ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
08.12.2025р. Справа № 905/169/25
Господарський суд Донецької області у складі судді Величко Н.В.,
при секретарі Кравець А.Є., -
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали
про грошові вимоги до боржника у сумі 2.697.372,99 грн. (вх.№ 2761/25 від 24.04.2025), -
розпорядник майна арбітражний керуючий Карауш Ю.В., -
за участю представників:
від розпорядника майна: арбітражний керуючий Карауш Ю.В. (в режимі відеоконференції),
інші учасники справи не з`явились, -
Ухвалою Господарського суду Донецької області від 26.03.2025 у справі №905/169/25, залишеною без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 07.05.2025 та постановою Верховного суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 24.09.2025, відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ»; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном строком 170 календарних днів; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Карауш Юлію Вікторівну; вирішені інші процедурні питання.
В межах строку, визначеного частиною 1 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), Товариством з обмеженою відповідальністю "ІРБІС-СХІД" подано заяву про грошові вимоги до боржника у сумі 2.697.372,99 грн. (вх.№ 2761/25 від 24.04.2025), що складаються з:
- крім того, 6056,00 грн. судового збору за розгляд заяви.
Ухвалою суду від 23.06.2025 прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ІРБІС-СХІД" про грошові вимоги до боржника у сумі 2.697.372,99 грн. (вх.№ 01-41/4067/25 від 24.04.2025) та призначено її до розгляду у попередньому засіданні.
Боржником подано до суду додаткові пояснення у справі щодо заяви про грошові вимоги кредитора (вх.№ 01-41/7038/25 від 21.07.2025), в яких вказує, що ТОВ «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» частково визнає заборгованість перед ТОВ "ІРБІС-СХІД" на суму 2.510.119,15 грн., що підтверджена судовими рішеннями та не оспорюється боржником, в решті вимог на суму 187.253,84 грн. - заперечує.
Попереднє засідання відкладалось та оголошувались перерви з постановлянням відповідних ухвал суду. Згідно ухвали від 25.11.2025 призначено попереднє засідання на 08.12.2025, визнано явку представників сторін не обов`язковою, вирішені інші процедурні питання.
Про дату, час та місце судового засідання учасники справи повідомлені в системі "Електронний суд" та шляхом оприлюднення на офіційній сторінці Господарського суду Донецької області веб-портала Судова влада України відповідних оголошень.
Також, всі процесуальні акти суду у цій справі оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень веб-порталу Судова влада України в мережі Інтернет, відомості якого є офіційними та загальнодоступними для безоплатного перегляду згідно Закону України "Про доступ до судових рішень", що свідчить про наявність додаткової можливості у сторін ознайомитись із судовими рішеннями у даній справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі КУзПБ) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законами України. Застосування положень ГПК України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених КУзПБ.
Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч. 1 ст. 202 ГПК України).
В судовому засіданні прийняв участь в режимі відеоконференції розпорядник майна боржника - арбітражний керуючий Карауш Ю.В., надала усні пояснення. Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, заявник та інші учасники провадження не забезпечили явку у судове засідання своїх представників, що за умовами ч.1 ст. 202 ГПК України не перешкоджає розгляду заяви ТОВ "ІРБІС-СХІД" про грошові вимоги до боржника у цьому попередньому засіданні.
За визначеннями, наведеними у статті 1 КУзПБ, кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство;
боржник юридична особа або фізична особа, у тому числі фізична особа-підприємець, неспроможна виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав;
грошове зобов`язання (борг) грошове зобов`язання (борг) - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви.
Згідно ч.2 ст. 47 КУзПБ, у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна. За результатами розгляду вимог окремого кредитора господарський суд постановляє ухвалу про їх визнання чи відхилення (повністю або частково), що не може бути оскаржена окремо від ухвали господарського суду, постановленої за результатами попереднього засідання.
Законодавцем у справах про банкрутство обов`язок доказування обґрунтованості вимог кредитора певними доказами покладено на заявника грошових вимог. Надані кредитором докази мають відповідати засадам належності (стаття 76 ГПК України), допустимості (стаття 77 ГПК України), достовірності (стаття 78 ГПК України) та вірогідності (стаття 79 ГПК України).
Покладення обов`язку доказування обґрунтованості відповідними доказами своїх вимог до боржника саме на кредитора не позбавляє його права на власний розсуд подавати суду ті чи інші докази, що дозволяє суду застосовувати принцип диспозитивності господарського судочинства та приймати рішення про визнання чи відмову у визнанні вимог кредитора, виходячи з тієї сукупності доказів, яка надана кредитором-заявником грошових вимог (постанова від 27.08.2020 у справі № 911/2498/18; від 13.09.2022 у справі № 904/6251/20).
Завданням господарського суду є перевірка заявлених до боржника грошових вимог кредиторів, які можуть підтверджуватися первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, та/або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору. Господарський суд зобов`язаний перевірити та надати правову оцінку усім вимогам кредиторів до боржника незалежно від факту їх визнання чи відхилення боржником.
Цим рішенням встановлений факт порушення ТОВ «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ», як замовником, укладеного з ТОВ "ІРБІС-СХІД", як підрядником, договору підряду на будівельно-монтажні та пусконалогоджувальні роботи № 13/09-2023-ІС від 13.09.2024 щодо повної та своєчасної оплати виконаних робіт згідно актів виконаних робіт за період липень-серпень 2024 року (акти виконаних робіт: № 53/07 від 31.07.2024 на суму 288.374,40 грн; № 52/07 від 31.07.2024 на суму 300.319,20 грн; № 51/04 від 31.07.2024 на суму 69.768 грн; № 50/07 від 31.07.2024 на суму 803.202,82 грн; № 57/08 від 31.08.2024 на суму 54.751,50 грн; № 56/08 від 31.08.2024 на суму 360.383,04 грн; № 55/08 від 31.08.2024 на суму 223.257,60 грн; № 54/08 від 31.08.2024 на суму 568.653,26 грн.). Встановлено, що позивачем виконано роботи за липень 2024 на суму 1.461.664,42 грн та за серпень 2024 на суму 1.207.045,40 грн, зобов`язання з оплати у відповідача в цій частині є таким, що настало 16.08.2024 та 16.09.2024 (відповідно). Судом встановлено, що відповідачем сплачено за вказані вище роботи лише суму 300.000 грн згідно платіжної інструкції № 281 від 29.08.2024. За висновком суду, вимоги позивача про стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 2.368.709,82 грн є обґрунтованими та такими, що заявлені правомірно. Також, здійснивши перевірку здійснених позивачем нарахувань пені та 3 % річних, суд зазначив, що такі нарахування є вірними у зв`язку з чим вимоги позивача в цій частині також є обґрунтованими.
Доказів зміни та/або скасування повністю чи частково вказаного судового рішення до матеріалів справи не надано. Як свідчать відомості Єдиного державного реєстру судових рішень офіційного веб-портала «Судова влада України» вказане судове рішення набрало законної сили 14.01.2025.
Згідно з частиною 4 статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Верховний Суд у постанові у справі № 908/1090/18 від 15.10.2019 року зазначив про те, що згідно з частиною 4 статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Дійсно, преюдиційність - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні суду і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив у законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.
Документів, які б підтверджували відсутність заборгованості, стягнутої з боржника вказаними вище судовими рішеннями, контррозрахунку заборгованості, а також матеріалів, які б спростовували твердження заявника, суду не надано.
Таким чином ТОВ "КРАСНОЛИМАНСЬКЕ" має перед ТОВ "ІРБІС-СХІД" невиконане грошове зобов`язання, строк виконання якого настав, на загальну суму 2.510.119,15 грн., що підтверджено судовими рішеннями, тому наявні підстави для визнання ТОВ "ІРБІС-СХІД" кредитором боржника ТОВ «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» відповідно до вимог Кодексу України з процедур банкрутства в цій сумі.
Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу
Заперечуючи проти розрахованих кредитором сум інфляційних та 3% річних, ТОВ «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» не наведено детального їх обґрунтування, рівно як і не подано власного контррозрахунку таких вимог.
Суд враховує, що чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України сум. Так само вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу.
Крім того, як відомо, ухвалою суду від 26.03.2025 відкрито провадження у справі № 905/169/25 про банкрутство ТОВ «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ», одночасно введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.
Ухвала про відкриття провадження у справі про банкрутство набирає законної сили з моменту її постановлення (частина 12 статті 39 КУзПБ).

Згідно частини 3 статті 41 КУзПБ протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Відтак, кредитор у наведеному ним розрахунку безпідставно кінцевою датою для такого розрахунку вказує дату винесення судом ухвали про відкриття провадження у цій справі 26.03.2025.

З огляду на зазначене, за висновком суду, наведений кредитором розрахунок 3% річних та інфляційних є недоведеним, а вимоги на загальну суму 187.253,84 грн. не підлягають визнанню судом.

Положеннями частини 6 статті 45 КУзПБ унормовано, що за результатами розгляду заяв з кредиторськими вимогами до боржника господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

Системний аналіз ст.ст. 45-47 КУзПБ свідчить про те, що законодавцем у справах про банкрутство обов`язок доказування обґрунтованості вимог кредитора певними доказами покладено на заявника - потенційного кредитора, а предметом розгляду в цьому випадку є вирішення питання про належне документальне підтвердження цих вимог.

Суд зауважує, що у справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника шляхом дослідження первинних документів.

ТОВ "ІРБІС-СХІД" за подання до суду заяви з кредиторськими вимогами до боржника сплачено судовий збір у розмірі 6056,00 грн., що підтверджується платіжною квитанцією № 9376-5507-3384-2715 від 23.04.2025. Судовий збір зарахований до державного бюджету і підлягає включенню до реєстру вимог кредиторів боржника.

З огляду на матеріали справи та норми чинного законодавства господарський суд дійшов висновку, що кредиторські вимоги ТОВ "ІРБІС-СХІД" є обґрунтованими частково, підтверджені належними та допустимими доказами частково, тому підлягають визнанню частково у загальній сумі 2.510.119,15 грн. (підтверджені судовими рішеннями у справі № 910/12911/24) та відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 6056,00 грн.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що ТОВ "ІРБІС-СХІД" є заінтересованою особою стосовно боржника, вимоги цього кредитора виникли до порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ», тому є конкурсними з правом вирішального голосу на зборах кредиторів боржника.

Керуючись ст. ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, ст. 45, 47 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд

УХВАЛИВ:

Визнати грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ІРБІС-СХІД" () до Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» () в розмірі 2.510.119,15 грн., а також витрати по сплаті судового збору 6056,00 грн.

В решті вимог відмовити.

Ухвала набирає законної сили в день її проголошення (підписання) та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, ч. 2 ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повна ухвала підписана 08.12.2025.

Суддя Н.В. Величко