ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10.12.2025 р. Справа № 914/2404/19(914/3765/25)

Господарський суд Львівської області у складі судді Трускавецького В. П., розглянувши матеріали позовної заяви

позивач:Компанія СFSIT, Inc, США,
до відповідача 1:Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», м. Київ,
до відповідача 2:Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Іст», м. Київ,
до відповідача 3:Товариства з обмеженою відповідальністю «Флоріка Юей», м. Київ,
до відповідача 4:Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрут про Вінниця», м. Липовець Льнницька обл.,
до відповідача 5:Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрут про Хмельницький», с. Солобківці Хмельницька обл.,
до відповідача 6:Товариства з обмеженою відповідальністю «Вестнол», м. Городок Львівська обл.,
про:визнання недійсним правочинів,
у межах справи № 914/2404/19
про банкрутство:Товариства з обмеженою відповідальністю «Яблуневий дар»,
визнав подані матеріали недостатніми для прийняття до розгляду, з таких підстав.

Коротко про справу

На розгляді Господарського суду Львівської області перебуває справа № 914/2404/19 про банкрутство ТзОВ «Яблуневий дар».

Постановою суду від 03.08.2022 (суддя Артимович В. М.), серед іншого, визнано ТзОВ «Яблуневий Дар» банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру; призначено ліквідатором ТзОВ «Яблуневий Дар» арбітражного керуючого Шимчишина І. С.

У провадженні судді Трускавецького В. П. справа № 914/2404/19 про банкрутство ТзОВ «Яблуневий дар» з 23.12.2024 (ухвала суду від 23.12.2024). Більш детальний рух справи відображено в попередніх ухвалах суду.

Щодо цієї позовної заяви в межах справи про банкрутство

05 грудня 2025 року Господарським судом Львівської області зареєстровано позову заяву (вх. № 4175, сформовану в системі «Електронний суд» 04.12.2025) Компанії СFSIT, Inc (Позивач), до відповідачів 1 6: ТзОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» (В-дач 1), ТзОВ «Прайм Іст» (попередня назва ТзОВ Арсенал Інвестгруп Вінниця», В-дач 2), ТзОВ «Флоріка Юей» (В-дач 3), ТзОВ «Фрут про Вінниця» (В-дач 4), ТзОВ «Фрут про Хмельницький» (В-дач 5), ТзОВ «Вестнол» (В-дач 6), ІНША ОСОБА: ТзОВ «Яблуневий Дар» (Ін. Ос.) про:

1) визнання недійсним Договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного 30.04.2021 між ТзОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» (В-дач 1) та ТзОВ «Арсенал Інвестгруп Городок», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В. А. зареєстрованого в реєстрі за № 1446;

2) визнання недійсним Договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного 30.04.2021 між ТзОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» (В-дач 1) та ТзОВ «Арсенал Інвестгруп Вінниця» (В-дач 2), посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В. А., зареєстрованого в реєстрі за № 1448;

3) визнання недійсним Договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного 30.04.2021 між ТзОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» (В-дач 1) та ТзОВ «Арсенал Інвестгруп Хмельницький» (В-дач 3), посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В. А., зареєстрованого в реєстрі за № 1450;

4) визнання недійсним Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 16.06.2023 між ТзОВ «Арсенал Інвестгруп Городок» та ТзОВ «ВСГ Логістик» (В-дач 6), посвідченого приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Марців І. В., зареєстрованого в реєстрі за № 1003;

5) визнання недійсним Договору купівлі-продажу комплексу від 25.08.2023 між ТзОВ «Арсенал Інвестгруп Хмельницький» (В-дач 3) та ТзОВ «Фрут про Хмельницький» (В-дач 5), посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Шорбурою-Гіркою Н. С., зареєстрованого в реєстрі за № 3380;

6) визнання недійсним Договору купівлі-продажу від 08.12.2023 між ТзОВ «Арсенал Інвестгруп Вінниця» (В-дач 2) та ТзОВ «Фрут про Вінниця» (В-дач 4), посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Шорбурою-Гіркою Н. С., зареєстрованого в реєстрі за № 5037.

Позиція суду

Відповідно до частини першої статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Частиною першою статті 41 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

Стаття 45 Господарського процесуального кодексу України визначає, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Частиною другою статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства закріплено, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), у межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник (1); спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна (2); спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником (3); спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно (4); спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника (5), у тому числі спори про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України.

Першочергово як вказує і сам Позивач в абз. 4 ст. 27 позову, заявлені вимоги є немайновими. Наступне, як вбачається із заявленого позову ТзОВ «Яблуневий дар» (Боржник) не є стороною у цьому спорі. Отже, у сукупності вказаного не підпадає під пункт (1) визначений вище в ст. 7 КУзПБ.

Також у заявленому позові відсутні:

вимоги, що заявлені до ТзОВ «Яблуневий дар» (Боржника) та щодо його майна (2) визначене в ст. 7 КУзПБ);

вимоги про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником (3) визначене в ст. 7 КУзПБ);

спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно (4) визначене в ст. 7 КУзПБ);

спори щодо інших вимог до боржника, … (5) визначене в ст. 7 КУзПБ).

(У подібних правовідносинах) Верховний Суд у постанові від 09.06.2020 у справі № 910/3704/13 залишаючи в силі ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.12.2019 зазначив: « 42. Відповідно до частини 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

43. Тобто законодавець визначив, що в межах справи про банкрутства розглядаються спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених саме боржником.

44. З предмету позову вбачається, що спірний договір укладений між Компанією «FRATEX BUSINESS LIMITED» та Товариством з обмеженою відповідальністю «АВІЕШЕНТЕХНІК», таким чином Державне підприємство «Державний проектний інститут «Діпроверф» не є стороною спірного правочину.

45. Таким чином, за змістом вказаних норм вбачається, що сторонами в даному позові є позивач - Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, а відповідачами - Компанія «FRATEX BUSINESS LIMITED» та Товариство з обмеженою відповідальністю «АВІЕШЕНТЕХНІК», Державне підприємство «Державний проектний інститут «Діпроверф» не є стороною в даному позові.

46. Тому відсутні підстави стверджувати, що на вказані позовні вимоги поширюються положення пункту 8 статті 20 Господарського процесуального кодексу України, щодо належності спорів з майновими вимогами до боржника, у тому числі спорів про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником, до юрисдикції господарських судів.

47. Така правова позиція щодо неможливості розгляду аналогічних спорів в межах справи про банкрутство викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 752/4361/15.

48. Тому, в даному випадку, місцевим господарським судом правомірно відмовлено у прийнятті для розгляду в межах справи про банкрутство Держаного підприємства «Державний проектний інститут «Діпроверф» позовної заяви Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України про визнання недійсним правочину, укладеного між третіми особами, в якому боржник не є стороною договору».

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 червня 2021 року у справі № 916/585/18 (916/1051/20) зазначила, якщо наслідком задоволення вимоги, заявленої у справі, стороною якої є особа, щодо якої відкрито провадження у справі про банкрутство, може бути зміна розміру або складу ліквідаційної маси боржника, таку справу слід розглядати у межах справи про банкрутство на підставі статті 7 КУзПБ, а спір є майновим у розумінні положень цього Кодексу.

Відповідно до правової позиції, висловленої Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 15 січня 2020 року у справі N 607/6254/15-ц (провадження N 14-404цс19), розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

У постанові від 07 жовтня 2020 року у справі № 904/7234/15 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку, що з огляду на норми законодавства України, чинного на момент розгляду справи Верховним Судом, законодавець підкреслив, що розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

Пунктом 1 частини першої статті 175 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства;

Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи (ч. 6 ст. 175 ГПК України).

Отже з`ясувавши, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Яблуневий дар» не є а ні стороною в даному позові, а ні стороною оспорюваних 6 (шести) правочинів (договорів купівлі-продажу) вказаний позов має розглядатись господарським судом за місцезнаходженням відповідачів (з урахуванням права позивача передбаченого ч. 2 ст. 29 ГПК України, за місцезнаходження одного із відповідачів) в окремому позовному провадженні.

Також, суд зазначає про відсутність підстав розгляду позову в порядку господарського судочинства в межах справи про банкрутство боржника (у даному випадку ТзОВ «Яблуневий дар» якого позивач визначив «іншою особою» в своєму позові. Подібних за змістом висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 20.05.2024 у справі № 903/1191/23, зазначивши: «Участь боржника у спорі як третьої особи без самостійних вимог унеможливлює розгляд такого спору в межах справи про банкрутство за правилами ст. 7 КУзПБ».

Керуючись ст. ст. 1, 2, 7, 9 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 2, 4, 20, 29, 41, 42, 45, 46, 175, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у прийнятті позовної заяви Компанії СFSIT, Inc до відповідачів 1 6: ТзОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», ТзОВ «Прайм Іст», ТзОВ «Флоріка Юей», ТзОВ «Фрут про Вінниця», ТзОВ «Фрут про Хмельницький», ТзОВ «Вестнол» про визнання правочинів недійсними.

Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Трускавецький В.П.