ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2025 Справа №905/1038/25

Суддя Господарського суду Донецької області Хабарова М.В., розглянувши матеріали справи

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги»
доФізичної особи-підприємця Прийменка Олега Олександровича
простягнення 70 904,78грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Фізичної особи-підприємця Прийменка Олега Олександровича про стягнення основного боргу у розмірі 56397,58 грн, 3% річних у розмірі 3138, 82 грн та інфляційних втрат у розмірі 11368,38 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за Договором про постачання електричної енергії споживачу №1237 від 01.01.2019 в частині повної та своєчасної оплати поставленої електричної енергії за період квітень 2023 року - січень 2024 року.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 06.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1038/25, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників сторін.

13.10.2025 через систему «Електронний суд» від позивача надійшло клопотання про долучення доказів, в якому зазначено про сплату 09.10.2025 відповідачем заборгованості за спожиту у квітні-грудні 2023 року та січні 2024 року електричну енергію у розмірі 56397,58грн та долучено виписку по особовому рахунку.

21.10.2025 через систему «Електронний суд» від позивача надійшло клопотання про долучення доказів, в якому зазначено, що 20.10.2025 відповідачем було сплачено інфляційну складову боргу у розмірі 11368,38 грн нараховано з 01.09.2023 по 30.06.2025. Позивач зазначив, що залишилась несплаченою сума 3% річних у розмірі 3138,82 грн.

Стосовно повідомлення відповідача про розгляд справи суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 5 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

До Електронних кабінетів користувачів надсилаються у передбачених законодавством випадках документи у справах, які внесені до автоматизованої системи діловодства судів та до автоматизованих систем діловодства, що функціонують в інших органах та установах у системі правосуддя. Документи у справах надсилаються до Електронних кабінетів користувачів у випадку, коли вони внесені до відповідних автоматизованих систем у вигляді електронного документа, підписаного кваліфікованим підписом підписувача (підписувачів), чи у вигляді електронної копії паперового документа, засвідченої кваліфікованим електронним підписом відповідального працівника суду, іншого органу чи установи правосуддя (далі - автоматизована система діловодства).

Ухвала від 06.10.2025 про відкриття провадження у справі була доставлена до електронного кабінету відповідача 06.10.2025.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

У відповідності до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 30.08.2022 у справі № 459/3660/21, довідка про доставку документа в електронному вигляді до «Електронного кабінету» є достовірним доказом отримання адресатом судового рішення.

Отже, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про наявність відкритого судового провадження.

Крім того, ухвалу суду про відкриття провадження у справі від 06.10.2025 було направлено відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу його місцезнаходження. Вказане поштове відправлення повернулось на адресу суду відділенням поштового зв`язку з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та надійшло до суду 20.10.2025.

Суд також 07.10.2025 здійснив телефонограму відповідачу.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідач станом на день прийняття рішення не реалізував своє право на подання відзиву, будь-яких заяв чи клопотань як по суті справи, так і з приводу процесуальних питань від відповідача не надходило.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

У подальшому строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» та станом на даний час строк дії воєнного стану продовжено.

В той же час, судом враховано, що ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» передбачено, що в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Тобто, навіть в умовах воєнного стану конституційне право особи на судовий захист не може бути обмеженим.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан, здійснюється лише судами. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

З наведених приписів закону вбачається, що запровадження військового стану у країні не може слугувати самостійною та достатньою підставою для відтермінування вирішення спору (не здійснення розгляду справи).

При цьому, від відповідача впродовж всього строку розгляду Господарським судом Донецької області справи №905/1038/25 не надходило будь-яких повідомлень щодо обставин неможливості подати відзив на позов.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (п. 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

При цьому, на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, Господарський суд Донецької області

ВСТАНОВИВ:

Закон України «Про ринок електричної енергії» визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Згідно із ч. 1 ст. 56 Закон України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 14.06.2018 №429 ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги», яке створене у результаті здійснення заходів з відокремлення функції з розподілу електричної енергії від функцій постачання електричної енергії, з 01.01.2019 виконує функції постачальника універсальних послуг, протягом періоду визначеного абзацом четвертим пункту 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії».

Згідно п. 3.1.9 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 (далі ПРРЕЕ) споживання електричної енергії без укладення відповідних договорів на роздрібному ринку не допускається.

Відповідно до п. 7 постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018 договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Згідно з ч. 4 ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті.

На офіційному сайті позивача https://www.dn.yasno.com.ua/ розміщено публічний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та комерційні пропозиції до нього.

Відповідно до абзацу 5 п. 13 Розділу ХVІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Як зазначає позивач та вбачається з матеріалів справи, 01.01.2019 між Фізичною особою-підприємцем Прийменко Олегом Олександровичем (споживач, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» (постачальник, позивач) укладено Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №1237. Відповідач приєднався до умов публічного договору шляхом фактичного споживання електроенергії та здійснення оплати на умовах комерційної пропозиції «Універсальна», що підтверджується випискою з банківського рахунку позивача, з якої вбачається, що відповідач 22.12.2018 здійснив платіж у розмірі 22653,50 грн з призначенням «попередня плата за активну електричну енергію, згідно рахунку №33/1237, по договору 1237 (м. Костянтинівка, пл. Перемоги, 18 А) в т.ч. ПДВ 20% 3775.58».

При формуванні розрахункових документів за 2023-2024 рік та присвоєнні номеру рахунку постачальником використовувався номер особового рахунку, складовою якого є номер договору №1237.

Відповідно до абзацу 17 пункту 13 XVII розділу Закону України «Про ринок електричної енергії» тимчасово, на період з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2020 року, універсальні послуги, крім побутових та малих непобутових споживачів, надаються постачальником таких послуг також бюджетним установам незалежно від розміру договірної потужності та іншим споживачам, електроустановки яких приєднані до електричних мереж з договірною потужністю до 150 кВт. У зазначений період на бюджетні установи незалежно від розміру договірної потужності та на інших споживачів, електроустановки яких приєднані до електричних мереж з договірною потужністю до 150 кВт, поширюються всі права та обов`язки, передбачені Законом України «Про ринок електричної енергії» для малих непобутових споживачів щодо отримання універсальних послуг, передбачених статтею 63 цього Закону.

Відповідно до п.10 комерційної пропозиції «Універсальна» для споживачів, за об`єктами з договірною потужністю 50 кВт і більше, постачання електричної енергії з першого числа розрахункового періоду січень 2021 року здійснюється на умовах договору про постачання електричної енергії споживачу та комерційної пропозиції «Надійна - Донецьк» у разі, якщо на цю дату Споживач не обрав іншої комерційної пропозиції і не розірвав договір про постачання електричної енергії та/або не обрав іншого електропостачальника та/або за об`єктом Споживача не було здійснено заходів з припинення/обмеження електропостачання.

Таким чином, з 01.01.2021 відповідач здійснював споживання електричної енергії за Договором про постачання електричної енергії споживачу на умовах комерційної пропозиції «Надійна-Донецьк».

Відповідно до п. 1.1 Договору цей договір про постачання електричної енергії споживачу (далі - Договір) є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до цього Договору згідно із заявою-приєднання, яка є додатком до цього Договору.

За цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору (п. 2.1 Договору).

Споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком до цього договору (п. 5.1 Договору).

Спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції постачальника. Для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується один спосіб визначення ціни електричної енергії (п. 5.2 Договору).

Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (п. 5.5 Договору).

Оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений в рахунку, який не може бути меншим 5 робочих днів з моменту отримання його споживачем, або протягом 5 робочих днів від дати, зазначеної в комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого споживачем (п. 5.7 Договору).

Цей договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набуває чинності з дати подання споживачем заяви-приєднання, якщо інше не встановлено комерційною пропозицією. Умови цього договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної споживачем у заяві-приєднанні та сплати рахунку (квитанції) постачальника. Цей договір в частині виконання зобов`язань споживача щодо оплати діє до повного виконання споживачем таких зобов`язань (п. 13.1 Договору).

Відповідач приєднався до умов договору на умовах комерційної пропозиції постачальника «Універсальна», яка є додатком №2 до Договору шляхом фактичного споживання електричної енергії та здійснення оплати. У зв`язку з тим, що відповідач не відповідав встановленим вимогам щодо можливості споживання на умовах комерційної пропозиції «Універсальна», оскільки відповідач самостійно не обрав іншої комерційної пропозиції та/чи не розірвав договір, у зв`язку з наявністю у відповідача приєднаної потужності більше 50 кВт, умови постачання електричної енергії відповідачу були змінені на постачання електричної енергії на умовах комерційної пропозиції «Надійна-Донецьк».

Відповідно до п. 5 комерційної пропозиції (в редакції, що діяла в спірний період) 100% попередня оплата здійснюється не пізніше ніж за 6 календарних днів до дати початку розрахункового періоду з наступним перерахунком (остаточним розрахунком), що проводиться за фактично відпущену електричну енергію. Розмір попередньої оплати визначається на підставі прогнозованих (заявлених) обсягів споживання електричної енергії на розрахунковий період, або розрахованих за допомогою власних програмних ресурсів за середньодобовим споживанням минулих періодів, чи з урахуванням інших відомостей, в тому числі щодо потужності площадок обліку у нових споживачів за ціною Ці, що останньою опублікована в Особистому кабінеті на момент формування рахунку.

Для нових споживачів перший рахунок надається протягом 3-х днів з дати подання споживачем заяви-приєднання постачальнику.

Розрахунок (оплата) за фактично спожиту електричну енергію має здійснюватися споживачем у строк не більше 5 робочих днів після закінчення розрахункового періоду, незалежно від отримання рахунку.

Виставлення рахунків за спожиту електроенергію здійснюється не пізніше 20-го числа місяця наступного за розрахунковим, за умови отримання даних про обсяги споживання від Споживача/оператора системи/адміністратора комерційного обліку. Виставлення рахунку здійснюється шляхом його формування в програмному комплексі Постачальника з можливістю перегляду в сервісі «Особистий кабінет». За умовами цієї комерційної пропозиції споживач має обов`язок зареєструватись в сервісі «Особистий кабінет» та користуватися відповідним сервісом.

Рахунок за фактичне споживання формується Споживачем самостійно в сервісі «Особистий кабінет» на підставі даних, отриманих від оператора системи розподілу/адміністратора комерційного обліку або внесених споживачем. В інших випадках рахунок формується постачальником за даними отриманими від споживача/оператора системи/ адміністратора комерційного обліку та може бути отриманий споживачем у відповідному енергоофісі постачальника.

У разі не отримання споживачем рахунку, споживач здійснює оплату за спожиту електричну енергію, в установлені даним розділом строки, за платіжним документом, самостійно оформленим споживачем.

Для споживачів, у яких є чинний договір про постачання електричної енергії споживачу, на умовах комерційної пропозиції «Надійна-Донецьк» постачання електричної енергії на умовах цієї Комерційної пропозиції здійснюється за збігом двадцяти денного терміну з моменту її публікації.

Для нових споживачів Договір на умовах цієї комерційної пропозиції набирає чинності з наступного дня після подання Споживачем заяви-приєднання, в якій повідомляється про обрання Комерційної пропозиції «Надійна-Донецьк», якщо протягом трьох робочих днів Споживачу не буде повідомлено про невідповідність його критеріям обраної комерційної пропозиції. Незалежно від способу акцептування (підписання, подання в електронному виді тощо) Споживачем заяви-приєднання, оплата першого виставленого Постачальником рахунку на попередню оплату є фактом, який підтверджує укладення Договору. В разі не сплати першого рахунку на попередню оплату, у строк не пізніше ніж за 5 днів до дати початку постачання, вважається, що Споживач виявив бажання зупинити процес зміни електропостачальника, а договір вважаться не укладеним (таким що не відбувся) (п.10.1-10.2 Комерційної пропозиції).

Договір на умовах цією комерційної пропозиції укладається на строк до кінця календарного року. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо не пізніше ніж за 21 календарний день до закінчення терміну дії договору жодна із сторін не заявить про припинення його дії (п. 10.4 Комерційної пропозиції).

Оскільки доказів припинення дії Договору сторонами не надано, суд дійшов висновку, що термін дії договору неодноразово продовжувався на наступний рік та був чинним на момент виникнення спірних правовідносин.

На виконання умов договору №1237 про постачання електричної енергії споживачу позивачем у квітні 2023 року було поставлено, а відповідачем спожито електричну енергію у обсязі 2015 кВтг на загальну суму 12328,13 грн з ПДВ, у травні 2023 року в обсязі 85 кВтг на суму 509,11 грн, у червні 2023 року в обсязі 45 кВтг на суму 281,98 грн, у липні 2023 року в обсязі 340 кВтг на суму 2336,97 грн, у серпні 2023 року в обсязі 557 кВтг на суму 4292,6 грн, у вересні 2023 року в обсязі 330 кВтг на суму 2525,30 грн, у жовтні 2023 року в обсязі 1839 кВтг на суму 14533,24 грн, у листопаді 2023 року в обсязі 1397 кВтг на суму 11152,98 грн, у грудні 2023 року в обсязі 988 кВтг на суму 7976,34 грн, у січні 2024 року в обсязі 564 кВтг на суму 4129,27 грн на підтвердження чого суду надані акти прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за квітень-грудень 2023 року, січень 2024 та рахунки за спожиту електроенергію за квітень-грудень 2023 року, січень 2024 року.

Спожиті відповідачем обсяги електроенергії підтверджуються інформацією щодо фактичних (звітніх) обсягів споживання з квітня 2023 року по січень 2024 року споживачем Фізичною особою-підприємцем Прийменко Олегом Олександровичем оператора системи розподілу АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» у розмірі 8160 кВт*год. Вказаний документ (Інформація) підписаний кваліфікованим та удосконаленим електронним підписом керівника департаменту Шашацькою К.Г, що підтверджено протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 30.04.2024.

Частиною 2 ст. 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Зобов`язання сторін виникли в порядку ст. 11 Цивільного кодексу України з дій юридичних осіб, які в силу загальних начал і змісту цивільного законодавства породжують зазначені права та обов`язки, а укладений між ними правочин за своєю правовою природою є договором поставки та підпадає під правове регулювання норм статей 712, 655-697 Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Дослідивши зміст укладеного договору, суд дійшов до висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором енергопостачання.

Відповідно до ч. 1 ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Умови укладеного між сторонами договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ), затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

За умовами розділу 4 ПРРЕЕ розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів.

Дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

Відповідно до умов п. 5.5 Договору про постачання електричної енергії споживачу №1237 від 01.01.2019, розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

Як вбачається з п. 5.1 комерційної пропозиції, розрахунок (оплата) за фактично спожиту електричну енергію має здійснюватися споживачем у строк не більше 5 робочих днів після закінчення розрахункового періоду, незалежно від отримання рахунку.

Таким чином, строк для оплати за спожиту електричну енергію за спірний період є таким, що настав.

Акта та рахунки за спожиту електроенергію за період квітень 2023- січень 2024 були направлені11.04.2024 за юридичною адресою відповідача.

Як зазначає позивач та вбачається з виписки по особовому рахунку, в рахунок погашення нарахувань за квітень 2023 року зараховано 1331,38 грн (залишок з оплати від 27.03.2023 на суму 3566,82 грн) та 2336,96 від 22.08.2023. Таким чином заборгованість за період з квітня 2023 року по січень 2024 року становить 56397,58 грн.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписами ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, заборгованість за електричну енергію за період з квітня 2023 року по січень 2024 року у розмірі 56397,58 грн підтверджена належними та допустимими доказами.

Крім того, позивач просить стягнути 3% річних у розмірі 3138,82 грн та інфляційні втрати у розмірі 11368,38 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений за договором або законом.

Відповідно до п. 8.1. Комерційної пропозиції у разі, якщо споживач порушив терміни оплати, нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на день прострочення, за кожен день прострочення, враховуючи день фактичної оплати, до дати повної оплати, та 3% річних від суми боргу. Сума боргу сплачується споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення.

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, суд зазначає. що він є арифметично вірним.

В той же час, суд встановив, що після подання позову до суду відповідач 09.10.2025 здійснив оплату заборгованості в сумі 56397,58 грн та 20.10.2025 відповідач здійснив оплату інфляційних втрат в сумі 11368,38 грн, що підтверджується виписками по особовому рахунку, наданими до матеріалів справи, надходження коштів підтверджено позивачем.

За приписами пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, те благо (річ, право, інше майно), з приводу якого виник спір.

В даному випадку, предметом спору є стягнення з відповідача заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 56397,58 грн, інфляційних втрат в сумі 11368,38 грн та 3% річних у розмірі 3138,82 грн.

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, спір в частині стягнення основного боргу в сумі 56397,58 грн (за спожиту електроенергію в квітні 2023-січні 2024 року) та інфляційних втрат у розмірі 11368,38 грн в даній справі припинив своє існування під час розгляду справи у зв`язку з оплатою відповідачем боргу в відповідному розмірі.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору в частині стягнення основного боргу в сумі 56397,58 грн та інфляційних втрат у розмірі 11368,38 грн, оскільки заборгованість в цій частині сплачена та спір в цій частині припинив існування після подачі позову, під час розгляду справи судом.

Сума 3% річних, яка нарахована позивачем, відповідачем сплачена не була, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення 3% річних у розмірі 3138,82 грн підлягає задоволенню.

Пунктом 5 частини 1 статті 237 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно положень ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи те, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача та те, що суму основного боргу та інфляційних втрат сплачено відповідачем після звернення позивача з даним позовом до суду, суд покладає на відповідача витрати позивача по сплаті судового збору у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 129, 231, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Закрити провадження у справі №905/1038/25 в частині позовних вимог про стягнення основного боргу в сумі 56397,58 грн та інфляційних втрат у розмірі 11368,38 грн.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Прийменка Олега Олександровича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» (49001, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Січових стрільців, буд. 4Д, ідентифікаційний код 42086719) 3% річних у розмірі 3138 (три тисячі сто тридцять вісім) грн 82 коп. та судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя М.В. Хабарова