ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2025 р. Справа №909/679/24(909/847/23)

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Панова І.Ю.,

Суддів Зварич О.В.,

Кравчук Н.М.

Секретар судового засідання: Фарина Х.І.

представники сторін: не з`вилися;

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Костанза" б/н від 31.07.2025 (вх. №01-05/2373/25 від 31.07.2025)

на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 08.07.2025 (повний текст ухвали складено 22.07.2025)

про відмову у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 12.01.2024

у справі №909/679/24(909/847/23) (суддя Максимів Т.В.)

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче торгівельне об`єднання "Український національний продукт"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Костанза"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: розпорядник майна ТОВ "Костанза" арбітражний керуючий Ткаченко Денис Володимирович

про стягнення заборгованості за договором поставки в сумі 2 099 232,68 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 12.01.2024 та оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 12.01.2024 у справі № 909/847/23 позов ТОВ Виробниче торгівельне об`єднання Український національний продукт» до ТОВ Костанза» про стягнення трьох відсотків річних за прострочення виконання зобов`язань за договором поставки вугілля № 660 від 29.12.2018 в сумі 2099232,68 грн. задоволено, стягнуто з ТОВ Костанза» на користь ТОВ Виробниче торгівельне об`єднання» український національний продукт» - 2 099 232, 68 грн. трьох відсотків річних за прострочення виконання зобов`язань за договором поставки вугілля № 660 від 29.12.2018 а також 31 488, 50 грн судового збору.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 23 квітня 2024 року у справі № 909/847/23 рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 12 січня 2024 року у справі № 909/847/23 залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 05 серпня 2024 у справі № 909/847/23 касаційну скаргу ТОВ Костанза» на постанову Західного апеляційного господарського суду від 23.04.2024 і рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 12.01.2024 у справі 909/847/23 повернуто скаржнику.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 20 березня 2025 у справі № 909/847/23 закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства Калуська Теплоелектроцентраль-Нова» від 28.11.2024 на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 12.01.2024 у справі № 909/847/23.

Постановою Верховного Суду від 28 травня 2025 року у справі № 909/847/23 касаційну скаргу ТОВ Костанза» залишено без задоволення, ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 20.03.2025 у справі № 909/847/23 залишено без змін.

07.04.2025 через підсистему "Електронний суд" до Господарського суду Івано-Франківської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Костанза" надійшла заява (вх.№2933/25) про перегляд рішення суду від 12.01.2024 у справі №909/847/23 за нововиявленими обставинами.

Заявник зазначив, що ДП "Калуська Теплоелектроцентраль-Нова" є первісним боржником за зобов`язанням із поставки вугілля, в межах якого і виникла заборгованість. В подальшому ця заборгованість передана ТОВ "Костанза" в ході малої приватизації Калуської ТЕЦ, але ДП "Калуська Теплоелектроцентраль-Нова" не була залучена до розгляду справи №909/847/23 як сторона чи третя особа; факт передачі заборгованості ДП "Калуська Теплоелектроцентраль-Нова" перед ТОВ "ВТО "УНП" за договором поставки вугілля № 660 від 29.12.2018 до ТОВ "Костанза" викликає обґрунтовані сумніви та може свідчити про те, що боржником за цим зобов`язанням залишається саме ДП "Калуська Теплоелектроцентраль-Нова", а не ТОВ "Костанза".

Заявник вказав, що в січні 2025 року під час розгляду справи Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду за касаційною скаргою ТОВ "Костанза" на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 13.08.2024 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 14.11.2024 у справі № 909/679/24 (про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Костанза") товариству стало відомо про відсутність будь-яких заяв від ТОВ "ВОТ "УНП" на виконання пункту 4 наказу №276 від 07.09.2022 Регіонального відділення ФДМ України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях щодо заявлення кредиторських вимог відтак комісія з припинення ДП Калуська Теплоелектроцентраль-Нова» вимоги ТОВ ВОТ УНП» у розмірі 82041877,16 грн не розглядала.

ТОВ «Костанза» саме в силу умов укладеного договору від 03.12.2021 купівлі-продажу об`єкта малої приватизації зобов`язалось виконати боргові зобов`язання ДП Калуська Теплоелектроцентраль-Нова» перед кредиторами, однак лише тими, вимоги яких розглянуті комісією з припинення ДП Калуська Теплоелектроцентраль-Нова» та включені до передавального акту.

Комісія з припинення ДП "Калуська Теплоелектроцентраль-Нова" відповіддю № 103/4 від 10.03.2025 повідомила адвоката представника ТОВ Костанза», що ТОВ ВОТ «УНП» кредиторські вимоги до ДП «Калуська Теплоелектроцентраль-Нова» після оприлюднення повідомлення щодо припинення ДП Калуська Теплоелектроцентраль-Нова» не заявляло, нововиявлена обставина для ТОВ Костанза» слідує із листа комісії з припинення ДП Калуська Теплоелектроцентраль-Нова»№ 103/4 від 10.03.2025, вказаний лист отримано 18.03.2025. У процесі розгляду справи №909/847/23 суд виходив із припущення про наявність обґрунтованих вимог ТОВ "ВТО "УНП" до ТОВ "Костанза" без належної перевірки їхньої дійсності. Факт відсутності заявлення ТОВ "ВТО "УНП" кредиторських вимог у процесі ліквідації ДП "Калуська Теплоелектроцентраль-Нова" не був відомий суду і ТОВ "Костанза", однак має істотне значення для правильного вирішення спору, у зв`язку з чим заявник просив суд переглянути рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 12.01.2024 у справі № 909/847/23 за нововиявленими обставинами, скасувати вказане рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позову ТОВ ВТО УНП» до ТОВ Костанза» у справі № 909/847/23.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 08.07.2025 відмовлено у задоволенні заяви від 07.04.2025 вх.№2933/25 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 12.01.2024 року. Залишено в силі рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 12.01.2024 року у справі №909/679/24(909/847/23).

Короткий зміст вимог та узагальнених доводів учасників справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Костанза" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 08.07.2025 у справі №909/679/24(909/847/23) та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче торгівельне об`єднання "Український національний продукт" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Костанза" у справі №909/847/23.

На думку скаржника, саме в силу умов укладеного договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації від 03.12.2021 зобов`язалось виконати боргові зобов`язання ДП «Калуська Теплоелектроцентраль-Нова» перед кредиторами, однак лише тими, вимоги яких розглянуті комісією з припинення ДП «Калуська Теплоелектроцентраль-Нова» та включені до передавального акту.

Також апелянт зазначає, що нововиявлена обставина для ТОВ «КОСТАНЗА» слідує із листа комісії з припинення ДП «Калуська Теплоелектроцентраль-Нова» №103/4 від 10.03.2025. Комісія з припинення ДП «Калуська Теплоелектроцентраль-Нова» відповіддю №103/4 від 10.03.2025 повідомила, що ТОВ «ВОТ «УНП» кредиторські вимоги до ДП «Калуська Теплоелектроцентраль-Нова» після оприлюднення повідомлення щодо припинення ДП «Калуська Теплоелектроцентраль-Нова» не заявляло.

На думку скаржника, вказане підтверджує те, що ДП «Калуська Теплоелектроцентраль-Нова» слід було залучити до розгляду справи №909/847/23 та з`ясувати хто є належним боржником, і, відповідно, відповідачем, за позовом ТОВ «ВОТ «УНП», однак цього зроблено не було.

Нововиявлена обставина для ТОВ Костанза» слідує із листа комісії з припинення ДП Калуська Теплоелектроцентраль-Нова» № 103/4 від 10.03.2025., вказаний лист отримано ТОВ Костанза» 17.03.25.Обставини, які раніше були невідомі суду та ТОВ Костанза», а саме факт відсутності заявлення ТОВ ВТО УНП» своїх кредиторських вимог у процесі ліквідації ДП Калуська Теплоелектроцентраль-Нова», мають істотне значення для правильного вирішення спору. Зазначені обставини доводять що ТОВ Костанза» не є належним боржником перед ТОВ ВТО УНП», а відповідно, рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 12.01.2024 у справі № 909/847/23 має бути переглянуте чого суд першої інстанції не врахував, висновки, викладені в оскаржуваної ухвалі не відповідають фактичним обставинам справи, ухвала є незаконною та необґрунтованою, підлягає скасуванню з ухваленням судом апеляційної інстанції нового рішення про задоволення заяви ТОВ Костанза» про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 31.07.2025 справу №909/679/24(909/847/23) розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Панової І.Ю., суддів Зварич О.В. та Кравчук Н.М.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 05.08.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Костанза" б/н від 31.07.2025 (вх. №01-05/2373/25 від 31.07.2025) на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 08.07.2025 у справі №909/679/24(909/847/23).

15.08.2025 до апеляційного суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче торгівельне об`єднання "Український національний продукт" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому товариство просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач посилається на порушення заявником апеляційної скарги вимог п.п.5,ч.2 ст. 258 ГПК України, яка регулює форму та зміст апеляційної скарги, зазначає, що скаржником у скарзі не зазначено, у чому саме полягає незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали господарського суду.

Крім того, позивач вказує, що ТОВ Костанза» було учасником проваджень у справі № 910/13872/21 Господарського суду міста Києва, №№ 909/718/22, 909/668/21 Господарського суду Івано-Франківської області, а також № 300/2649/22 Івано-Франківського окружного адміністративного суду та був обізнаний про обставини, на які посилається як на нововиявлені, заява відповідача не ґрунтується на жодній з підстав, встановлених ст. 320 ГПК України, для перегляду рішення за нововиявленими обставинами.

Ухвалою суду від 15.09.2025 призначено розгляд справи на 07.10.2025.

У зв`язку із відпусткою головуючої судді Панової І.Ю. та члена колегії судді Зварич О.В. судове засідання 07.10.2025 не відбулось.

Ухвалою суду від 13.10.2025 призначено розгляд справи на 04.11.2025.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 04.11.2025 відкладено розгляд справи на 02.12.2025.

02.12.2025 до апеляційного суду від розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Костанза" арбітражного керуючого Ткаченка Д.В. надійшла заява про проведення судового засідання без його участі.

Представники сторін в засідання суду апеляційної інстанції 02.12.2025 не з`явились про дату, час та місце розгляду справи в суді апеляційної інстанції були повідомлені належним чином.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробниче торгівельне об`єднання "Український національний продукт" (далі ТОВ "ВТО "Український національний продукт") у вересні 2023 року звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Костанза" (далі ТОВ "Костанза") про стягнення 3 % річних за прострочення виконання зобов`язань за договором поставки в сумі 2 099 232, 68 гривень.

Господарський суд Івано-Франківської області рішенням від 12.01.2024 у справі №909/847/23 позовні вимоги задовольнив; стягнув з ТОВ "Костанза" на користь ТОВ "ВТО "Український національний продукт" 3 % річних за прострочення виконання зобов`язань за договором поставки вугілля від 29.12.2018 № 660 у розмірі 2 099 232,68 грн та 31 488, 50 грн судового збору.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 23.04.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Костанза, вих. №100/34 від 06.02.2024 (вх. № ЗАГС 01-05/462/24 від 14.02.2024) залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 12 січня 2024 року у справі № 909/847/23 залишено без змін.

Державне підприємство "Калуська теплоелектроцентраль-нова" (далі ДП "Калуська теплоелектроцентраль-нова") також подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 12.01.2024 у справі №909/847/23 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ "ВТО "Український національний продукт" відмовити.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, ДП "Калуська теплоелектроцентраль-нова" посилалося на те, що суд першої інстанції вирішив питання про права, обов`язки та інтереси ДП "Калуська теплоелектроцентраль-нова". При цьому, як зазначав скаржник, суд першої інстанції не взяв до уваги того, що між ТОВ "Костанза" та ТОВ "ВТО "Український національний продукт" немає договірних відносин, адже договір поставки вугілля від 29.12.2018 №660 укладався між ДП "Калуська теплоелектроцентраль-нова" та ТОВ "ВТО "Український національний продукт"; відсутня тристороння угода про перехід прав та обов`язків між ТОВ "Костанза", ТОВ "ВТО "Український національний продукт" та ДП "Калуська теплоелектроцентраль-нова"; процедура припинення ДП "Калуська теплоелектроцентраль-нова" не завершена.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 20.03.2025 у справі №909/847/23 закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ДП "Калуська теплоелектроцентраль-нова" на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 12.01.2024 у справі №909/847/23.

Суд апеляційної інстанції, постановляючи ухвалу про закриття апеляційного провадження, виходив із того, що ТОВ "Костанза" є правонаступником майнових прав (окрім права постійного користування земельною ділянкою) та обов`язків ДП "Калуська теплоелектроцентраль-нова" відповідно до договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації єдиного майнового комплексу ДП "Калуська теплоелектроцентраль-нова", укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях та ТОВ "Костанза" за результатами аукціону №РS-2021-10-31-000002-1. Як зазначив суд апеляційної інстанції, факт правонаступництва також встановлений у судових справах №909/718/22, №909/668/21, №300/2649/22, №909/679/24. Тому суд апеляційної інстанції зазначив, що права ДП "Калуська теплоелектроцентраль-нова" оскаржуваним судовим рішенням не порушені, питання про його права та обов`язки у справі судом першої інстанції не вирішувалися. Відтак суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ДП "Калуська теплоелектроцентраль-нова" на підставі пункту 3 частини 1 статті 264 Господарського процесуального кодексу України.

Постановою Верховного Суду від 28.05.2025 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Костанза" залишено без задоволення. Ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 20.03.2025 у справі №909/847/23 залишено без змін.

Верховний Суд в постанові погодився із встановленими апеляційним судом обставинами, що відповідно до договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації єдиного майнового комплексу ДП "Калуська теплоелектроцентраль-нова", укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях та ТОВ "Костанза" за результатами аукціону №РS-2021-10-31-000002-1, ТОВ "Костанза" є правонаступником майнових прав (окрім права постійного користування земельною ділянкою) та обов`язків ДП "Калуська теплоелектроцентраль-нова". Факт правонаступництва також встановлено в судових справах №909/718/22, №909/668/21, №300/2649/22, №909/679/24. Тому суд апеляційної інстанції зазначив, що права ДП "Калуська теплоелектроцентраль-нова" оскаржуваним судовим рішенням не порушені, питання про його права та обов`язки у справі судом першої інстанції не вирішувалися. Відтак суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ДП "Калуська теплоелектроцентраль-нова" на підставі пункту 3 частини 1 статті 264 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того у п.п.4.22.4.23. Постанови Верховного Суду від 28 травня 2025 року у цієї справі вказано, що у постанові Верховного Суду від 14.09.2020 у справі № 296/443/16-ц сформульовано висновок про те, що у статтях 104 та 107 Цивільного кодексу України не визначається момент переходу прав та обов`язків від юридичної особи, яка припиняється шляхом приєднання. Такий момент не може пов`язуватися із внесенням запису до державного реєстру про припинення юридичної особи, яка приєднується. При реорганізації шляхом приєднання не має значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків. Внаслідок приєднання правонаступником є лише одна особа і будь-який розподіл прав та обов`язків при такому виді реорганізації неможливий.

Наведеним спростовуються доводи ТОВ Костанза», викладені в касаційній скарзі про неправильне застосування судом апеляційної інстанції положень ст.ст.712,509,510,520-522,527,528 Цивільного кодексу України та неврахування судом того, що ТОВ Костанза» не є належним боржником перед ТОВ ВТО Український національний продукт».

Як вже було зазначено вище, 07.04.2025 через підсистему "Електронний суд" до Господарського суду Івано-Франківської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Костанза" надійшла заява (вх.№2933/25) про перегляд рішення суду від 12.01.2024 у справі №909/847/23 за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 08.07.2025 відмовлено у задоволенні заяви від 07.04.2025 вх.№2933/25 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 12.01.2024 року. Залишено в силі рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 12.01.2024 року у справі №909/679/24(909/847/23).

Основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, верховенство права (пункт 1 частини третьої статті 2 ГПК).

Одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, який, включає й дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності судового рішення. Згідно із цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Частиною першою статті 18 ГПК встановлено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

ГПК, а саме глава 3 розділу IV цього Кодексу, містить норми, які допускають можливість перегляду судового рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження, порядок якого врегульовано статтею 320 ГПК.

Згідно з частиною першою статті 320 ГПК рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду (частина друга статті 320 Господарського процесуального кодексу України).

Наведений перелік підстав для перегляду судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами, визначений у частині другій статті 320 ГПК, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Частиною четвертою статті 320 ГПК встановлено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та/або необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та відповідно не могли надати суду про неї дані. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 27.07.2023 у справі №914/935/20, від 27.03.2023 у справі №914/2381/18, від 23.06.2023 у справі №918/887/21.

Здійснюючи процедуру перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами, суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін.

Перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставин, про існування яких стало відомо після ухвалення судового рішення, для досягнення істини у справі. Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 у справі № 19/028-10/13.

Верховний Суд неодноразово зазначав про те, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 18.07.2023 у справі №910/5217/20, від 29.05.2023 у справі №34/16, від 10.05.2023 у справі №910/24550/13.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.11.2020 у справі № 910/8113/16 висловила правову позицію, відповідно до якої суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 24.11.2022 у справі №909/252/20, від 14.03.2023 у справі № 917/908/17, від 25.08.2022 у справі №925/1147/18.

Наведене свідчить про сталу та послідовну практику Верховного Суду у питанні застосування норм процесуального права, якими визначено порядок перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами.

Господарським судом в оскаржуваної ухвалі встановлено, що позивач проти поданої заяви заперечив та вказав, що згідно з рішенням Господарського суду м. Києва від 16.02.2022 у справі № 910/13872/21 встановлено, що саме ТОВ Виробниче торгівельне об`єднання Український національний продукт» є належним кредитором та відповідно належним позивачем за правами вимоги, згідно договору поставки вугілля № 660 від 29.12.2018, факт переходу ( всіх прав та обов`язків) від ДП Калуська теплоелектроцентраль-Нова» до ТОВ Костанза» встановлений також зокрема судовими рішеннями ( ухвалами) Господарського суду Івано-Франківської області від 12.12.2022 у справі № 909/718/22 від 07.10.2022 у справі № 909/668/21, а також рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.11.2022 у справі № 300/2649/22.

Господарським судом встановлено що як на підставу для перегляду рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 12.01.2024 року у зв`язку із нововиявленими обставинами заявник посилається, на обґрунтовані сумніви, які можуть свідчити, що боржником за цим зобов`язанням залишається саме ДП "Калуська Теплоелектроцентраль Нова", а відтак і належним відповідачем у справі та на лист комісії з припинення ДП "Калуська Теплоелектроцентраль-Нова" №103/4 від 10.03.2025, який свідчить про відсутність кредиторських вимог ТОВ "ВТО "УНП".

Доводи скаржника зводяться до того, що він вважає нововиявленими обставини, які існували на час ухвалення судом рішення від 12.01.2025, однак, які на його думку, не були враховані судом, через допущені під час розгляду справи процесуальні порушення щодо належної перевірки їхньої дійсності.

Системний аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо перегляду судових рішень дозволяє дійти висновку про те, що нововиявленими обставинами можуть бути визнані обставини, які: а) існували під час розгляду справи судом; б) не були відомими суду та учасникам справи під час розгляду справи судом; в) мають істотне значення для справи і можуть призвести до іншого результату судового розгляду (тобто, коли врахування їх судом мало би наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте) (рішення у справах "Industrial Financial Consortium Investment Metallurgical Union проти України" від 26.06.2018, заява № 10640/05 та "Желтяков проти України" від 09.06.2011 заява № 4994/04). Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 18.07.2023 у справі № 914/935/20.

Наведені ТОВ "Костанза" у заяві доводи фактично зводяться до незгоди з висновками суду щодо оцінки доказів і встановлених на їх підставі обставин, та спрямовані на доведення необхідності переоцінки доказів і встановлення інших обставин, у тому контексті, про який зазначає заявник.

Разом з тим, переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи, та надання заявником нових доказів, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом, згідно з частиною четвертою статті 320 ГПК не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами.

Також суд зазначає, що згідно з пунктами 27-34 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Праведная проти росії" від 18.11.2004 процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що слід відмовити у задоволенні заяви ТОВ "Костанза" про перегляд рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 12.01.2024 року за нововиявленими обставинами, оскільки наведені ТОВ "Костанза" у заяві обставини не є нововиявленими, в розумінні статті 320 ГПК України, оскільки не є істотними, враховуючи у тому числі висновки, викладені в Постанові Верховного Суду від 28 травня 2025 року у цієї справі, а також таки обставини могли та повинні були бути відомі заявникові на час судового розгляду та не могли суттєво вплинути на вирішення справи та ухвалення іншого рішення.

Арґументи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують правомірних висновків суду першої інстанції, не доводять порушення або неправильного застосування судом першої інстанції під час розгляду справи норм матеріального та процесуального права.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відхиляючи доводи скаржника, суд враховує висновки в рішенні ЄСПЛ у справі Проніна проти України, в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Лише той факт, що суд окремо та детально не відповів на кожний аргумент, представлений сторонами, не є свідченням несправедливості процесу (рішення ЄСПЛ у справі Шевельов проти України).

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду, переглядаючи в апеляційному порядку оскаржувану ухвалу, прийшла до висновку, що з врахуванням фактичних обставин справи, вона винесена з правильним застосуванням норм матеріального та дотриманням норм процесуального права, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали не вбачає.

Судові витрати, відповідно до ст. 129 ГПК України за розгляд апеляційної скарги слід покласти на скаржника.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 236, 254, 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Костанза" б/н від 31.07.2025 (вх. №01-05/2373/25 від 31.07.2025) залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 08.07.2025 у справі №909/679/24(909/847/23) залишити без змін.

3. Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

4. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Повний текст постанови складено 11.12.2025.

Головуючий суддя Панова І.Ю.,

Суддя Зварич О.В.,

Кравчук Н.М.