ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2025 р. м. Ужгород Справа № 907/1037/25

Господарський суд Закарпатської області у складі судді Пригузи П.Д., розглянувши справу

за позовом фізичної особи ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Саненер", код ЄДРПОУ - 42313929, м. Ужгород, Слов`янська набережна, буд. 13,

про зобов`язання вчинити певні дії,

за участі секретаря судового засідання Повідайчик Т.В.

представників сторін: позивача - Лосік Ю.В. - адвокат, ордер,

вдповідача - Олійник Р.Б. - адвокат, ордер,

в с т а н о в и в:

Фізична особа ОСОБА_1 звернулася до господарського суду з позовною заявою до відповідача ТОВ "Саненер", з позовними вимогами зобов`язати відповідача надати їй протягом 10 днів з дати набрання рішенням законної сили належним чином засвідчені копії відповідних документів товариства.

Описова частина рішення

Ухвалою суду від 18.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

До суду сторонами подано: 1) відзив на позовну заяву від відповідача у справі (вх. №02.3.1-02/9183/25 від 20.10.2025 року); 2) відповідь на відзив від позивача у справі (вх. №02.3.1-02/9350/25 від 27.10.2025 року); 3) клопотання про відкладення судового засідання від відповідача у справі (вх. №02.3.1-02/9184/25 від 2010.2025 року).

Ухвалою від 21.10.2025 суд призначив підготовче судове засідання у справі.

Ухвалою від 20.11.2025 судом закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті.

В судовому засіданні 05.12.2025 судом заслухано вступне слово представників учасників справи, досліджено наявні у матеріалах справи письмові докази та заслухав заключне слово представників сторін у судових дебатах.

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі з викладених у позовній заяві підстав та наданих у судовому засіданні пояснень.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог в частині зобов`язання Товариства надати інформацію, яка, на його думку, не передбачена у ст. 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".

В порядку ст. 219 ГПК України після судових дебатів суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення, відклав ухвалення та проголосив рішення 12.12.2025 року.

Позиції учасників справи.

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем корпоративних прав позивача, як учасника товариства. Стверджує, що ОСОБА_1 є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю "Саненер", код ЄДРПОУ - 42313929, та володіє часткою у статутному капіталі у розмірі 5000,00 грн, що складає 25% статутного капіталу, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громад та актом приймання-передачі частки в статутному капіталі ТОВ "Саненер".

11.07.2025 для реалізації своїх корпоративних прав, зокрема, правомочностей на участь в управлінні господарською організацією, отриманні дивідендів, ОСОБА_1 , як учасником ТОВ "Саненер", через представника - адвоката АО "АГАРД" Круковську Р.І. було надіслано до ТОВ "Саненер" лист-запит від 10.07.2025 з проханням надати наступну інформацію та документи:

1. Належним чином засвідчені копії банківських виписок по усіх рахунках ТОВ «САНЕНЕР», відкритих у будь-якому банку України та за кордоном, за весь період діяльності ТОВ «САНЕНЕР», з відображенням інформації, яка сума коштів станом на даний час знаходиться на відповідних рахунках.

2. Інформацію щодо усіх майнових зобов`язань, наявних у ТОВ «САНЕНЕР», перед третіми особами за за весь період діяльності ТОВ «САНЕНЕР», із зазначенням суми боргу, підстави виникнення, кредитора (ів).

3. Інформацію щодо усіх майнових зобов`язань третіх осіб, кредитором за якими є ТОВ "САНЕНЕР", за весь період діяльності ТОВ «САНЕНЕР», із зазначенням суми боргу, підстави виникнення, боржника (ів).

4. Належним чином засвідчені копії договорів, стороною яких є ТОВ «САНЕНЕР», що укладені за весь період діяльності ТОВ «САНЕНЕР», з усіма додатками, додатковими угодами та документами, укладеними на їх виконання, платіжними інструкціями тощо.

5. Перелік рухомого та нерухомого майна, яке належить (належало) ТОВ «САНЕНЕР» на праві власності чи будь-якому іншому праві за весь період діяльності ТОВ «САНЕНЕР».

6. Належним чином засвідчені копії документів, які підтверджують наявність за весь період діяльності ТОВ «САНЕНЕР» рухомого та нерухомого майна на праві власності чи на будь-якому іншому праві.

7. Інформацію щодо наявності/відсутності прав третіх осіб за весь період діяльності ТОВ «САНЕНЕР» на усе рухоме та нерухоме майно ТОВ «САНЕНЕР» (в тому числі застави), та документи, які підтверджують відповідне.

8. Належним чином засвідчені копії положення про загальні збори та про виконавчий орган (за наявності).

9. Рішення Загальних Зборів про призначення директора (ів) за весь період діяльності ТОВ «САНЕНЕР» та трудовий договір з директором (ами) (за наявності) із зазначенням строку його (їх) повноважень.

10. Інформацію щодо того чи є (були) обмеження у директора (ів) за весь період діяльності ТОВ «САНЕНЕР» щодо суми та/або предмету правочинів, що можуть бути укладені ним від імені ТОВ «САНЕНЕР» з юридичними та фізичними особами.

11. Належним чином засвідчені копії наказів і розпоряджень виконавчого органу товариства, прийнятих за весь період діяльності ТОВ «САНЕНЕР».

12. Інформацію про всі загальні збори, які скликались в за весь період діяльності ТОВ «САНЕНЕР», та рішення, які на них були прийняті.

13. Належним чином засвідчені копії документів, які підтверджують скликання загальних зборів, що відбулись за весь період діяльності ТОВ «САНЕНЕР», та рішення загальних зборів, прийняті на відповідних зборах, що оформлені протоколами загальних зборів.

14. Належним чином засвідчені копії рішень загальних зборів про розподіл чистого прибутку та виплату дивідендів за весь період діяльності ТОВ «САНЕНЕР», із доказами їх виплати учасниками товариства.

15. Належним чином засвідчену (і) копію (ї) статуту (ів) ТОВ ТОВ «САНЕНЕР», чинну (і) за весь період діяльності ТОВ «САНЕНЕР» з усіма змінами, та чинну станом на даний час (липень 2025 року).

16. Інформацію про наявність/відсутність філій, представництв у ТОВ «САНЕНЕР» за весь період діяльності ТОВ «САНЕНЕР».

17. Належним чином засвідчені копії усіх фінансових звітностей з аудиторськими висновками, проведених у ТОВ «САНЕНЕР» за весь період діяльності ТОВ «САНЕНЕР».

18. Належним чином засвідчені копії фінансової звітності за весь період діяльності ТОВ «САНЕНЕР», що подані до Державної служби статистики України та до Державної податкової служби.

19. Належним чином засвідчені копії декларації з податку на прибуток за весь період діяльності ТОВ «САНЕНЕР».

20. Інформацію про видачу та відкликання за весь період діяльності ТОВ «САНЕНЕР» усіх довіреностей будь-яким третім особам, в т. ч. яким надано повноваження щодо розпорядження активами чи грошовими коштами ТОВ «САНЕНЕР», із наданням належним чином засвідчених їх примірників.

21. Інформацію щодо наявності/відсутності судових справ, стороною в яких є ТОВ «САНЕНЕР», із зазначенням номерів судових справ, суду в якому розглядається відповідний спір, предмету позову та наданням усіх документів, що знаходяться у відповідній судовій справі.

22. Інформацію щодо наявних ліцензій за весь період діяльності ТОВ «САНЕНЕР», в т.ч. на виробництво електричної енергії, із наданням належним чином їх засвідчених копій.

23. Доступ, в режимі перегляду, до облікової бази даних ТОВ «САНЕНЕР», яка використовується ТОВ для податкової та іншої фінансової звітності.

Цей лист-запит адвокатом АО "АГАРД" Круковською Р.І. було направлено на юридичну адресу ТОВ «САНЕНЕР»: Слов`янська набережна, буд. 13, м Ужгород, Ужгородський р-н, Закарпатська обл., 88000, що підтверджується описом вкладення у цінний лист, накладною та чеком АТ "Укрпошта" (поштове відправлення № 857) (докази надіслання додаються).

Натомість, ТОВ «САНЕНЕР» вимоги представника учасника ОСОБА_1 - адвоката АО "АГАРД" Круковської Р.І. щодо надання відповідної інформації та документів про господарську діяльність ТОВ «САНЕНЕР» не виконало - 01.08.2025 зазначений лист-запит повернувся відправнику за закінченням терміну зберігання, що підтверджується відомостями з офіційного вебсайту АТ "Укрпошта" про вручення повернутого поштового відправлення за трек-номером № 857.

У зв`язку з неотриманням ТОВ «САНЕНЕР» вищевказаного листа-запита та фактичним ухиленням ТОВ «САНЕНЕР» від виконання свого обов`язку щодо надання інформації учаснику товариства, 25.07.2025, представником ОСОБА_1 - адвокатом Круковською Р.І. було повторно направлено лист-запит у електронному вигляді з накладенням електронного підпису на електронну адресу ТОВ «САНЕНЕР» - з вимогою забезпечення учаснику ТОВ «САНЕНЕР» - ОСОБА_1 доступу до витребуваних вищезазначених документів шляхом надсилання їх належним чином засвідчених копій на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1 i ІНФОРМАЦІЯ_2 та належним чином засвідчених паперових копій на адресу: бульвар Лесі Українки, 23 Б, 4 поверх, м. Київ, 01133.

Відповідно до ч. 5 ст. 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" протягом 10 днів з дня надходження письмової вимоги учасника товариства виконавчий орган товариства зобов`язаний надати такому учаснику копії відповідних документів, визначених частиною першою цієї статті.

Проте, жодної відповіді чи реагування на вказаний лист-запит від Товариства отримано не було, що стало приводом для звернення ОСОБА_1 до господарського суду з позовом про захист своїх прав.

Позивачка ОСОБА_1 просить позов задоволити та зобов`язати Відповідача ТОВ «САНЕНЕР» протягом 10 днів з дати набрання рішенням законної сили надати ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) належним чином засвідчені копії документів ТОВ «САНЕНЕР», що наведені нею у переліку у позовній заяві.

У своїй відповіді на відзив ОСОБА_1 зазначила про таке.

Позивачка зазначає, що Відповідач ТОВ «САНЕНЕР» у відзиві на позовну заяву фактично визнав частину позовних вимог, але заперечує щодо окремих з них, обґрунтовуючи відмову таким:

1. нормами чинного законодавства чітко встановлений перелік документів, що в обов`язковому порядку підлягають зберіганню товариством. - положеннями статуту, рішеннями загальних зборів учасників, наглядової ради та виконавчого органу товариства не встановлювався жодний перелік документів, що підлягає зберіганню товариством.

2. частина витребуваних документів не належить до переліку тих документів, які мають в обов`язковому порядку зберігатися, надаватися товариством учаснику;

3. вимога позивача надати документи про майно «яке належало» товариству в минулому виходить за межі ч. 1 ст. 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю". Так само виходить за межі і вимога про надання фінансової звітності за попередні періоди. Вихід за межі таких вимог базується на відсутності обов`язку у відповідача зберігати зазначені документи.

4. ТОВ «САНЕНЕР» у відзиві на позовну заяву посилається на практику Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 13.06.2024 у справі №906/211/23.

З приводу відповіді на відзив Позивачка звертає увагу суду на те, що Відповідач просив відмовити у задоволенні позову стосовно вимог про такі документи/відомості:

1. банківських виписок по усіх рахунках ТОВ «САНЕНЕР», відкритих у будь-якому банку України та за кордоном, за весь період діяльності ТОВ «САНЕНЕР», з відображенням інформації, яка сума коштів станом на даний час знаходиться на відповідних рахунках;

2. документів щодо усіх майнових зобов`язань, наявних у ТОВ «САНЕНЕР», перед третіми особами за весь період діяльності ТОВ «САНЕНЕР», із зазначенням суми боргу, підстави виникнення, кредитора (ів);

3. документів щодо усіх майнових зобов`язань третіх осіб, кредитором за якими є ТОВ «САНЕНЕР», за весь період діяльності ТОВ «САНЕНЕР», із зазначенням суми боргу, підстави виникнення, боржника (ів);

4. усіх діючих договорів, стороною яких є ТОВ «САНЕНЕР», що укладені за весь період діяльності ТОВ «САНЕНЕР» по даний час, з усіма додатками, додатковими угодами та документами, укладеними на їх виконання, платіжними інструкціями тощо;

5. документів, що містять перелік рухомого та нерухомого майна, яке належить (належало) ТОВ «САНЕНЕР» на праві власності чи будь-якому іншому праві за весь період діяльності ТОВ «САНЕНЕР»;

6. документи, що підтверджують наявність/відсутність прав третіх осіб за весь період діяльності ТОВ «САНЕНЕР» на усе рухоме та нерухоме майно ТОВ «САНЕНЕР»(в тому числі застави);

7. трудовий договір з директором (ами) (за наявності) із зазначенням строку його (їх) повноважень;

8. документів щодо наявності (відсутності) обмежень у директора (директорів) за весь період діяльності ТОВ «САНЕНЕР» щодо суми та/або предмету правочинів, що можуть бути укладені ним від імені ТОВ «САНЕНЕР» з юридичними та фізичними особами;

9. документів, які підтверджують скликання загальних зборів, що відбулись за весь період діяльності ТОВ «САНЕНЕР»;

10. документів, щодо виплати дивідендів учасникам товариства;

11. документів про видачу та відкликання за весь період діяльності ТОВ «САНЕНЕР» усіх довіреностей будь-яким третім особам, в т.ч. яким надано повноваження щодо розпорядження активами чи грошовими коштами ТОВ «САНЕНЕР», а також примірників зазначених довіреностей;

12. усіх документів, що знаходяться у відповідних судових справах, стороною в яких є ТОВ «САНЕНЕР», із зазначенням номерів судових справ, суду в якому розглядається відповідний спір, предмету позову;

13. наявних ліцензій за весь період діяльності ТОВ «САНЕНЕР», в т.ч. на

виробництво електричної енергії;

14. документів щодо забезпечення доступу (в режимі перегляду) до облікової бази даних ТОВ «САНЕНЕР», яка використовується останнім для податкової та іншої фінансової звітності.

При цьому Позивачка зазначає, що Відповідачем фактично визнано позов та він готовий виконати рішення суду протягом 10 днів з дати набрання рішенням законної сили щодо таких вимог:

1. документів, які підтверджують наявність за весь період діяльності у ТОВ «САНЕНЕР» рухомого та нерухомого майна на праві власності чи на будь-якому іншому праві;

2. положення про загальні збори та про виконавчий орган (за наявності);

3. рішення загальних зборів про призначення директора (ів) за весь період діяльності ТОВ «САНЕНЕР»;

4. наказів і розпоряджень виконавчого органу ТОВ «САНЕНЕР», прийнятих за весь період діяльності ТОВ «САНЕНЕР»;

5. рішень загальних зборів про розподіл чистого прибутку та виплату дивідендів за весь період діяльності ТОВ «САНЕНЕР», із доказами їх виплати учасниками товариства;

6. статуту (ів) ТОВ «САНЕНЕР», чинного (их) за весь період діяльності ТОВ «САНЕНЕР» з усіма змінами, та чинного станом на даний час;

7. документів про наявність/відсутність філій, представництв у ТОВ «САНЕНЕР» за весь період діяльності ТОВ «САНЕНЕР»;

8. усіх фінансових звітностей з аудиторськими висновками, проведених у ТОВ «САНЕНЕР» за весь період діяльності ТОВ «САНЕНЕР»;

9. фінансової звітності за весь період діяльності ТОВ «САНЕНЕР», що подані до Державної служби статистики України та до Державної податкової служби;

10. декларації з податку на прибуток за весь період діяльності ТОВ «САНЕНЕР».

З посиланням на норми чинного законодавства Позивачка вважає, що Відповідач має надати учаснику Товариства усі наявні у нього документи господарської діяльності, бухгалтерського обліку та звітності.

В судовому засіданні представник Позивача підтримала позовні вимог в повному обсязі та просила позов задоволити повністю, вважаючи обмеження Позивачки як учасника Товариства в отриманні інформацію про його господарську діяльність безпідставними.

Позиція Відповідача у справі - ТОВ «САНЕНЕР»

Відповідач та представник Відповідача проти позову заперечував, вважають з огляду на таке.

Відповідач погоджуються, що ОСОБА_1 є одним із учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «САНЕНЕР» та володіє часткою у статутному капіталі у розмірі 5000,00 грн, що складає 25% статутного капіталу.

Права учасника визначені пунктом 2 частини 1 статті 5 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" унормовано, що учасник товариства має право отримувати інформацію про господарську діяльність товариства.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" товариство зобов`язано зберігати такі документи: 1) протокол зборів засновників товариства (рішення одноосібного засновника); 2) статут товариства та зміни до статуту; 3) протоколи загальних зборів учасників; 4) документи товариства, що регулюють діяльність органів товариства, та зміни до них; 5) положення про філії (представництва) товариства у разі їх створення (відкриття); 6) протоколи засідань наглядової ради товариства та колегіального виконавчого органу товариства, накази і розпорядження виконавчого органу товариства; 7) аудиторські висновки та результати надання інших аудиторських послуг; 8) річну фінансову звітність; 9) документи звітності, що подаються відповідним державним органам; 10) документи, пов`язані з випуском емісійних цінних паперів; 11) інші документи, передбачені законодавством, статутом товариства, рішеннями загальних зборів учасників, наглядової ради та виконавчого органу товариства; 12) документи, що підтверджують права товариства на майно; 13) документи бухгалтерського обліку.

Відповідач вважає, що нормами чинного законодавства чітко встановлений перелік документів, що в обов`язковому порядку підлягають зберіганню товариством.

Наголошує, що положеннями статуту, рішеннями загальних зборів учасників, наглядової ради та виконавчого органу товариства не встановлювався жодний перелік документів, що підлягає зберіганню товариством.

Відповідно до ч. 4 ст. 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою

відповідальністю" Товариство забезпечує кожному учаснику (його представнику) доступ до документів, визначених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою

відповідальністю" протягом 10 днів з дня надходження письмової вимоги учасника товариства виконавчий орган товариства зобов`язаний надати такому учаснику копії відповідних документів, визначених частиною першою цієї статті. За підготовку копій документів товариство може встановлювати плату, розмір якої не може перевищувати розмір витрат на виготовлення копій документів та витрат, пов`язаних з пересиланням документів поштою.

Відповідач вважає для себе очевидним те, що частина витребуваних документів не належить до переліку тих документів, які мають в обов`язковому порядку зберігатися, надаватися товариством учаснику, зокрема:

- банківських виписок по усіх рахунках ТОВ «САНЕНЕР», відкритих у будь-якому банку України та за кордоном, за весь період діяльності ТОВ «САНЕНЕР», з відображенням інформації, яка сума коштів станом на даний час знаходиться на відповідних рахунках;

- документів щодо усіх майнових зобов`язань, наявних у ТОВ «САНЕНЕР», перед третіми особами за весь період діяльності ТОВ «САНЕНЕР», із зазначенням суми боргу, підстави виникнення, кредитора (ів);

- документів щодо усіх майнових зобов`язань третіх осіб, кредитором за якими є ТОВ «САНЕНЕР», за весь період діяльності ТОВ «САНЕНЕР», із зазначенням суми боргу, підстави виникнення, боржника (ів);

- усіх діючих договорів, стороною яких є ТОВ «САНЕНЕР», що укладені за весь період діяльності ТОВ «САНЕНЕР» по даний час, з усіма додатками, додатковими угодами та документами, укладеними на їх виконання, платіжними інструкціями тощо;

- документів, що містять перелік рухомого та нерухомого майна, яке належить (належало) ТОВ «САНЕНЕР» на праві власності чи будь-якому іншому праві за весь період діяльності ТОВ «САНЕНЕР»;

- документи, що підтверджують наявність/відсутність прав третіх осіб за весь період діяльності ТОВ «САНЕНЕР» на усе рухоме та нерухоме майно ТОВ «САНЕНЕР» (в тому числі застави);

- трудовий договір з директором (ами) (за наявності) із зазначенням строку його (їх) повноважень;

- документів щодо наявності (відсутності) обмежень у директора (директорів) за весь період діяльності ТОВ «САНЕНЕР» щодо суми та/або предмету правочинів, що можуть бути укладені ним від імені ТОВ «САНЕНЕР» з юридичними та фізичними особами;

- документів, які підтверджують скликання загальних зборів, що відбулись за весь період діяльності ТОВ «САНЕНЕР»;

- документів, щодо виплати дивідендів учасникам товариства;

- документів про видачу та відкликання за весь період діяльності ТОВ «САНЕНЕР» усіх довіреностей будь-яким третім особам, в т.ч. яким надано повноваження щодо розпорядження активами чи грошовими коштами ТОВ «САНЕНЕР», а також примірників зазначених довіреностей;

- усіх документів, що знаходяться у відповідних судових справах, стороною в яких є ТОВ «САНЕНЕР», із зазначенням номерів судових справ, суду в якому розглядається відповідний спір, предмету позову;

- наявних ліцензій за весь період діяльності ТОВ «САНЕНЕР», в т.ч. на виробництво електричної енергії;

- документів щодо забезпечення доступу (в режимі перегляду) до облікової бази даних ТОВ «САНЕНЕР», яка використовується останнім для податкової та іншої фінансової звітності.

Суд зазначає, що за логікою Відповідача, оскільки певні документи не мають зберігатися товариством в обов`язковому порядку, то такі документи і не повинні надаватися будь-якому учаснику товариства на його запит (у цій справі - Позивачці) не залежно від часу їх створення. Отже, як висновок, Відповідач стверджує, що у суду відсутні підстави для ухвалення рішення про зобов`язання керівника підприємства надати учаснику такі документи, яких немає в переліку норми ст. 43 Закону або ж не створено/затверджено такого переліку товариством.

Відповідач наголошує, що ч. 1 ст. 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" визначає строки зберігання та обсяг таких документів. Так, товариство зобов`язане зберігати річну фінансову звітність та зберігати документи, що підтверджують права товариства на майно, яким воно володіє або користується, тобто йдеться про наявне право власності чи інше речове право на майно, а не про інформацію, яке майно колись перебувало у власності чи користуванні.

Як вважає Відповідач, вимога Позивача надати документи про майно "яке належало" товариству в минулому виходить за межі ч. 1 ст. 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю". Так само, вважає, що виходить за межі і вимога про надання фінансової звітності за попередні періоди. Вихід за межі таких вимог базується на відсутності обов`язку у відповідача зберігати зазначені документи. Це свідчить, що позивач неправомірно розширює законодавчо визначений обов`язок товариства щодо зберігання та надання документів, і його позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими.

Відповідач звертає увагу суду, що вказані документи відсутні у переліку ст. 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", які товариство зобов`язано зберігати.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 43 Закону товариство зобов`язано зберігати інші документи, передбачені законодавством, статутом товариства, рішеннями загальних зборів учасників, наглядової ради та виконавчого органу товариства.

При цьому згідно ч. 3 ст. 43 Закону документи, передбачені частиною першою цієї статті, підлягають зберіганню протягом усього строку діяльності товариства, крім документів бухгалтерського обліку, строки зберігання яких визначаються відповідно до законодавства.

Отже, Відповідач просить відмовити у задоволенні позову щодо визначеного Відповідачем переліку запитів на інформацію та документи.

Мотивувальна частина рішення.

За результатами розгляду справи, дослідження доказів, наданих сторонами на обґрунтування своїх доводів і заперечень, судом встановлено таке.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб - підприємців та громадський формувань Товариства з обмеженою відповідальністю "Саненер" є юридичною особою, включено до цього реєстру за ідентифікаційним номером (код ЄДРПОУ) 42313929, місцезнаходження - м. Ужгород, Слов`янська набережна, буд. 13. Учасником цього Товариства є ОСОБА_1 , яка володіє часткою у статутному капіталі у розмірі - 25% статутного капіталу або права голосу.

11.07.2025 для реалізації своїх корпоративних прав, зокрема, правомочностей на участь в управлінні господарською організацією, отриманні дивідендів, ОСОБА_1 , як учасником ТОВ "Саненер", через представника - адвоката АО "АГАРД" Круковську Р.І. було надіслано до ТОВ "Саненер" лист-запит від 10.07.2025 з проханням надати відповідні документи згідно переліку.

Даний лист-запит адвоката направлено на юридичну адресу ТОВ "Саненер": Слов`янська набережна, буд. 13, м Ужгород, Ужгородський р-н, Закарпатська обл., 88000, що підтверджується описом вкладення у цінний лист, накладною та чеком АТ "Укрпошта" (поштове відправлення № 857), однак цей лист ТОВ «САНЕНЕР» не виконало - 01.08.2025 зазначений лист-запит повернувся відправнику за закінченням терміну зберігання, що підтверджується відомостями з офіційного вебсайту АТ "Укрпошта" про вручення повернутого поштового відправлення за трек-номером № 857.

У зв`язку з неотриманням ТОВ «САНЕНЕР» вищевказаного листа-запита, 25.07.2025, представником ОСОБА_1 - адвокатом Круковською Р.І. було повторно направлено лист-запит у електронному вигляді з накладенням електронного підпису на електронну адресу ТОВ «САНЕНЕР» з вимогою забезпечення учаснику ТОВ «САНЕНЕР» - ОСОБА_1 доступу до витребуваних вищезазначених документів шляхом надсилання їх належним чином засвідчених копій на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1 i ІНФОРМАЦІЯ_2 та належним чином засвідчених паперових копій на вказану адресу, що підтверджено належними доказами до позову.

Не отримавши відповіді на повторне звернення, 05.08.2025 за вих. №1/07 представником ОСОБА_1 - адвокатом АО "АГАРД" Ященко Н.Л. було надіслано адвокатський запит одночасно на юридичну та електронну адресу ТОВ «САНЕНЕР» з накладанням електронного підпису з вимогою надати вищезазначені документи. Окрім того, 07.08.2025 даний адвокатський запит надісланий засобами поштового зв`язку прибув на юридичну адресу ТОВ «САНЕНЕР».

26.08.2025 зазначений адвокатський запит, також був повернутий відправнику - представнику ОСОБА_1 - адвокату Ященко Н.Л. за закінченням терміну зберігання, що підтверджується відомостями про вручення повернутого поштового відправлення за трек-номером 334.

Зазначені обставини щодо звернень Позивачки до Відповідача з означеними вимогами надати інформацію та документи учаснику товариства Відповідачем у його заявах по суті справи та поясненнях представника - визнаються. Також визнається право Позивачки як учасника Товариства на отримання більшості з витребуваних відомостей та інформації, але вимога не виконувалася як до подачі позову до господарського суду, так і підчас розгляду спору в суді.

Предмет спору та предмет доказування у справі.

Відповідно до норм ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, гроші, цінні папери, цифрові речі, майнові права, роботи та послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні та нематеріальні блага.

Суд зазначає, що предметом спору у цій справі є декілька об`єктів цивільних прав, зокрема: - право (його відсутність) учасника Товариства на отримання відомостей і документів стосовно господарської діяльності Товариства; - об`єм відомостей, доступ до яких має право учасник Товариства; - види інформації та форми документів, які має право отримати учасник Товариства; - час у ретроспективі, за який учасник Товариства може вимагати надання йому інформації (відомостей, документів): з дня, коли учасник набув корпоративні права цього Товариства чи за увесь час створення і діяльності Товариства.

Предметом позову є захист корпоративних прав: права на доступ до документів, що гарантовані учаснику Товариства ст. 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" та п.3.2. Статуту - право одержувати інформацію про діяльність Товариства, знайомитися з річним балансом, даними бухгалтерської та іншої звітності, іншою документацією Товариства, що стосується його діяльності.

Предметом доказування у цій справі є обставини звернення Позивачки як учасника Товариства до органів управління Товариства за інформаціює (документами), що стосуються діяльності Товариства та дії і поведінка органів управління Товариства щодо забезпечення права учасника Товариства на отримання відомостей, які представляють для неї цивільно-правовий інтерес.

Норми права, які належить застосувати при вирішенні цього спору.

Відповідно до приписів ч. 2 - 4 ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб; не допускати дій, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах; при здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

Відповідно до ч. 6 ст. 13 ЦК України у разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Відповідно до приписів ст. 14 ЦК України (Виконання цивільних обов`язків) цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (ч. 2 ст. 4 ГПК України).

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 8 Конституції України охоронюваний законом інтерес перебуває під захистом не тільки закону, а й об`єктивного права в цілому, що панує у суспільстві, зокрема, справедливості, оскільки інтерес у вузькому розумінні зумовлюється загальним змістом такого права та є його складовою.

Згідно ч. 1 ст. 96-1 ЦК України права учасників юридичних осіб (корпоративні права) - це сукупність правомочностей, що належать особі як учаснику (засновнику, акціонеру, пайовику) юридичної особи відповідно до закону та статуту товариства.

Пунктами 1, 5 ч. 3 ст. 96-1 ЦК України встановлено, що учасники (засновники, акціонери, пайовики) юридичної особи мають право у порядку, встановленому установчим документом та законом: брати участь в управлінні юридичною особою у порядку, визначеному установчим документом, крім випадків, встановлених законом; одержувати інформацію про діяльність юридичної особи у порядку, встановленому установчим документом.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 116 ЦК України встановлено, що учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом, одержувати інформацію про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом.

Відповідно до норми пункту 3.2. Статуту ТОВ «САНЕНЕР» встановлено право учасника Товариства одержувати інформацію про діяльність Товариства, знайомитися з річним балансом, даними бухгалтерської та іншої звітності, іншою документацією Товариства, що стосується його діяльності.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" учасники товариства мають право, зокрема, отримувати інформацію про господарську діяльність товариства.

За встановленими у справі обставинами, Позивачка як учасник Товариства декілька разів належним чином і у спосіб зверталася до Товариства із запитами (лист від 11.07.2025, адвокатський запит від 25.07.2025, 05.08.2025 та 07.08.2025) про надання інформації про діяльність Товариства, зазначаючи у таких запитах перелік інформації та документів, які відповідний учасник вважає за необхідне отримати від Товариства, як один із власників останнього.

Ненадання відповіді на відповідні запити відповідачем стало підставою звернення Позивачки з цим позовом до суду.

Частиною першою статті 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" визначено, що товариство зобов`язано зберігати такі документи:

1) протокол зборів засновників товариства (рішення одноосібного засновника);

2) статут товариства та зміни до статуту;

3) протоколи загальних зборів учасників;

4) документи товариства, що регулюють діяльність органів товариства, та зміни до них;

5) положення про філії (представництва) товариства у разі їх створення (відкриття);

6) протоколи засідань наглядової ради товариства та колегіального виконавчого органу товариства, накази і розпорядження виконавчого органу товариства;

7) аудиторські висновки та результати надання інших аудиторських послуг;

8) річну фінансову звітність;

9) документи звітності, що подаються відповідним державним органам;

10) документи, пов`язані з випуском емісійних цінних паперів;

11) інші документи, передбачені законодавством, статутом товариства, рішеннями загальних зборів учасників, наглядової ради та виконавчого органу товариства;

12) документи, що підтверджують права товариства на майно;

13) документи бухгалтерського обліку.

Згідно приписів ч. 4 ст. 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" товариство забезпечує кожному учаснику (його представнику) доступ до документів, визначених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 43 Закону "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" протягом 10 днів з дня надходження письмової вимоги учасника товариства виконавчий орган товариства зобов`язаний надати такому учаснику копії відповідних документів, визначених частиною першою цієї статті. За підготовку копій документів товариство може встановлювати плату, розмір якої не може перевищувати розмір витрат на виготовлення копій документів та витрат, пов`язаних з пересиланням документів поштою.

В аспекті заявлених у цій справі позовних вимог та заперечень проти позову суд звертає увагу Відповідача, що одержання учасником господарського товариства інформації про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом та законом, є необхідним для реалізації таким учасником-власником корпоративних прав своїх правомочностей на участь в управлінні господарським товариством.

Суд, за результатами розгляду цієї справи, заслуховування пояснень представників сторін, дослідження матеріалів справи та надання їм відповідної правової оцінки, дійшов висновку, що права Позивачки ОСОБА_1 на отримання відомостей та документації Товариства, що стосується його діяльності, є порушеними та підлягають судовому захисту.

Судом встановлено, що Позивачка ОСОБА_1 , пред`являючи свої вимоги Товариству, діяла в межах, наданих їй актами цивільного законодавства та Статутом Товариства.

Судом встановлено, що Відповідач ТОВ «САНЕНЕР» в особі його органів управління (директора) свідомо і умисно порушили межі здійснення цивільних прав Товариством, які визначені для нього Статутом Товариства та актами цивільного законодавства, допустили неправомірну поведінку, що виражається у тривалому (з липня 2025 року по цей час) ненаданні Позивачці як учаснику Товариства жодної інформації, відомостей та/чи документів про діяльність товариства. Такі дії кваліфікується судом як зловживання цивільними правами.

Суд, для вирішення цього спору виходить з юридичного аналізу норм законодавства, яким визначено правову поведінку і межі цивільних прав та обов`язків для Товариства.

Так, з приписів норм ст. 5 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" встановлено імперативні (беззаперечні і нічим не обмежені) права учасників товариства, зокрема - право брати участь в управлінні товариством у порядку, передбаченому цим Законом та статутом товариства та отримувати інформацію про господарську діяльність товариства. При цьому межі такої інформації, яку може отримувати учасник товариства, не має обмежень. Це будь-яка інформація, що стосується господарської діяльності товариства.

Аналогічний зміст суд вбачає і в положеннях пункту 3.2. Статуту ТОВ «САНЕНЕР», яким визначено, що учасник Товариства має право одержувати інформацію про діяльність Товариства, знайомитися з річним балансом, даними бухгалтерської та іншої звітності, іншою документацією Товариства, що стосується його діяльності. Ці положення не встановлюють буд-яких обмежень учасника в доступі до інформації.

В такому самому контексті суд оцінює і зміст ст. 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", в ч. 1 якої законодавець встановлює імперативну вимогу до виконавчого органу товариства та головного бухгалтера щодо обов`язкового зберігання документів товариства. Такі документи підлягають зберіганню протягом усього строку діяльності товариства, крім документів бухгалтерського обліку, строки зберігання яких визначаються відповідно до законодавства. Товариство забезпечує кожному учаснику (його представнику) доступ до документів, визначених ч. 1 цієї статті та протягом 10 днів з дня надходження письмової вимоги учасника товариства - надати такому учаснику копії відповідних документів.

Зазначений у ст. 43 перелік документів не є вичерпним, до нього включаються будь-які документи, передбачені законодавством, статутом товариства, рішеннями загальних зборів учасників, наглядової ради та виконавчого органу товариства.

Обов`язок виконавчого органу Товариства надати відповідні документи на вимогу учасника є імперативним, не залежно від того, чи встановлює Статут товариства їх перелік та вимогу до постійного чи тимчасового зберігання.

Загальна гіпотеза і диспозиція ст. 43 Закону полягає в тому, що виконавчий орган товариства зобов`язаний протягом 10 днів з дня надходження письмової вимоги учасника товариства надати такому учаснику копії відповідних документів, визначених частиною першою цієї статті, а також іншу наявну документацію Товариства, що стосується його діяльності.

Відповідно до ч. 7 ст. 42 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" посадовим особам забороняється розголошувати інформацію, що стала їм відома у зв`язку з виконанням ними посадових обов`язків та становить комерційну таємницю товариства чи є конфіденційною, крім випадків, коли розкриття такої інформації вимагається законом.

Згідно ст. 20 Закону України "Про інформацію" за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом. Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.

Інформацією з обмеженим доступом, відповідно до ст. 21 Закону України "Про інформацію" є конфіденційна, таємна та службова інформація. Відносини, пов`язані з правовим режимом конфіденційної інформації, регулюються законом. Порядок віднесення інформації до таємної або службової, а також порядок доступу до неї регулюються законами.

Отже, суд доходить висновку, що Товариство має своїм обов`язком надавати учаснику товариства будь-яку запитувану ним інформацію, яка є відкритою, та не віднесена в установленому порядку до категорії інформації з обмеженим доступом.

Основним критерієм такої інформації (документів як носіїв інформації), яка не може бути засекречена від учасника товариства, та має бути надана учаснику на його запит - чи стосується така інформація діяльності Товариства та чи не віднесена вона до комерційної таємниці та/або конфіденційної інформації.

Так, наприклад, хоча приписами Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", а також положеннями Статуту ТОВ «САНЕНЕР» не визначено обов`язку зберігання Товариством документів, які підтверджують скликання загальних зборів, обліку рухомого чи нерухомого майна, документів, що знаходяться у судових справах, стороною в яких є (було) Товариство та переліку належного відповідачу рухомого та нерухомого майна, така інформація не має грифу «з обмеженим доступом», а тому, за її наявності, має бути надана на запит учасника товариства.

Суд зазначає, що у спірних правовідносинах Відповідач взагалі відмовився надавати Позивачеві будь-яку інформацію, а в судовому засіданні представник Відповідача висловив позицію, що будь-яка із затребуваної інформації та документів будуть надані Позивачці за рішенням суду. Без рішення господарського суду у цій справі Відповідач не буде надавати інформацію Позивачці як учаснику Товариства, оскільки вважає, що уся інформація, що вказана у запиті, є захищеною внутрішнім Положенням про забезпечення захисту інформації, що становить комерційну таємницю та конфіденційну інформацію.

При цьому, суд зауважує, що Відповідачем до справи не надано такого документа, на який Відповідач посилається як на доказ правомірності своєї поведінки - Положення про забезпечення захисту інформації, що становить комерційну таємницю та конфіденційну інформацію ТОВ «САНЕНЕР».

Відповідач не обтяжує себе обов`язком повідомити Позивачку про те, чи є правомірними вимоги учасника Товариства, чи має він можливість надати хоча би частину інформації (документів), закривши доступ до інформації про юридичну особу, правом управління якою володіє цей учасник як власник корпоративних прав.

Відповідно до Статуту Товариства виконавчим органом у товаристві є директор, який обирається загальними зборами учасників. Це означає, що директор (керівник) Товариства володіє такими об`єктами прав як "право організації та управління" товариством, яке є похідним від корпоративного права учасника, здійснюється в інтересах Товариства, а значить і в інтересах кожного учасника такого товариства. Директор вирішує усі питання діяльності Товариства, окрім тих, що віднесені до виключної компетенції загальних зборів. Директор має дотримуватися положень Статут та чинного законодавства (пункт 6.3. Статуту та його підпункти).

Цим самим, суд підкреслює, що Відповідач, в особі директора який діє від його імені, не виконує положень Статуту, порушив основні засади цивільного права як: справедливість, добросовісність та розумність (ст. 3 ЦК), а також порушив основні положення досудового врегулювання спору (ст. 19 ГПК), якими визначено, що сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом. Особи, які порушили права і законні інтереси інших осіб, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення претензії чи позову.

Добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Тобто цивільний оборот ґрунтується на презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних відносин, які вправі розраховувати саме на таку поведінку інших учасників, яка відповідатиме зазначеним критеріям і уявленням про честь та совість (подібна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 11.11.2021 у справі №910/8482/18 (910/4866/21), від 04.08.2021 у справі №185/446/18, від 07.10.2020 у справі №450/2286/16-ц).

В даному випадку суперечливою, недобросовісною і такою, що не відповідає доктрині venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки) слід вважати поведінку відповідача, який заперечуючи проти надання учаснику Товариства частини із затребуваних останнім документів, не подає доказів виконання ним визначеного у ч.ч. 4, 5 ст. 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" обов`язку надати на запит учасника доступ до документів у безспірній частині, не наводячи конкретних мотивів такої відмови та утруднюючи таким чином можливість реалізації Позивачкою права бути обізнаною з інформацією про господарську діяльність Товариства, одним із власників якого вона є.

Відповідач, вбачаючи і визнаючи явні порушення корпоративних прав Позивачки, не вжив заходів для їх поновлення, а безпідставно продовжує свою протиправну поведінку і дії на шкоду правам власника корпоративних прав - учасника товариства протягом усього часу розгляду цієї справи в суді.

Як вставнолено судом, заперечення Відповідача грунтуються на твердженнях, що запитувана Позивачкою інформація не віднесена законом чи Статутом товариства до такої, що міститься в документах, які підлягають обов`язковому зберіганню за приписами статті 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".

Однак, як зазначив вище суд, такі твердження є помилковими.

Зокрема, суд звертає увагу на окремі заперечення Відповідача, що не мають під собою розумних пояснень або підстав, окрім необгрунтованого ухиляння від надання відомостей, що стосуються діяльності товариства. Зокрема, заперечення надавати - банківські виписки по усіх рахунках у будь-якому банку України та за кордоном, за весь період діяльності ТОВ «САНЕНЕР», з відображенням інформації суми коштів, що на даний час знаходиться на відповідних рахунках; - документів щодо усіх майнових зобов`язань, перед третіми особами за весь період діяльності ТОВ «САНЕНЕР», із зазначенням суми боргу, підстави виникнення, кредитора (ів); - документів щодо усіх майнових зобов`язань третіх осіб, кредитором за якими є ТОВ «САНЕНЕР», за весь період діяльності товариства, із зазначенням суми боргу, підстави виникнення, боржника (ів); - усіх діючих договорів, стороною яких є ТОВ «САНЕНЕР», що укладені за весь період його діяльності по даний час, з усіма додатками, додатковими угодами та документами, укладеними на їх виконання, платіжними інструкціями тощо; - документів, що містять перелік рухомого та нерухомого майна, яке належить (належало) ТОВ «САНЕНЕР» на праві власності чи будь-якому іншому праві за весь період діяльності ТОВ «САНЕНЕР» тощо.

Суд зазначає, що усі наведені у Відзиві Відповідача відомості є Інформацією, що стосується діяльності товариства. Така інформація охоплює широке коло відомостей - від фінансового стану, операцій і майна до комерційних та конфіденційних даних. Розділ 3 Статуту не містить обмежень для учасника Товариства щодо документації, яка має бути доступною учаснику.

Свої висновки у цій справі суд узгоджує з правовими позиціями, викладеними у постановах Верховного Суду від 21.01.2020 у справі №906/157/19, від 21.01.2020 у справі №906/157/19, від 03.12.2020 у справі №910/13808/19, від 24.12.2020 у справі №911/73/20, від 29.08.2024 у справі №922/169/24, від 21.05.2025 у справі №922/3416/24, від 09.07.2025 у справі №927/401/24.

Суд відхиляє заперечення Відповідача проти позову, виходячи з позиції Верховного Суду, який у постанові від 24.12.2020 у справі №911/73/20 наголосив, що учасник має безумовне право на доступ до документів, перелічених у статті 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", а товариство не може звужувати це право внутрішніми документами чи відсутністю конкретизації запиту.

Відповідаючи на питання з якого часу у ретроспективі учасник Товариства може вимагати надання йому інформації (відомостей, документів): з дня, коли учасник набув корпоративні права цього Товариства чи за увесь час створення і діяльності Товариства суд зазначає таке.

Відповідно до приписів ст. 96-1 ЦК України корпоративні права набуваються особою з моменту набуття права власності на частку (акцію, пай або інший об`єкт цивільних прав, що засвідчує участь особи в юридичній особі) у статутному капіталі юридичної особи.

Суд виходить з того, що саме з моменту набуття права власності на частку учасники (засновники, акціонери, пайовики) юридичної особи мають право у порядку, встановленому установчим документом та законом: 1) брати участь в управлінні юридичною особою у порядку, визначеному установчим документом, крім випадків, встановлених законом; 5) одержувати інформацію про діяльність юридичної особи у порядку, встановленому установчим документом.

Суд грунтує свою позицію при розгляді цього спору на визначених Конституцією України максимах: власність зобов`язує, вона не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству (ст. 13) та визнання і дії в Україні принципу верховенства права (ст. 8).

Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

В такому контексті власник корпоративних прав має обов`язок дотримуватися встановлених законом та Статутом меж своєї поведінки та вимог. Суб`єктивному праву власника корпоративних прав, в свою чергу, кореспондує обов`язок уповноваженого суб`єкта товариства (директора) сприяти здійсненню цих прав та виконати свій юридичний обов`язок. Суд виходить з того, що законодавством не встановлено обмежень щодо реалізації окремих корпоративних прав певними особами в залежності від дати (часу) набуття таких прав, тому вимога Позивача щодо надання інформації за увесь час діяльності Товариства судом визнається правомірною. Інформація, що запитується Позивачкою відноситься до діяльності товариства, в цілому охоплюється юридичним змістом Глави IV Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" що відноситься до питань управління товариством, зокрема щодо компетенції загальних зборів учасників, дотримання порядку скликання та прийняття рішень тощо, також виконавчого органу - визначення та оформлення його повноважень, прав та обов`язків і гарантій діяльності тощо.

В той же час, розглядаючи вимогу Позивачки щодо надання «документів щодо забезпечення доступу (в режимі перегляду) до облікової бази даних ТОВ «САНЕНЕР», яка використовується останнім для податкової та іншої фінансової звітності суд погодився із запереченнями Відповідача. При цьому суд враховує, що згідно ч. 1 ст. 39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» управління поточною діяльністю товариства здійснюється виконавчим органом товариства, який наділений компетенцією вирішення всіх питань, пов`язаних з управлінням поточною діяльністю товариства, крім питань, що належать до виключної компетенції загальних зборів учасників.

Відповідно до приписів ст. 8 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів.

Згідно ч. 3 ст. 8 цього Закону відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством, або власник відповідно до законодавства та установчих документів.

З урахуванням того, що загальні питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників), у цьому випадку - учаснику ОСОБА_1 , суд вважає, що надання доступу в режимі перегляду облікової бази даних Товариства (програмного забезпечення для ведення та автоматизації бухгалтерського обліку) не відноситься до інформації, а тому не може вимагатися учасником товариства. Натомість, учасник може (має право) запитати у директора інформацію про самі операційні системи бази даних, їх назви, види, типи тощо, або інформацію, що міститься у таких базах даних, що відноситься до діяльності товариства.

Отже у цій частині у задоволенні позову належить відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 ст. 73 ГПК України унормовано, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Окрім того, суд враховує висновки в рішенні ЄСПЛ у справі "Проніна проти України", в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Лише той факт, що суд окремо та детально не відповів на кожний аргумент, представлений сторонами, не є свідченням несправедливості процесу (рішення ЄСПЛ у справі "Шевельов проти України").

Сторонами у справі не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності інших обставин ніж ті, що досліджені судом, а відтак, зважаючи на зазначене вище, позовні вимоги як обґрунтовано заявлені, підтверджені належними та допустимими доказами належить частково задоволити судом.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору на підставі частини 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача у справі, позаяк саме з неправильних дій Товариства щодо порушення корпоративних прав позивача спір доведено до судового розгляду.

Керуючись ст.129, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

1. Позов задовольнити частково

2. Зобов`язати Товариства з обмеженою відповідальністю «САНЕНЕР», код ЄДРПОУ - 42313929, м. Ужгород, Слов`янська набережна, буд. 13, протягом 10 днів з дати набрання рішенням законної сили надати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) належним чином засвідчені копії таких документів та інформацію:

1. Банківських виписок по усіх рахунках ТОВ «САНЕНЕР», відкритих у будь-якому банку України та за кордоном, за весь період діяльності ТОВ «САНЕНЕР», з відображенням інформації, яка сума коштів станом на даний час знаходиться на відповідних рахунках.

2. Документів щодо усіх майнових зобов`язань, наявних у ТОВ «САНЕНЕР», перед третіми особами за весь період діяльності ТОВ «САНЕНЕР», із зазначенням суми боргу, підстави виникнення, кредитора (ів).

3. Документів щодо усіх майнових зобов`язань третіх осіб, кредитором за якими є ТОВ «САНЕНЕР», за весь період діяльності ТОВ «САНЕНЕР», із зазначенням суми боргу, підстави виникнення, боржника (ів).

4. Договорів, стороною яких є ТОВ «САНЕНЕР», що укладені за весь період діяльності ТОВ «САНЕНЕР» по даний час, з усіма додатками, додатковими угодами та документами, укладеними на їх виконання, платіжними інструкціями тощо.

5. Документів, що містять перелік рухомого та нерухомого майна, яке належить (належало) ТОВ «САНЕНЕР» на праві власності чи будь-якому іншому праві за весь період діяльності ТОВ «САНЕНЕР».

6. Документів, які підтверджують наявність за весь період діяльності у ТОВ «САНЕНЕР» рухомого та нерухомого майна на праві власності чи на будь-якому іншому праві.

7. Документів, що підтверджують наявність/відсутність прав третіх осіб за весь період діяльності ТОВ «САНЕНЕР» на усе рухоме та нерухоме майно ТОВ «САНЕНЕР» (в тому числі застави).

8. Положення про загальні збори та про виконавчий орган (за наявності).

9. Рішення загальних зборів про призначення директора (ів) за весь період діяльності ТОВ «САНЕНЕР» та трудовий договір з директором (ами) (за наявності) із зазначенням строку його (їх) повноважень.

10. Документів щодо наявності (відсутності) обмеження у директора (директорів) а весь період діяльності ТОВ «САНЕНЕР» щодо суми та/або предмету правочинів, що можуть бути укладені ним від імені ТОВ «САНЕНЕР» з юридичними та фізичними особами.

11. Наказів і розпоряджень виконавчого органу ТОВ «САНЕНЕР», прийнятих за весь період діяльності ТОВ «САНЕНЕР».

12. Документів, які підтверджують скликання загальних зборів, що відбулись за весь період діяльності ТОВ «САНЕНЕР» по даний час, та рішення загальних зборів, прийняті на відповідних зборах, що оформлені протоколами загальних зборів.

13. Рішень загальних зборів про розподіл чистого прибутку та виплату дивідендів за весь період діяльності ТОВ «САНЕНЕР», із доказами їх виплати учасниками товариства.

14. Статуту (ів) ТОВ «САНЕНЕР», чинного (их) за весь період діяльності ТОВ «САНЕНЕР» з усіма змінами, та чинного станом на даний час.

15. Документів про наявність/відсутність філій, представництв у ТОВ «САНЕНЕР» за весь період діяльності ТОВ «САНЕНЕР».

16. Усіх фінансових звітностей з аудиторськими висновками, проведених у ТОВ ТОВ «САНЕНЕР» за весь період діяльності ТОВ «САНЕНЕР».

17. Фінансової звітності за весь період діяльності ТОВ «САНЕНЕР», що подані до Державної служби статистики України та до Державної податкової служби.

18. Декларації з податку на прибуток за весь період діяльності ТОВ «САНЕНЕР».

19. Документів про видачу та відкликання за весь період діяльності ТОВ «САНЕНЕР» усіх довіреностей будь-яким третім особам, в т. ч. яким надано повноваження щодо розпорядження активами чи грошовими коштами ТОВ «САНЕНЕР», а також примірників зазначених довіреностей.

20. Усіх документів, що знаходяться у відповідних судових справах, стороною в яких є ТОВ «САНЕНЕР», із зазначенням номерів судових справ, суду в якому розглядається відповідний спір, предмету позову.

21. Наявних ліцензій за весь період діяльності ТОВ «САНЕНЕР», в т.ч. на виробництво електричної енергії.

3. В решті позову стосовно вимоги надання документів щодо забезпечення доступу в режимі перегляду до облікової бази даних ТОВ «САНЕНЕР», яка використовується останнім для податкової та іншої фінансової звітності - відмовити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Саненер", код ЄДРПОУ - 42313929, м. Ужгород, Слов`янська набережна, буд. 13, на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок) в повернення сплаченого судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Згідно ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду згідно ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного Господарського суду.

Повне судове рішення складено та підписано 12 грудня 2025 року.

Суддя П.Д. Пригуза