РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.12.2025Справа № 910/12811/24 (910/1989/25)

Господарський суд міста Києва у складі судді Стасюка С.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Віакон Україна" (03191, м. Київ, вул. Академіка Вільямса, 4)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Данко" (03035, місто Київ, вулиця Шаповала Генерала, будинок 2, офіс 111)

про стягнення 570 627, 43 грн,

в межах справи №910/12811/24

за заявою Акціонерного товариства "Банк Альянс" (04053, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 50, ідентифікаційний номер 14360506)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Данко" (03035, місто Київ, вулиця Шаповала Генерала, будинок 2, офіс 111, ідентифікаційний номер 32727466)

про банкрутство

Без виклику представників учасників справи

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції позивача

Товариство з обмеженою відповідальністю "Віакон Україна" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Данко" про стягнення 570 627,43 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки № 051021 від 05.10.2021.

2. Стислий виклад позиції відповідача

Відповідач своїм правом не скористався у визначений судом строк відзиву на позовну заяву до суду не подав.

3. Процесуальні дії у справі

У провадженні Господарського суду міста Києва на стадії процедури розпорядження майном, введеної ухвалою від 06.02.2025 перебуває справа № 910/12811/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Данко".

Товариство з обмеженою відповідальністю "Віакон Україна" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Данко" про стягнення 570 627,43 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.03.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.04.2025 матеріали справи № 910/1989/25 за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Віакон Україна" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Данко" про стягнення 570 627, 43 грн передано до Господарського суду м. Києва для розгляду в межах справи № 910/12811/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Данко".

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, вказану справу передано для розгляду судді Стасюка С.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.05.2025 прийнято справу № 910/12811/24 (910/1989/25) в межах розгляду справи № 910/12811/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Данко" до свого провадження. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження починаючи з дня відкриття провадження у справі без виклику сторін (без проведення судового засідання).

За приписами ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Пунктом 3 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 03.03.2025 у справі № 910/1989/25 встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву на позовну заяву, однак, станом на дату ухвалення даного рішення суду відзив на позовну заяву не надійшов.

Таким чином, приймаючи до уваги, що сторони повідомлені про відкриття провадження у справі належним чином, а матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

05.10.2021 між ТОВ "Віакон Україна" (далі - постачальник) та ТОВ "Данко" (далі - покупець) укладено договір поставки № 051021, відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов`язується за цим договором поставити товар, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар на умовах, передбачених цим договором. Загальна кількість товару, що поставляється за цим договором, визначається загальною сумою кількостей товару наведених в додаткових угода до цього договору.

Згідно п. 9.2. договір вступає в силу з моменту підписання та діє до 31.12.2021, а в частині розрахунків до повно виконання сторонами своїх зобов`язань.

22.11.2021 між ТОВ "Віакон Україна" та ТОВ "Данко" було укладено додаткову угоду № 2, згідно якої постачальником покупцеві було поставлено товар, специфікація якого міститься в додатковій угоді.

Відповідно до п. 3 додаткової угоди оплата вартості товару здійснюється у безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника на підставі наданого покупцеві рахунка-фактури та підписаної сторонами цієї додаткової угоди. Оплата вартості товару, що становить 524 993,88 грн здійснюється протягом 10 днів з моменту відвантаження. Підтверджено гарантійним листом №74 від 22.11.2021.

В той же день ТОВ "Віакон Україна" було виставлено та направлено ТОВ "Данко" рахунок на оплату № 191 від 22.11.2021.

Згідно видаткової накладної № 232 від 23.11.2021 постачальник відвантажив товар покупцю на суму 518 752,21 грн.

ТОВ "Данко" отриманий товар не було оплачено, однак, надано гарантійний лист № 74 від 22.11.2021 про оплату 518 752,21 грн протягом 10 днів.

Позивач зазначає, що свої зобов`язання за договором поставки він виконав належним чином, натомість, відповідачем було порушено умови договору та вимоги ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, що призвело до утворення заборгованості в сумі 518 752,21 грн.

Відтак, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором поставки № 051021 від 05.10.2021 у розмірі 570 627,43 грн, з яких: 518 752,21 грн - основний борг, 51 875,22 грн - штраф у розмірі 10% від суми заборгованості.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є, договори та інші правочини.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається зі змісту ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Частинами 1, 2 ст. 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до ч. 1 ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Як було встановлено судом, строк відвантаження товару, визначеного специфікацією, становить сім днів з моменту замовлення та підписання додаткової угоди № 2 від 22.11.2021.

22.11.2021 ТОВ "Віакон Україна" було виставлено ТОВ "Данко" рахунок на оплату № 191 на суму 518 752,21 грн.

Відповідно до видаткової накладної № 232 від 23.11.2021 постачальник відвантажив товар покупцю на суму 518 752,21 грн, згідно умов додаткової угоди № 2 від 22.11.2021.

Суд вказує, що видаткова накладна № 232 від 23.11.2021 не підписана ТОВ "Данко".

При цьому, п. 4.10 договору поставки № 051021 від 05.10.2021 передбачено, що у випадку, якщо при передачі товару покупцем не було підписано належним чином оригіналів товаросупровідних документів, покупець зобов`язаний підписати їх належним чином та направити поштою на адресу постачальника у термін не пізніше наступного робочого дня з моменту їх фактичного прийняття. У випадку порушення цього обов`язку покупець несе відповідальність, передбачену цим договором за прострочення покупцем термінів оплати вартості товару.

Так, до своїх додаткових пояснень позивачем було додано специфікацію ТОВ "Нова Пошта" до акту наданих послуг № НП-006506361 від 10.12.2021, накладна № 9943, як доказ направлення відповідачу видаткової накладної № 232 від 23.11.2021.

Крім того, ТОВ "Данко" було надано ТОВ "Віакон Україна" гарантійний лист № 74 від 22.11.2021 про оплату 518 752,21 грн протягом 10 днів згідно рахунку № 191 від 22.11.2021 та додаткової угоди № 2 до договору поставки № 051021 від 05.10.2021.

Також, суд звертає увагу на те, що жодних звернень відповідача до позивача щодо невиконання останнім договірних зобов`язань в частині поставки товару, визначеного додатковою угодою № 2 від 22.11.2021 в матеріалах справи не міститься.

Відтак, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи копії рахунку на оплату № 191 від 22.11.2021, видаткова накладна № 232 від 23.11.2021 та гарантійний лист № 74 від 22.11.2021, є належними, допустимими та достовірними доказами при вирішення даного спору, адже, підтверджують факт виконання умов договору з боку позивача та відповідно факт виникнення у відповідача зобов`язань щодо оплати товару.

Доказів, щоб свідчили про виконання відповідачем договірних зобов`язань, зокрема, оплати товару, як у погоджені додатковою угодою № 2 від 22.11.2021 строки, так й станом на час розгляду даної справи, в її матеріалах не міститься.

Положеннями ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Так, відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Оскільки, відповідач не спростував доводів позивача щодо порушення строків оплати поставленого товару та відповідно не надав суду доказів здійснення такої оплати, то за таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено умови договору поставки № 051021 та положення ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Що стосується нарахування позивачем за несвоєчасне виконання відповідачем договірних зобов`язань штрафу у розмірі 51 875,22 грн, то суд вказує наступне.

Згідно п. 5.4. договору поставки у разі порушення термінів оплати товару, зазначеного у відповідному договорі та/або додатку до цього договору, більше 10 робочих днів, покупець додатково оплачує постачальнику штраф у розмірі 10% від суми такої заборгованості. Оплата штрафу не звільняє покупця від виконання взятих на себе зобов`язань за цим договором. Дана умова не діє у разі поставки товару на умовах 100% попередньої оплати.

Суд здійснивши перевірку нарахування 10% штрафу виходячи із суми боргу 518 752,21 грн, встановив, що вказаний розрахунок здійснено арифметично вірно, у зв`язку з чим, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає штраф у розмірі 51 875,22 грн.

Щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 10% від суми боргу за рішенням суду, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Витрати сторін, пов`язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об`єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених статтею 129 ГПК України.

В якості доказів понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу до матеріалів справи надано: ордер на надання правничої допомоги серія АІ № 1786723, договір про надання юридичних послуг № 756 від 15.12.2022, додаток № 1 до договору про надання правової допомоги від 15.12.2022, додаткову угоду від 01.02.2024 до договору про надання правової допомоги № 756 від 15.12.2022, додаткову угоду № 2 від 30.12.2024 до договору про надання правової допомоги № 756 від 15.12.2022, додаткову угоду № 4 від 10.01.2025 до договору про надання правової допомоги № 756 від 15.12.2022, відповідно до якої оплата правничої допомоги, в разі задоволення позову, становить 10% від суми, що стягнута з відповідача.

Відповідно до п. 4.2. договору сплата винагороди здійснюється замовником протягом 5-ти робочих днів з моменту отримання актів про надані юридичні послуги, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок адвокатського бюро або в готівковому порядку.

Так, у додатковій угоді № 4 від 10.01.2025 сторони погодили, що оплата правничої допомоги (у даній справі) становить 10% від суми, що стягнута з відповідача.

В той час, суд відзначає, що оскільки сторони умовами договору погодили необхідність складення акту про надані юридичні послуги, який є підтвердженням надання виконавцем відповідних послуг у конкретній судовій справі, то відповідно саме наявність складеного акту (підписаного сторонами) свідчить про реальне надання адвокатом послуг та прийняття їх замовником (позивачем у даній справі).

Втім, матеріали справи не містять доказів складання між ТОВ "Віакон Україна" та Адвокатським бюро "Романа Сацика" акту про надані юридичні послуги на виконання п. 4.2. договору.

З огляду на що, суд дійшов висновку про відмову ТОВ "Віакон Україна" у стягненні з ТОВ "Данко" витрат на правничу допомогу у розмірі 10% від суми, що стягнута з відповідача.

Частинами 1-2 ст. 74 ГПК України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин 1-3 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Враховуючи факт порушення відповідачем договірних зобов`язань щодо строків здійснення оплати товару та відповідно відсутність доказів здійснення такої оплати, а також, враховуючи те, що претензія ТОВ "Віакон Україна" з проханням сплатити борг за додатковою угодою № 2 від 22.11.2021 до договору поставки № 051021 від 05.10.2021, залишена ТОВ "Данко" без задоволення, то за таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для стягнення з відповідача 518 752,21 грн - основного боргу та 51 875,22 грн - штрафу.

Що стосується питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає, що у зв`язку з відсутністю в матеріалах справи доказів складання між ТОВ "Віакон Україна" та Адвокатським бюро "Романа Сацика" акту про надані юридичні послуги на виконання п. 4.2. договору, суд дійшов висновку про відмову ТОВ "Віакон Україна" у стягненні з ТОВ "Данко" витрат на правничу допомогу у розмірі 10% від суми, що стягнута з відповідача.

Витрати по сплаті судового збору відповідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Віакон Україна" - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Данко" (03035, місто Київ, вулиця Шаповала Генерала, будинок 2, офіс 111, ідентифікаційний код 32727466) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Віакон Україна" (03191, м. Київ, вул. Академіка Вільямса, 4, ідентифікаційний код 34422841) заборгованість в сумі 518 752 (п`ятсот вісімнадцять тисяч сімсот п`ятдесят два) грн 21 коп., штраф в сумі 51 875 (п`ятдесят одна тисяча вісімсот сімдесят п`ять) грн 22 коп. та судовий збір в сумі 8 559 (вісім тисяч п`ятсот п`ятдесят дев`ять) грн 41 коп.

3. У стягненні з Товариства з обмеженою відповідальністю "Данко" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Віакон Україна" витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10% від суми, що стягнута з відповідача - відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 11.12.2025.

Суддя Сергій СТАСЮК