює: 1 062 655,11 грн (НГО в цінах 2024 року) * 3% = 31 879,65 грн

2 Сума орендної плати за 2023 рік дорівнює: 1 062 655,11 грн (НГО в цінах 2024 року) / 1,051 (коефіцієнт індексації НГО за 2023рік) = 1 011 089,54 грн. (НГО в цінах 2023 року) * 3% = 30 322,69 грн

3 Сума орендної плати за 2022 рік дорівнює: 1 011 089,54 грн. (НГО в цінах 2023 року) / 1,15 (коефіцієнт індексації НГО за 2022рік) = 879 208,30 грн. (НГО в цінах 2022 року) * 3% = 26 376,25 грн

4 Сума орендної плати з 22.12.2021 по 31.12.2021 дорівнює: 879 208,30 грн. (НГО в цінах 2022 року) / 1,1 (коефіцієнт індексації НГО за 2021рік) = 799 280,27 грн. (НГО в цінах 2021 року) * 3% = 23 978,41 грн. сума орендної плати за 1 міс. 2022 року дорівнює: 23 978,41 грн. / 12 міс. = 1 998,20 грн.; сума орендної плати з 22.12.2021 по 31.12.2021 (10 днів) дорівнює: 1 998,20 грн. / 31 * 10 = 644,58 грн.

Загальний розмір заборгованості з орендної плати за період з 22.12.2021 по 31.12.2024 включно склала: 644,58 грн. + 26 376,25 грн. + 30 322,69 грн. + 31 879,65 грн. = 89 223,17 грн.

Відповідно до ч., ч. 1 та 2 ст. 283 ГК України (якій діяв на час виникнення між сторонами правовідносин) за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживча річ). До відносин оренди застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Аналогічні положення містить ст. 759 ЦК України, відповідно до якої за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно із п. 1 ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

За змістом ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до приписів ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Несплата Запорізькій міській раді безпідставно збереженої орендної плати за користування вказаною земельною ділянкою порушує інтереси територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради в частині позбавлення можливості ефективного використання права комунальної власності та неотримання місцевим бюджетом відповідного доходу, який може бути використаний для задоволення нагальних потреб.

При розрахунку розміру орендної плати судом враховані висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 18.12.2019 у справі № 804/937/16, від 23.06.2022 у справі № 160/8668/19, згідно яких нормами Податкового кодексу України (п. 289.2 ст. 289) прямо передбачено, що коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель. Коефіцієнти розраховує Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин і їх чинність не залежить від того, чи іншого рішення ради. На відповідні коефіцієнти індексується нормативна грошова оцінка, яка є чинною у відповідний період.

Таким чином, Фізична особа-підприємця Моісеєнко Вадим Григорович не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, збільшило вартість власного майна, а Запорізькою міською радою втрачено належне їй майно (кошти від орендної плати), на отримання яких позивач цілком правомірно очікував.

Запорізька міська рада відповідно до вимог пунктів 3, 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» та ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України є органом, який від імені територіальної громади здійснює права власника, щодо спірної земельної ділянки.

Крім того, відповідно до вимог ст. ст. 2, 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Запорізька міська рада є органом, через який територіальною громадою міста Запоріжжя безпосередньо здійснюється місцеве самоврядування.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, суди мають також враховувати практику Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, у справах "Проніна проти України" (рішення від 18.07.2006), Трофимчук проти України (рішення від 28.10.2010), де Суд зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Водночас, Верховний Суд зазначає, що такий висновок Європейського суду з прав людини звільняє суди від обов`язку надавати детальну відповідь на кожен аргумент скаржника, проте не свідчить про можливість взагалі ігнорувати доводи чи докази, на які посилаються сторони у справі (близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27.01.2019 у справі № 910/7054/18 та від 12.02.2019 у справі № 911/1694/18).

Відповідач у справі не спростував доводи позивача.

Оскільки відповідачем доказів сплати заборгованості з орендної плати у сумі 89 223 грн 17 коп. суду не надано, позовні вимоги задовольняються судом.

В порядку ст. 129 ГПК України, судовий збір в розмірі 2 422 грн 40 коп. покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 42, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Запорізької міської ради до Фізичної особи-підприємця Моісеєнко Вадима Григоровича задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Моісеєнко Вадима Григоровича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Запорізької міської ради (пр. Соборний, буд. 206, м. Запоріжжя, 69105, ідентифікаційний код юридичної особи 04053915) 89 223 (вісімдесят дев`ять тисяч двісті двадцять три) грн 17 коп. заборгованості за договором оренди землі № 57 за період з 22.12.2021 по 31.12.2024.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Моісеєнко Вадима Григоровича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Запорізької міської ради (пр. Соборний, буд. 206, м. Запоріжжя, 69105, ідентифікаційний код юридичної особи 04053915) 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 19.12.2025

Суддя С.С. Дроздова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення буде розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.