ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2025м. Дніпро Справа № 904/857/25 (904/5726/25)

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Соловйової А.Є., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

За позовом ОСОБА_1 , м. Дніпро

до Акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ", м. Дніпро

про стягнення заробітної плати з боржника

Без виклику учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача Акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ" про заробітної плати з боржника, в якій просить суд:

1. Задовольнити клопотання про витребування доказів.

2. Стягнути з АТ Дніпроважмаш (ідентифікаційний код юридичної особи: 00168076; вул. Сухий острів, 3, м. Дніпро, 49000) заборгованість по заробітній платі у розмірі 128 000,00 гривень.

Судом за допомогою автоматизованої системи документообігу суду встановлено, що 21.04.2025 Господарським судом Дніпропетровської області відносно відповідача - Акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ" (49000, м. Дніпро, вул. Сухий Острів, 3, ) відкрито провадження у справі про банкрутство №904/857/25, що перебуває на розгляді судді Господарського суду Дніпропетровської області Соловйової А.Є.

21.10.2019 року набув чинності Кодекс України з процедур банкрутства.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, на підставі положень частини 3 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства матеріали справи №904/857/25(904/5726/25) передані до розгляду судді Соловйовій А.Є.

Ухвалою суду від 13.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частини 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Також, у частині 7 статті 6 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Так, судом встановлено, що ухвалою суду від 13.10.2025 зокрема, було роз`яснено відповідачу, що відповідно до ст. 178 ГПК України він має право надати відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 165 ГПК України протягом 15 днів з дня отримання ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі. У разі ненадання відзиву на позовну заяву, додаткових доказів у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За змістом пункту 2 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Враховуючи вказане, з урахуванням положень частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України ухвала суду від 13.10.2025 була отримана відповідачем 13.10.2025, що підтверджується Довідкою Господарського суду Дніпропетровської області про доставку електронного листа до електронного кабінету Акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ".

Станом на 08.12.2025 відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався.

14.11.2025 від арбітражного керуючого Усачова О.М. надійшла заява про долучення до матеріалів справи довідки АТ ДНІПРОВАЖМАШ щодо заборгованості перед ОСОБА_1 .

Судом документи долучені до матеріалів справи.

28.11.2025 від представника позивача надійшла заява від 28.11.2025 про збільшення розміру позовних вимог, вимоги позивача складаються з наступних вимог:

- визнати грошові вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) до АТ Дніпроважмаш (ідентифікаційний код юридичної особи: 00168076; вул. Сухий острів, 3, м. Дніпро, 49000) в розмірі: 169 536, 49 грн (заробітна плата у розмірі: 110 453, 46 грн; компенсація за невикористану відпустку: 18 200, 55 грн; середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільнені складає (з 05.08.2025 по 28.11.2025): 40 882, 48 грн).

Ухвалою суду від 01.12.2025 заяву про збільшення розміру позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ" про стягнення заборгованості із невиплаченої заробітної плати, компенсацію за час затримки виплати заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - залишено без руху. Запропоновано Позивачу протягом п`яти днів з дня вручення цієї ухвали усунути недоліки заяви, а саме: надати докази сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі 2 422 грн 40 коп; розрахунків середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні; надати відомості про кількість фактично відпрацьованих робочих днів (годин) згідно графіка роботи.

Роз`яснено Позивачу, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

08.12.2025 до суду від представника позивача надійшло клопотання від 05.12.2025 про залишення без розгляду заяви представника позивача від 28.11.2025 про збільшення розміру позовних вимог, в обґрунтування даного клопотання представник позивача зазначив, що ураховуючи той факт, що у заявника відсутня можливість надати відомості про кількість фактично відпрацьованих робочих днів (годин) згідно графіка роботи, через відсутність у його володінні такої інформації, а тому представник позивача просить суд залишити заяву про збільшення розміру позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільнені у сумі 40 882, 48 грн без розгляду.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за доцільне клопотання представника позивача від 05.12.2025 про залишення без розгляду заяви про збільшення розміру позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільнені у сумі 40 882,48 грн задовольнити.

Заяву представника позивача від 28.11.2025 про збільшення розміру позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільнені у сумі 40 882,48 грн. - залишити без розгляду.

Здійснювати розгляд позовної заяви з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог в частині стягнення з АТ Дніпроважмаш () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) в розмірі 110 453,46 грн заборгованість по заробітній платі та 18 200,55 грн - компенсація за невикористану відпустку.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України 08.12.2025 судом прийнято рішення у справі.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач перебував у трудових відносинах з Акціонерним товариством "ДНІПРОВАЖМАШ".

Наказом Акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ" 480/к/тр від 04.08.2025 ОСОБА_1 було звільнено з посади охоронника другого розряду відділу охорони служби безпеки, за власним бажанням, ст.38 КЗпП України.

Відповідно до Довідки Акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ" №88 від 13.11.2025, Позивачу була нарахована, але не виплачена заробітна плата в загальній сумі 141 890,24 грн з урахуванням податків, а саме:

- заробітна плата за жовтень 2024 - нарахована сума 17 155,19 грн (після утримання податків сума до сплати 13 809,93 грн);

- заробітна плата за листопад 2024 - нарахована сума 17 072,70 грн (після утримання податків сума до сплати 13 743,52 грн);

- заробітна плата за грудень 2024 - нарахована сума 18 406,99 грн (після утримання податків сума до сплати 14 173,38 грн);

- заробітна плата за січень 2025 - нарахована сума 22 940,09 грн (після утримання податків сума до сплати 17 663,87 грн);

- заробітна плата за лютий 2025 - нарахована сума 20 398,82 грн (після утримання податків сума до сплати 15 707,09 грн);

- заробітна плата за березень 2025 - нарахована сума 6 210,39 грн (після утримання податків сума до сплати 4 782,00 грн);

- заробітна плата за квітень 2025 - нарахована сума 8 978,41 грн (після утримання податків сума до сплати 6 913,38 грн);

- заробітна плата за травень 2025 - нарахована сума 6 445,22 грн (після утримання податків сума до сплати 4 962,82 грн);

- заробітна плата за червень 2025 - нарахована сума 8 467,65 грн (після утримання податків сума до сплати 6 520,09 грн);

- заробітна плата за липень 2025 - нарахована сума 14 689,62 грн (після утримання податків сума до сплати 11 311,01 грн);

- заробітна плата за серпень 2025 - нарахована сума 1 125,16 грн (після утримання податків сума до сплати 866,37 грн).

Також, відповідно до довідки Акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ" №88 від 13.11.2025, позивачу не було виплачено компенсацію за невикористану відпустку за 46 днів, а саме: нараховано суму 23 637,08 грн (після утримання податків сума до сплати 18 200,55 грн).

Станом на дату звернення до суду з дійсною позовною заявою з урахування заяви про збільшення, заборгованість АТ "ДНІПРОВАЖМАШ" перед ОСОБА_1 , яка не погашена та яку позивач просить стягнути становить 110 453,46 грн заробітна плата (без врахування податків) та 18 200,55 грн - компенсація за невикористану відпустку за 46 днів (без врахування податків).

Звертаючись до суду із цим позовом, позивач посилається на не належне виконання Відповідачем зобов`язання зі сплати заробітної плати, внаслідок чого виникла заборгованість.

Враховуючи той факт, що в матеріалах справи відсутні докази погашення Відповідачем заборгованості по заробітній платі та компенсацію за невикористану відпустку ОСОБА_1 та докази щодо спростування вимог, заявлених Позивачем, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Статтею 43 Конституції передбачено право кожної людини на труд, що включає можливість заробляти собі на життя працею. Зазначеному праву людини, яка належним чином виконує свої трудові обов`язки, в рівній мірі кореспондується обов`язок працедавця своєчасно та належним чином оплачувати труд працівника і своєчасно виплачувати йому заробітну плату.

Заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу (ст. 94 КЗпП України).

Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

Працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору (частина перша статті 21 Закону України Про оплату праці).

Відповідно до статті 5 Закону України Про оплату праці організація оплати праці здійснюється, крім іншого, на підставі законодавчих та інших нормативних актів, колективних договорів.

Суб`єктами організації оплати праці є: органи державної влади та місцевого самоврядування; роботодавці, організації роботодавців, об`єднання організацій роботодавців або їх представницькі органи; професійні спілки, об`єднання професійних спілок або їх представницькі органи; працівники.

В силу положень ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обов`язку в натурі.

Відповідно до ст. 21 Закону України Про оплату праці працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно ст. 22 цього Закону суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) (справа Суханов та Ільченко проти України заяви №68385/10 та 71378/10, справа Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини, заява N9 42527/98 тощо) майно може являти собою існуюче майно або засоби, включаючи право вимоги відповідно до якого заявник може стверджувати, що він має принаймні законне сподівання/правомірне очікування (legitimate expectation) стосовно ефективного здійснення права власності.

Відповідно до статті 115 Кодексу законів про працю України - заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Статтею 2 Закону України Про оплату праці визначена структура заробітної плати, зокрема, до структури заробітної плати можуть входити: додаткова заробітна плата - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці (включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій) та інші заохочувальні та компенсаційні виплати (виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми).

Відповідно до статті 95 Кодексу законів про працю України, статті 3 Закону про оплату праці мінімальна заробітна плата - це встановлений законом мінімальний розмір оплати праці за виконану працівником місячну (годинну) норму праці. Мінімальна заробітна плата є державною соціальною гарантією, обов`язковою на всій території України для підприємств, установ, організацій усіх форм власності і господарювання та фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників, за будь-якою системою оплати праці.

За загальним правилом заробітна плата працівникам виплачується за умови виконання ними своїх функціональних обов`язків на підставі укладеного трудового договору з дотриманням установленої правилами внутрішнього трудового розпорядку тривалості щоденної (щотижневої) роботи за умови провадження підприємством господарської діяльності.

Згідно з ч. 5 ст. 97 Кодексу законів про працю України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Згідно ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст.ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, оскільки господарським судом встановлено, що відповідачем допущено порушення обов`язку щодо виплати заробітної плати Позивачу, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення з Акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ" заборгованості по заробітній платі за жовтень 2024 серпень 2025 у розмірі 110 453,46 грн (без врахування податків) та компенсація за невикористану відпустку за 46 днів (без врахування податків) у розмірі 18 200,55 грн - підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що при розгляді трудових спорів, у тому числі щодо стягнення заробітної плати, судом враховуються положення ч. 5 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства, відповідно до якої дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю та життю громадян, виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов`язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення, а також положення ч.4 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства, за змістом якої пропущення граничного строку на подання заяв кредиторів з конкурсними вимогами (в тому числі і щодо виплати заробітної плати) не тягне за собою зміну черговості, у разі задоволення судом таких вимог, тягне за собою наслідки передбачені абз. 3 ч. 4 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства.

Згідно пп.1 п.2 ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" розмір судового збору за розгляд позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2025 року становить 3028,00 грн.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (ч. 3 ст. 4 Закону України Про судовий збір).

Господарський суд зазначає, що позовна заява подана позивачем до суду в електронній формі.

У відповідності до приписів п.1 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору за розгляд позовних вимог в частині стягнення заробітної плати.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що звільнення позивача від сплати судового збору не звільняє відповідача від обов`язку, у разі задоволення позову, сплатити судовий збір в дохід державного бюджету України, в розмірі встановленому пп.1 п.2 ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір", при цьому враховуючи загальний розмір задоволених позовних вимог.

За приписами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Клопотання представника позивача від 05.12.2025 про залишення без розгляду заяви про збільшення розміру позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільнені у сумі 40 882,48 грн задовольнити.

Заяву представника позивача від 28.11.2025 про збільшення розміру позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільнені у сумі 40 882,48 грн. - залишити без розгляду.

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ" (49000, м. Дніпро, вул. Сухий Острів, 3, ) про стягнення заборгованості по заробітній платі задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ" (49000, м. Дніпро, вул. Сухий Острів, 3, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 110 453 грн 46 коп - заборгованість по заробітній платі за жовтень 2024 - серпень 2025, 18 200 грн 55 коп - компенсація за невикористану відпустку за 46 днів.

Стягнути з Акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ" (49000, м. Дніпро, вул. Сухий Острів, 3, ) в дохід Державного бюджету (отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір, код ЄДРПОУ господарського суду Дніпропетровської області 03499891) 2 422 грн 40 коп - судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядки та строки, встановлені ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено - 09.12.2025.

Суддя А.Є. Соловйова