ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2025 р. Справа №926/1953/25

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді МАТУЩАКА О.І.

суддів ЗВАРИЧ О.В

ПАНОВА І.Ю.

за участю секретаря судового засідання Телинько Я.П.

представники сторін не з`явилися.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальність "Лілак" (вх. 01-05/2880/25, 01-05/2881/25 від 03.10.2025)

на додаткове рішення Господарського суду Чернівецької області від 24.09.2025 (повне додаткове рішення - 25.09.2025, суддя Ярошенко В.П.) )

у справі №926/1953/25

за позовом Підприємства Оріон Громадської організації Буковинський центр інформаційно-правового захисту інвалідів, Чернівецька область, Сторожинецький район, м. Сторожинець

до Товариства з обмеженою відповідальність "Лілак", м. Чернівці

про стягнення заборгованості за договором поставки в сумі 691254,01 грн

ВСТАНОВИВ:

Суть спору.

До Господарського суду Чернівецької області звернулось Підприємство Оріон Громадської організації Буковинський центр інформаційно-правового захисту інвалідів з позовом до ТОВ "Лілак" про стягнення заборгованості за договором поставки в сумі 691 254,01 грн.

Рішенням суду від 16.09.2025 у справі № 926/1953/25 задоволено позовні вимоги в повному обсязі. Стягнуто з ТОВ "Лілак" на користь Підприємства «Оріон» ГО «Буковинський центр інформаційно-правового захисту інвалідів» заборгованість за договором №02/06-24 від 20.06.2024 в розмірі 691 254,01 грн, з яких: 585 580,00 грн сума основного боргу, 26 283,51 грн - інфляційні втрати; 7 260,33 грн - 3% річних, 72 130,17 грн - пеня та 10 368,81 грн витрат по сплаті судового збору.

Додатковим рішенням Господарського суду Чернівецької області від 24.09.2025 у цій справі заяву Підприємства «Оріон» ГО «Буковинський центр інформаційно-правового захисту інвалідів» про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката задовольнив. Стягнув з ТОВ "Лілак" на користь Підприємства «Оріон» ГО «Буковинський центр інформаційно-правового захисту інвалідів» 25 744,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Суд дійшов висновку, що надані позивачем докази підтверджують обсяг і характер наданої правової допомоги. Оскільки відповідач не заперечував і не подав клопотання про зменшення витрат, суд задовольнив заяву позивача та зобов`язав відповідача відшкодувати ці витрати.

Узагальнення доводів особи, яка подала апеляційну скаргу та інших учасників справи.

ТОВ "Лілак" подало апеляційну скаргу на рішення та додаткове рішення суду у цій справі, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Чернівецької області від 16.09.2025 та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог підприємства Оріон ГО Буковинський центр інформаційно-правового захисту інвалідів відмовити у повному обсязі.

Також апелянт просить скасувати додаткове рішення суду від 24.09.2025, проте не наводить доводів, якими обґрунтовує апеляційну скаргу в цій частині.

Західний апеляційний господарський суд ухвалою від 01.12.2025 апеляційну скаргу ТОВ "Лілак" в частині оскарження рішення Господарського суду Чернівецької області від 16.09.2025 у справі №926/1953/25 повернув без розгляду, оскільки апелянт не виконав вимоги ухвали суду від 13.10.2025 про залишення його апеляційної скарги на рішення суду без руху та не надав доказів сплати судового збору.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу на додаткове рішення суду позивач покликається на те, що додаткове рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права, ухвалене на підставі належних та допустимих доказів і з правильним застосуванням норм законодавства України. Відтак просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а оскаржуване додаткове рішення залишити без змін.

Інших клопотань та заяв, в порядку ст. 207 ГПК України, учасниками у справі заявлено не було.

04.12.2025 в судове засідання представники сторін не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги. Вказане підтверджується довідками про доставку електронного листа (ухвали суду від 24.10.2025 про призначення справи до розгляду) до електронного кабінету сторін та їх представників.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи зазначене, а також те, що явка представників учасників у справі в судове засідання не визнавалася обов`язковою, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представників учасників справи, які не з`явилися.

Фактичні обставини справи та оцінка суду.

Статтями 123, 124 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ст. 126 ГПК України).

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч. 8 ст.129 ГПК України).

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" (далі - Закон), згідно зі ст. 26 якого адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в ст. 1 Закону, згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Судом встановлено, що 24.05.2023 між позивачем, як замовником, та АО "Юридичної фірми "Форс-Мажор", укладено договір № 111 про надання правничої допомоги адвокатом, що діє на підставі статуту (надалі - договір).

Предметом зазначеного договору визначено надання адвокатським об`єднанням "Юридичної фірми "Форс-Мажор" комплексу послуг правової допомоги та зобов`язання підприємства «Оріон» ГО «Буковинський центр інформаційно-правового захисту інвалідів» прийняття цих послуг та їх оплати (п. 1. договору).

Оплата за цим договором здійснюється не пізніше 3-х днів з моменту отримання клієнтом рахунку, якщо інший термін не буде зазначено у самому рахунку (п. 4.2 договору).

Розрахунок вартості за послуги з надання юридичної допомоги, які надаються АО, становить 40 (сорок) відсотків розміру місячної мінімальної заробітної плати встановленої на дату надання послуг за 1 (одну) годину роботи АО (п. 4.3 договору).

За результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої АО юридичної допомоги і її вартість. Акт надсилається клієнту АО факсимільним зв`язком, поштою або на електронну поштову скриньку. На письмову вимогу клієнта АО може надавати акти про надання юридичної допомоги, в яких буде вказано перелік наданої юридичної допомоги із ідентифікацією (п. 4.5 договору).

Вказаний договір діє до 31.12.2023 та набрав чинності з моменту його підписання (п. 7.1 договору).

Відповідно до п. 7.3. договору після закінчення строку дії договору, якщо сторони продовжують виконувати його умови, договір вважається поновлений на невизначений термін. При цьому, кожна сторона має право його розірвати, попередивши про це іншу сторону за два місяці.

На підтвердження обсягу і видів правової допомоги керуючого партнера адвоката Хованця Андрія Ігоровича, позивач надав суду такі докази:

1) розрахунок суми витрат, які позивач поніс у зв`язку із розглядом справи №926/1953/25;

2) попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат, які позивач поніс та очікує понести у зв`язку із розглядом справи № 926/1953/25 від 12.06.2025;

3) копія рахунку № INV-001050 від 11.06.2025;

4) копія рахунку № INV-001239 від 16.09.2025;

5) копія акту виконаних робіт № INV-001239 від 16.09.2025;

6) копія договору № 111 про надання правничої допомоги від 24.05.2023;

7) копія квитанції про сплату витрат на правничу допомогу;

8) ордер про надання правничої допомоги.

Згідно із зазначеними документами позивачу надано правову допомогу на загальну суму 25 744, 00 грн за 8 години роботи адвоката, виходячи з погодинної ставки 3 200,00 грн у таких обсягах:

- 14.04.2025 - підготовка та написання вимоги про оплату вартості поставленого товару за договором поставки № 02/06-24 від 20.06.2024 - 1 год.;

- 23.05.2025 - підготовка та написання заяви про забезпечення позову - 1 год.;

- 23.05.2025 - вивчення матеріалів справи, визначення правової позиції, судової практики та визначення стратегії захисту клієнта - 2 год.;

- 23.05.2025 - підготовка та написання позовної заяви - 3 год.;

- 26.08.2025 - участь у судовому засіданні по справі № 926/1953/25 - 1 год.

Крім того, додаткові витрати на поштові відправлення становлять 144, 00 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За приписами ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, втручання суду в договірні відносини між адвокатом та його клієнтом в частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень ч. 4 ст. 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях ст. 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому в ст. 43 Конституції України (аналогічний правовий висновок, викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19).

Як встановив суд першої інстанції та не спростовано апелянтом, клопотання від відповідача по справі про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката до суду першої інстанції не надходило.

У постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.11.2018 у справі № 910/23210/17, 13.02.2019 у справі № 911/739/15, 01.08.2019 у справі №915/237/18, додаткових постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.07.2023 у справі № 924/746/22, 21.06.2023 у справі №908/3387/21, зазначено, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а їх розмір є розумним та виправданим.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені не лише з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16, постанови Верховного Суду від 30.03.2021 у справі №906/432/19, 21.02.2023 у справі №4/40/5022-387/2012; додаткові постанови Верховного Суду від 12.03.2024 у справі №910/3567/23, 05.03.2024 у справі №916/2266/22, 31.10.2024 у справі №912/2308/23).

Оцінивши надані представником позивача докази суд першої інстанції встановив, що відображена в описі інформація про характер виконаної адвокатом роботи (наданих послуг) відповідає документам і інформації, які містяться у матеріалах справи, а відтак задовольнив заяву позивача у повному обсязі.

Стаття 258 ГПК України визначає форму і зміст апеляційної скарги. Так, в апеляційній скарзі мають бути зазначені, зокрема, у чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо).

Згідно із ч. 3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Натомість апелянт не навів жодних обґрунтувань для скасування додаткового рішення суду від 24.09.2025, що стосується стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до вказаних вище вимог ГПК України, апеляційна скарга повинна містити чітке обґрунтування незаконності або необґрунтованості рішення, однак у апеляційній скарзі ТОВ "Лілак" не зазначено, чому додаткове рішення є помилковим або неправомірним.

З аналізу матеріалів справи не вбачається порушень норм матеріального чи процесуального права при прийнятті додаткового рішення судом першої інстанції. Суд правильно застосував положення ГПК України щодо розподілу судових витрат та обґрунтовано стягнув з відповідача витрати на професійну правничу допомогу позивача, оскільки це було підтверджено відповідними доказами, зокрема договором про надання правничої допомоги, рахунками, актами виконаних робіт.

Відповідно до ст. ст. 13, 76, 77, 86 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак додаткове рішення місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. ст. 11, 74, 129, 244, 269, 270 - 271, 275 - 276, 281 - 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лілак" залишити без задоволення, а оскаржуване додаткове рішення Господарського суду Чернівецької області від 24.09.2025 у справі №926/1953/25 без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до Верховного Суду.

Справу повернути до Господарського суду Чернівецької області.

Головуючий (суддя-доповідач) О.І. МАТУЩАК

Судді І.Ю. ПАНОВА

О.В. ЗВАРИЧ