ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"12" грудня 2025 р. м. Київ Справа № 914/2783/25

Суддя Заєць Д.Г., розглянувши матеріали

за позовом Національного технічного університету України Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського, м. Київ

до Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ,

про стягнення 141691,68 грн. за спожиті комунальні послуги

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Національного технічного університету України Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського б/н від 05.09.2025 року (вх. №1115/25 від 03.11.2025) до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення 141691,68 грн. за спожиті комунальні послуги.

Ухвалою суду від 07.11.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №914/2873/25, вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

До суду через систему «Електронний суд» від відповідача надійшло клопотання №1267/8157 від 24.11.2025 (вх. №10383 від 24.11.2025) про зупинення провадження у справі.

До суду через систему «Електронний суд» від позивача надійшли заперечення №01.03.03/187/25ю від 25.11.2025 (вх. 16487/25 від 25.11.2025) проти клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

До суду через систему «Електронний суд» від відповідача надійшло клопотання №1267/8156 від 24.11.2025 (вх. №10381 від 24.11.2025) про залучення до участі у справі співвідповідача.

Розглянувши клопотання відповідача №1267/8157 від 24.11.2025 (вх. №10383 від 24.11.2025) про зупинення провадження у справі, суд зазначає наступне.

В обґрунтування клопотання про зупинення провадження відповідач зазначає, що 24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово був продовжений указами Президента України та який діє і на даний час.

Пунктом 2 Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування наказано запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Згідно ст. 3 Закону України «Про Збройні Сили України», військові частини входять до загальної структури Збройних Сил України.

Як зазначає відповідач, Військова частина НОМЕР_1 входить до структури Збройних Сил України і в умовах воєнного стану в України задіяна до здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, які продовжує виконувати дотепер, а тому, наявні підстави для зупинення провадження у справі №914/2783/25 відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу на час дії воєнного стану в Україні у зв`язку з перебуванням військової частини НОМЕР_1 у складі Збройних Сил України.

З урахуванням положень п. 1 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, сторонами яких є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 Цивільного кодексу України, юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Учасниками справи у справах позовного провадження є сторони та треті особи (ч. 1 ст. 41 ГПК України). Сторонами в судовому процесі позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у ст. 4 ГПК України (ч. 1 ст. 45 ГПК України).

Згідно ч. 2 ст. 4 ГПК України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

З матеріалів справи вбачається, що особою, якій пред`явлено позовну вимогу, є юридична особа - Військова частина НОМЕР_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 227 ГПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Таким чином, передбачена зазначеною нормою процесуального закону обов`язковість зупинення провадження у справі пов`язана з перебуванням у складі Збройних Сил України саме сторони або третьої особи (фізична-особа підприємець або фізична особа), а не учасника юридичної особи чи її засновника та/або керівника.

Проте, в даному випадку стороною спору є юридична особа, інтереси якої може представляти уповноважений представник, перебування Військової частини НОМЕР_1 у складі Збройних Сил України не зупиняє її діяльність.

Статтею 56 ГПК України визначено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Таким чином, оскільки у даному випадку, стороною у справі є саме Військова частина НОМЕР_1 , яка є юридичною особою, тому, зважаючи на наведені норми права, вказане виключає застосування п. 3 ч. 1 ст. 227 ГПК України, яким чітко та безумовно визначено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду 01.11.2022 у справі № 926/1794/21.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що доводи відповідача, якими він обґрунтовував наявність підстав для застосування п. 3 ч. 1 ст. 227 ГПК України (перебування Військової частини НОМЕР_1 у складі Збройних Сил України) не можуть бути підставою для застосування, в даному випадку, п. 3 ч. 1 ст. 227 ГПК України.

Слід зазначити, що необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

З огляду на викладене, клопотання Військової частини НОМЕР_1 про зупинення провадження у справі задоволенню не підлягає.

Розглянувши клопотання відповідача №1267/8156 від 24.11.2025 (вх. №10381 від 24.11.2025) про залучення до участі у справі співвідповідача суд зазначає наступне.

В обґрунтування поданого клопотання про залучення до участі у справі №914/2783/25 співвідповідача відповідач зазначає, що механізм організації квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України визначено Положенням про організацію квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України, затверджене наказом Міністерства оборони України від 03.07.2013 №448 (далі Положення №448).

Відповідно до п. 1.3. розділу І Положення №448, основними завданнями квартирно-експлуатаційного забезпечення є, в тому числі і забезпечення військових частин комунальними послугами та енергоносіями.

Пунктом 2.1. розділу ІІ Положення №448 визначено, що квартирно-експлуатаційне забезпечення військових частин здійснюється квартирно-експлуатаційними органами ЗС України до яких відносяться, зокрема, квартирно-експлуатаційні відділи (квартирно-експлуатаційні частини) (далі КЕВ (КЕЧ));

Розділом VIII Положення №448 визначено порядок надання та оплати комунальних послуг, що використовуються військовими частинами. Так, КЕВ (КЕЧ) або військові частини оформляють договори про надання військовим частинам комунальних послуг та енергоносіїв з відповідними підприємствами та організаціями. Договори до підписання перевіряються та візуються головним бухгалтером і юрисконсультом КЕВ (КЕЧ). За своєчасне укладення договорів відповідає начальник КЕВ (КЕЧ).

Оплата спожитих комунальних послуг та енергоносіїв за військові частини, які розміщуються (у тому числі тимчасово) на фондах, що орендовані МО України, здійснюється за договорами про постачання (відшкодування вартості спожитих) комунальних послуг та енергоносіїв квартирно-експлуатаційними органами, у зоні відповідальності яких знаходяться займані об`єкти, на підставі укладених договорів оренди згідно із пунктом 5.12 розділу V цього Положення.

Враховуючи зазначене, відповідач вважає, що належним відповідачем в даній справі є Київське квартирно-експлуатаційне управління.

Суд звертає увагу відповідача, що визначення відповідача (відповідачів), предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідача (відповідачів) й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.48 ГПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Вирішення питання щодо заміни належного відповідача здійснюється лише під час розгляду справи в суді першої інстанції до початку розгляду справи по суті. Однак за власною ініціативою суд не може залучити до участі в справі співвідповідача або замінити первісного відповідача належним відповідачем. Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для закриття провадження у справі. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача (наведену правову позицію викладено у постанові ВП ВС від 11.09.2019 у справі №910/7122/17)

За власною ініціативою суд не може залучити до участі в справі співвідповідача або замінити первісного відповідача належним відповідачем. Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для закриття провадження у справі. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача (наведену правову позицію викладено у постанові ВП ВС від 11.09.2019 у справі №910/7122/17).

Оскільки, позивач із клопотанням про залучення співвідповідача до суду не звертався, суд не має правових підстав для задоволення клопотання відповідача про залучення співвідповідача, а тому, суд відмовляє у задоволенні вказаного клопотання.

Водночас, судом враховано, що забезпечення військових частин комунальними послугами та енергоносіями є завданням квартирно-експлуатаційного забезпечення, організація якого визначена Положенням про організацію квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України, затвердженим Наказом Міністерства оборони України від 03.07.2013 р. № 448 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.09.2013 за №1590/24122 (далі - Положення).

Відповідно до пункту 2.1 Положення, квартирно-експлуатаційне забезпечення військових частин здійснюється квартирно-експлуатаційними органами ЗС України, до яких відносяться зокрема: квартирно-експлуатаційні відділи (квартирно-експлуатаційні частини) (далі - КЕВ (КЕЧ)).

Пунктом 2.4 Положення встановлено, що КЕВ (КЕЧ) здійснює безпосереднє квартирно-експлуатаційне забезпечення військових частин, дислокованих у межах відповідальності.

Згідно пункту 8.6 Положення, військові частини забезпечуються електроенергією або від власних комунальних установок (електростанцій) КЕВ (КЕЧ), або від інших мереж підприємств і організацій за договорами про надання комунальних послуг.

За змістом пункту 8.7 Положення, за своєчасне укладення договорів відповідає начальник КЕВ (КЕЧ). Також, визначено, що КЕВ (КЕЧ) відповідає за своєчасне проведення розрахунків за спожиті військовою частиною комунальні послуги та енергоносії.

Відповідно до пункту 8.8 Положення, оплата спожитих комунальних послуг та енергоносіїв за військові частини, які розміщуються (у тому числі тимчасово) на фондах, що орендовані МО України, здійснюється за договорами про постачання (відшкодування вартості спожитих) комунальних послуг та енергоносіїв квартирно - експлуатаційними органами, у зоні відповідальності яких знаходяться займані об`єкти, на підставі укладених договорів оренди.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 50 ГПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Отже, враховуючи підстави та предмет даного позову, суд вважає за необхідне залучити Київське квартирно-експлуатаційне управління (03186, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 30) до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, оскільки, рішення у даній справі може вплинути на його права та обов`язки.

Керуючись ст.ст. 4, 45, 48, 50, 56, 227, 234 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні клопотання відповідача №1267/8157 від 24.11.2025 (вх. №10383 від 24.11.2025) про зупинення провадження у справі №914/2783/25 відмовити.

2. У задоволенні клопотання відповідача №1267/8156 від 24.11.2025 (вх. №10381 від 24.11.2025) про залучення до участі у справі №914/2783/25 співвідповідача відмовити.

3. У відповідності до ст. 50 ГПК України, залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Київське квартирно-експлуатаційне управління (03186, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 30).

4. Зобовязати позивача надіслати на адресу третьої особи - Київського квартирно-експлуатаційного управління позовну заяву з доданими до неї документами, докази чого надати суду.

5. Запропонувати третій особі Київському квартирно-експлуатаційному управлінню надати письмові пояснення по суті спору.

6. Копію даної ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання відповідно до ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та оскарженню не підлягає.

Суддя Д.Г. Заєць