ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

01.12.2025м. СумиСправа № 920/687/25

Господарський суд Сумської області у складі судді Ковтуна В.М., за участю секретаря судового засідання Павлючок І.М., розглянув матеріали справи № 920/687/25 за заявою

кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю ОЛІМП ПРО

(вул. Грушевського Михайла, буд. 11, м. Дніпро, Дніпропетровська

область, 49000, )

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю ПРОМТЕХ - 21

(вул. Роменська, буд. 88, м. Суми, Сумська область, 40002,

)

про банкрутство

За участю представників сторін:

від ТОВ «ОЛІМП ПРО не прибув,

від ПАТ Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія Укртаптнафта Демиденко В.А.,

арбітражний керуючий Жмакіна Н.В.

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю ОЛІМП ПРО 16.05.2025 звернулось до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю ПРОМТЕХ - 21.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 18.06.2025 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю ПРОМТЕХ - 21 (вул. Роменська, буд. 88, м. Суми, Сумська область, 40002, ); визнано вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю ОЛІМП ПРО (вул. Грушевського Михайла, буд. 11, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49000, ) до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю ПРОМТЕХ - 21 (вул. Роменська, буд. 88, м. Суми, Сумська область, 40002, ) у розмірі 3 818 689,40 грн, з яких: 3 722 465,40 грн - основний борг за договором поставки нафтопродуктів, 24 224,00 грн витрати по сплаті судового збору за подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, 72000,00 грн авансування винагороди арбітражного керуючого; введено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю ПРОМТЕХ - 21 (вул. Роменська, буд. 88, м. Суми, Сумська область, 40002, ); розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю ПРОМТЕХ - 21 призначено арбітражного керуючого Жмакіну Надію Вікторівну.

18.06.2025 на офіційному сайті Верховного Суду України оприлюднено оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю ПРОМТЕХ - 21. Строк подання заяв кредиторів з вимогами до боржника до 18.07.2025.

11.09.2025 до суду надійшла заява Акціонерного товариства Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія Укртатнафта про визнання грошових вимог до боржника у справі № 920/687/25 від 11.09.2025 (вх. № 4917 від 11.09.2025).

Відповідно до поданої заяви заявник просить визнати грошові вимоги до боржника у загальній сумі 105890917,63 грн, з яких:

- 37 491 635,59 грн. заборгованість за договором поставки нафтопродуктів від 01.05.2021 № 374/2118, стягнута з боржника рішенням Господарського суду Хмельницької області від 10.01.2024 по справі № 924/847/23;

- 562 380,76 грн. заборгованість зі сплати судового збору, стягнута з боржника рішенням Господарського суду Хмельницької області від 10.01.2024 по справі № 924/847/23;

- 18 826 862,92 грн. сума інфляційного збільшення, нарахована боржнику на заборгованість за договором поставки нафтопродуктів від 01.05.2021 № 374/2118 та суму судового збору згідно рішення Господарського суду Хмельницької області від 10.01.2024 по справі № 924/847/23;

- 3 771 046,04 грн. три проценти річних, нараховані боржнику на заборгованість за договором поставки нафтопродуктів від 01.05.2021 № 374/2118 та суму судового збору згідно рішення Господарського суду Хмельницької області від 10.01.2024 по справі № 924/847/23;

- 45 238 992,32 грн. пеня (неустойка), нарахована боржнику на заборгованість за договором поставки нафтопродуктів від 01.05.2021 № 374/2118.

Також просить покласти на боржника 4844,80 грн судового збору за подання заяви.

Ухвалою суду від 12.09.2025 призначено розгляд заяви Акціонерного товариства Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія Укртатнафта про визнання грошових вимог до боржника у справі № 920/687/25 від 11.09.2025 (вх. № 4917 від 11.09.2025) в судове засідання на 15.09.2025, 10:00.

Постановою від 15.09.2025 суд визнав юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю ПРОМТЕХ-21 (вул. Роменська, буд. 88, м. Суми, Сумська область, 40002, ) банкрутом та відкрив ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців; призначив ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Жмакіну Надію Вікторівну (вул. Перекопська, 9, м. Суми, 40000; свідоцтво № 1782 від 06.12.2016).

Ухвалою від 15.09.2025 суд відклав розгляд заяви Акціонерного товариства Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія Укртатнафта про визнання грошових вимог до боржника у справі № 920/687/25 від 11.09.2025 (вх. № 4917 від 11.09.2025) в судове засідання на 13.10.2025, 11:00.

13.10.2025 арбітражний керуючий Жмакіна Н.В. надала до суду Заяву про результати розгляду вимог кредиторів вих№ 02-01/853 (вх. № 4896 від 13.10.2025), відповідно до змісту якої зазначає, що грошові вимоги АТ Укртатнафта підлягають визнанню та включенню до реєстру вимог кредиторів частково.

Через загрозу безпеці учасників справи, у зв`язку з тим, що на території Сумського району Сумської області була оголошена повітряна тривога, судове засідання у справі 920/687/25, призначене на 13.10.2025, 11:00 не відбулось, про що складено акт суду від 13.10.2025.

Ухвалою суду від 14.10.2025 призначено розгляд заяви Акціонерного товариства Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія Укртатнафта про визнання грошових вимог до боржника у справі № 920/687/25 від 11.09.2025 (вх. № 4917 від 11.09.2025) в судове засідання на 03.11.2025, 12:30.

29.10.2025 Акціонерне товариство Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія Укртатнафта надало до суду Заперечення на результати розгляду арбітражним керуючим вимог кредиторів (вх.№ 5175 від 29.10.2025).

В судовому засіданні 03.11.2025 представник Акціонерного товариства Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія Укртатнафта заявила усне клопотання про надання часу для подання додаткових письмових заперечень.

Ухвалою від 03.11.2025 суд відклав розгляд Заяви Акціонерного товариства Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія Укртатнафта про визнання грошових вимог до боржника у справі № 920/687/25 від 11.09.2025 (вх. № 4917 від 11.09.2025) в судове засідання на 01.12.2025, 10:00.

27.11.2025 через систему електронний суд ТОВ «ПРОМТЕХ-21»в особі ліквідатора подано до суду Додаткові пояснення у справі (вх. 3 5711,6160 від 27.11.2025), відповідно до змісту яких просить зменшити розмір пені (неустойки) до суми 10461605,88 грн.

01.12.2025 представник АТ Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія Укртатнафта надав до суду через систему «Електронний суд» Заперечення на додаткові пояснення арбітражного керуючого щодо зменшення розміру пені (вх. № 5743 від 01.12.2025).

В судовому засіданні 01.12.2025 представник АТ Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія Укртатнафта підтримав подану заяву та просив визнати кредиторські вимоги товариства до боржника у повному обсязі, проти задоволення заяви про зменшення пені заперечував.

Ліквідатор ТОВ «ПРОМТЕХ-21» арбітражний керуючий Жмакіна Н.В. в судовому засіданні 01.12.2025 просила задовольнити клопотання про зменшення пені.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в справі докази, суд встановив:

Суд зазначає, що заява АТ Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія Укртатнафта про грошові вимоги кредитора до боржника у справі № 920/687/25 подана до суду після закінчення строку, встановленого ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства.

Згідно з ч. 1 ст. 45 КУЗпБ конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 КУЗпБ для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом.

Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Якщо кредитор заявив вимоги після здійснення розрахунків з іншими кредиторами, то сплачені таким кредиторам кошти поверненню не підлягають.

Абзацами 3-5 частини 6 статті 45 КУЗпБ установлено, що вимоги кредиторів, заявлені після строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

Ухвала господарського суду набирає законної сили негайно після її оголошення, може бути оскаржена у встановленому цим Кодексом порядку та є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

Дослідивши вимоги, заявлені кредитором АТ Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія Укртатнафта, суд зазначає наступне.

01.05.2021 між Публічним акціонерним товариством «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» (далі постачальник, АТ «Укртатнафта») та Товариством з обмеженою відповідальністю «БЛОКАУТ» (далі покупець) було укладено Договір поставки нафтопродуктів № 374/2118 (далі Договір).

09.04.2025 боржник змінив своє найменування (з попереднього: Товариство з обмеженою відповідальністю «БЛОКАУТ» на нове: Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМТЕХ-21»), а також змінив своє місцезнаходження (з попереднього: Україна, 29000, Хмельницька обл., місто Хмельницький(з), вул.Чорновола В.М., будинок 127 на нове: Україна, 40002, Сумська обл., місто Суми, вул.Роменська, будинок 88)

За умовами пункту 1.1 Договору «Постачальник зобов`язується поставити Покупцю нафтопродукти (надалі Товар), а Покупець зобов`язується їх прийняти і оплатити в асортименті, кількості та за ціною, узгодженими Сторонами в Додатках (Специфікаціях) до даного Договору».

Пунктом 3.2 Договору визначено, що «Поставка Товару здійснюється партіями на підставі актів приймання-передачі нафтопродуктів, підписаних Сторонами. Зобов`язання Постачальника по поставці Товару вважаються виконаними, право власності на Товар та ризики по його втраті (псуванню) переходять від Постачальника до Покупця з моменту підписання акту приймання передачі нафтопродуктів».

Згідно з пунктом 4.2 Договору «Оплата Товару може бути здійснена Покупцем як на умовах попередньої оплати, так і після поставки Товару. В останньому випадку оплата повинна бути здійснена Покупцем у строк, вказаний у листі-вимозі Постачальника про оплату, а у випадку відсутності такої вимоги не пізніше 60 (шістдесяти) календарних днів від дати поставки Товару згідно з актом приймання- передачі нафтопродуктів».

За Договором поставки нафтопродуктів № 374/2118 від 01.05.2021 АТ «Укртатнафта» було поставлено, а ТОВ «ПРОМТЕХ-21» прийнято нафтопродукти згідно наступних документів:

- Специфікація на поставку товару від 01.05.2021 (Додаток № 1/05 до Договору);

- Специфікація на поставку товару від 01.06.2021 (Додаток № 1/06 до Договору);

- Специфікація на поставку товару від 01.07.2021 (Додаток № 1/07 до Договору);

- Специфікація на поставку товару від 01.08.2021 (Додаток № 1/08 до Договору);

- Специфікація на поставку товару від 01.09.2021 (Додаток № 1/09 до Договору);

- Специфікація на поставку товару від 01.10.2021 (Додаток № 1/10 до Договору);

- Специфікація на поставку товару від 01.11.2021 (Додаток № 1/11 до Договору);

- Специфікація на поставку товару від 01.12.2021 (Додаток № 1/12 до Договору);

- Акт приймання-передачі нафтопродуктів № 1/05 від 31.05.2021;

- Акт приймання-передачі нафтопродуктів № 2/05 від 31.05.2021;

- Акт приймання-передачі нафтопродуктів № 1/06 від 30.06.2021;

- Акт приймання-передачі нафтопродуктів № 1/07 від 31.07.2021;

- Акт приймання-передачі нафтопродуктів № 1/08 від 31.08.2021;

- Акт приймання-передачі нафтопродуктів № 1/09 від 30.09.2021;

- Акт приймання-передачі нафтопродуктів № 1/10 від 31.10.2021;

- Акт приймання-передачі нафтопродуктів № 1/11 від 30.11.2021;

- Акт приймання-передачі нафтопродуктів № 1/12 від 31.12.2021.

Всі перелічені вище специфікації та акти приймання-передачі були підписані боржником без жодних претензій та зауважень, в тому числі щодо кількості, якості та порядку поставки нафтопродуктів.

Всього АТ «Укртатнафта» було поставлено нафтопродукти на загальну суму 108 973 510,13 грн., але ТОВ «ПРОМТЕХ-21» оплатило їх частково на суму 71 481 459,23 грн., тож його заборгованість за Договором складає 37 492 050,90 грн. (108 973 510,13 71 481 459,23).

Так борг не було погашено, АТ «Укртатнафта» звернулось до суду з позовною заявою про його стягнення.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 10.01.2024 по справі № 924/847/23 (додається) позов було задоволено, стягнуто з боржника на користь АТ «Укртатнафта» 37 492 050,90 грн. боргу та 562 380,76 грн. витрат по сплаті судового збору.

Вищезазначене рішення суду набрало законної сили 05.03.2024 та не було переглянуте в апеляційному порядку (апеляційна скарга повернута боржнику згідно ухвали Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.03.2024 по справі № 924/847/23 в зв`язку з несплатою судового збору).

Відповідно до частини четвертої статті 75 ГПК України «Обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом».

Згідно з положенням частини першої статті 326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13.06.2024 по справі № 910/3646/23 зазначено: «Верховний Суд зазначає, що одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.

Згідно з преамбулою та статтею 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою №48553/99 «Совтрансавто-Холдінг» проти України», а також згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 у справі за заявою №28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь- якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Правила про преюдицію спрямовані не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив в законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі, не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду на їх дослідження і оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії».

Підсумовуючи, обставини встановлені в рішенні Господарського суду Хмельницької області від 10.01.2024 по справі № 924/847/23 є преюдиційними та підтверджують борг ТОВ «ПРОМТЕХ-21».

Вказане рішення суду знаходилось на примусовому виконанні в приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Лабчука Романа Михайловича і було виконано частково лише на суму 415,31 грн., згідно платіжної інструкції № 500998708 від 22.08.2024.

Тож сума основного боргу ТОВ «ПРОМТЕХ-21» перед АТ «Укртатнафта» за поставлені нафтопродукти згідно Договору становить 37 491 635,59 грн. (37 492 050,90 415,31).

Частиною першою статті 625 ЦК України визначено, що «Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання».

Згідно з частиною другої статті 625 ЦК України «Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом».

При цьому, попереднє, до подання позову до господарського суду, звернення кредитора до боржника з вимогою про сплату сум інфляційних нарахувань та трьох процентів річних не передбачено законом і тому не є обов`язковим.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Щодо сплати трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Крім того, відповідно до пункту 5.2 Договору поставки нафтопродуктів № 374/2118 від 01.05.2021 «У разі порушення строків здійснення платежів за цим Договором, Покупець сплачує Постачальнику, на вимогу останнього, пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від несплаченої суми за кожен день прострочення платежу. Нарахування пені здійснюється за весь період прострочення».

Таким чином умовами Договору передбачено нарахування пені ТОВ «ПРОМТЕХ-21» за несвоєчасну оплату, при цьому період нарахування пені не обмежується і здійснюється за весь час прострочення.

Заборгованість ТОВ «ПРОМТЕХ-21» за Договором визначається в розмірі:

- 765 337,33 грн. згідно акту приймання-передачі нафтопродуктів № 1/10 від 31.10.2021;

- 14 580 707,80 грн. згідно акту приймання-передачі нафтопродуктів № 1/11 від30.11.2021;

- 22 146 005,77 грн. згідно акту приймання-передачі нафтопродуктів № 1/12 від 31.12.2021.

Всього: 37 492 050,90 (765 337,33 + 14 580 707,80 + 22 146 005,77).

З урахуванням положень статей 253-254 ЦК України та умов пункту 4.2 Договору № 374/2118 (строк оплати не пізніше 60 календарних днів від дати поставки товару згідно з актом приймання-передачі нафтопродуктів) ТОВ «ПРОМТЕХ-21» мало здійснити оплату заборгованості наступним чином:

- за актом приймання-передачі нафтопродуктів № 1/10 від 31.10.2021 оплатити 765 337,33 грн. боргу не пізніше 30.12.2021 (прострочення з 31.12.2021);

- за актом приймання-передачі нафтопродуктів № 1/11 від 30.11.2021 оплатити 14 580 707,80 грн. боргу не пізніше 29.01.2022 (прострочення з 31.01.2022);

- за актом приймання-передачі нафтопродуктів № 1/12 від 31.12.2021 оплатити 22 146 005,77 грн. боргу не пізніше 01.03.2022 (прострочення з 02.03.2022).

У зв`язку з зазначеним, АТ «Укртатнафта» на заборгованість ТОВ «ПРОМТЕХ-21» нараховано суму інфляційного збільшення, трьох процентів річних та пені, зокрема:

1) на суму 765 337,33 грн. заборгованості за актом приймання-передачі нафтопродуктів № 1/10 від 31.10.2021 нараховано за період 31.12.2021 01.03.2022:

- 22 353,97 грн. суму інфляційного збільшення;

- 3 837,17 грн. три проценти річних;

- 24 700,48 грн. пеню.

2) на суму 14 580 707,80 грн. заборгованості за актом приймання-передачі нафтопродуктів № 1/11 від 30.11.2021 нараховано за період 31.01.2022 01.03.2022:

- 233 291,32 грн. суму інфляційного збільшення;

- 35 952,43 грн. три проценти річних;

- 239 682,87 грн. пеню.

3) на суму 37 492 050,90 грн. загальної заборгованості за Договором нараховано за період 02.03.2022 21.08.2024 (до моменту часткової сплати боргу в розмірі 415,31 грн.):

- 13 339 335,08 грн. суму інфляційного збільшення;

- 2 783 740,58 грн. три проценти річних;

- 36 270 827,12 грн. пеню;

4) на суму 37 491 635,59 грн. залишку заборгованості за Договором нараховано за період 22.08.2024 17.06.2025 (з моменту часткової сплати боргу в розмірі 415,31 грн. до відкриття провадження у справі про банкрутство):

- 5 123 795,03 грн. суму інфляційного збільшення;

- 923 339,93 грн. три проценти річних;

- 8 703 781,85 грн. пеню.

5) на суму 562 380,76 грн. заборгованості зі сплати судового збору згідно рішення Господарського суду Хмельницької області у справі № 924/847/23 за період 11.01.2024 17.06.2025 (з дати ухвалення рішення до відкриття провадження у справі про банкрутство):

- 108 087,52 грн. суму інфляційного збільшення;

- 24 175,93 грн. три проценти річних.

Таким чином на суму основного боргу за Договором та суму боргу зі сплати судового збору нараховано:

- 18 826 862,92 грн. суми інфляційного збільшення (22 353,97 + 233 291,32 + 13339 335,08 + 5 123 795,03 + 108 087,52);

- 3 771 046,04 грн. три проценти річних (3 837,17 + 35 952,43 + 2 783 740,58 + 923 339,93 + 24 175,93);

- 45 238 992,32 грн. пені (24 700,48 + 239 682,87 + 36 270 827,12 + 8 703 781,85).

Щодо строку нарахування інфляційних, трьох процентів річних та пені, суд враховує наступне:

Згідно з частиною першою статті 256 ЦК України «Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки».

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 02.07.2025 по справі № 903/602/24 зробила наступний висновок:

« 80. Як указала Велика Палата Верховного Суду в постанові від 08 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц (провадження № 14-254цс19), невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 Цивільного кодексу України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

81. Таким чином, з огляду навищенаведені правові висновки право позивача на звернення до суду з позовом про стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних мало б обмежуватися останніми трьома роками, які передували поданню такого позову.

82. Установлення часових меж судового захисту порушеного права забезпечує правову стабільність та сприяє усуненню правової невизначеності. Позовна давність спонукає учасників правовідносин до вчинення дій, спрямованих на захист порушених прав, у чітко визначені строки, які мають бути розумними.

83. За загальним правилом позовна давність триває безперервно з моменту усвідомлення учасником правовідносин порушення його права і до спливу цього строку звернення до суду.

84. Законодавство може визначати певні обставини, які впливають на перебіг позовної давності і змінюють порядок її обчислення. До таких обставин відноситься зупинення перебігу позовної давності та її переривання, що передбачено статтями 263 та 264 Цивільного кодексу України.

85. Водночас під час дії карантину та воєнного стану законодавець застосував нову конструкцію, якою тимчасово доповнив перелік обставин, які впливають на перебіг позовної давності, а саме продовження позовної давності.

86. Так, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID- 19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12 березня 2020 року на всій території України було встановлено карантин.

87. Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі - Закон № 540-IX) розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Цей Закон набрав чинності 02 квітня 2020 року.

88. Відтак початок продовження строку для звернення до суду потрібно пов`язувати саме з моментом набрання чинності 02 квітня 2020 року Законом № 540-IX.

89. Подібний правовий висновок висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 06 вересня 2023 року у справі № 910/18489/20 (провадження № 12- 46гс22).

90. Строк дії карантину неодноразово продовжувався, а відмінений він був з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

91. Отже, під час дії карантину позовна давність була продовжена з 02 квітня 2020 року до 30 червня 2023 року.

92. Поряд із цим Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» було введено воєнний стан в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Надалі строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався Указами Президента України, цей стан триває до теперішнього часу.

93. Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (далі - Закон № 2120-ІХ) розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 19, згідно з яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257- 259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Закон № 2102-IX набрав чинності 17 березня 2022 року.

94. Надалі Законом України від 08 листопада 2023 року № 3450-ІХ «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини» (далі - Закон № 3450-ІХ) пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України викладено в новій редакції, відповідно до якої у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Закон № 3450-ІХнабрав чинності 30 січня 2024 року.

95. Таким чином, в умовах дії воєнного стану строк звернення до суду (позовна давність) було продовжено від початку воєнного стану до 29 січня 2024 року, а після 30 січня 2024 року перебіг такого строку зупинився і такий стан триває дотепер.

96. Підсумовуючи, Велика Палата Верховного Суду зазначає, що в разі якщо позовна давність не спливла станом на 02 квітня 2020 року, то цей строк звернення до суду спочатку було продовжено (до 30 червня 2023 року на строк дії карантину, а надалі до 29 січня 2024 року - на строк дії воєнного стану), а з 30 січня 2024 року перебіг строку звернення до суду зупинився на строк дії воєнного стану.

97. Отже, оскільки в цій справі станом на 02 квітня 2020 року позовна давність щодо визнаних судами обґрунтованими позовних вимог про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних не спливла, то перебіг цього строку є зупиненим і дотепер (внаслідок продовження на строк дії карантину та воєнного стану й подальшого зупинення його перебігу на строк дії воєнного стану).

98. За таких обставин звернення до суду з позовними вимогами про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних, нарахованих за період з 02 квітня 2017 року по 01 квітня 2024 року, тобто без обмеження останніми трьома роками, що передували подачі позову, є обґрунтованим. Доводи відповідача про безпідставність нарахування позивачем інфляційних втрат та трьох процентів річних протягом зазначеного періоду спростовуються викладеними висновками».

Пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України виключено на підставі Закону № 4434-IX від 14.05.2025, який набрав чинності 04.09.2025.

Отже, суд приходить до висновку, що всі розрахунки інфляційних втрат, трьох процентів річних та пені, які були зроблені АТ «Укртатнафта» в даній заяві і охоплюють період 31.12.2021 17.06.2025 (3,5 роки) відповідають нормам законодавства України та не порушують встановлені строки позовної давності.

Щодо клопотання боржника в особі ліквідатора арбітражного керуючого Жмакіної Н.В про зменшення розміру пені, суд керується наступним.

Частиною третьою статті 551 ЦК України встановлюєть, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про зменшення пені.

Також при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки суд повинен брати до уваги не лише майновий стан боржника, але й майновий стан стягувача, тобто, врахувати інтереси обох сторін.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, і за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду, від 04.12.2018 у справі № 916/65/18, від 03.07.2019 у справі № 917/791/18, від 22.10.2019 у справі № 904/5830/18, від 13.01.2020 у справі № 902/855/18, від 27.01.2020 у справі № 916/469/19.

Окрім того, варто врахувати правовий висновок, який викладений у постанові ОП КГС від 19.01.2024 у справі № 911/2269/22, згідно з яким розмір неустойки, до якого суд її зменшує (на 90 %, 70 % чи 50 % тощо), у кожних конкретно взятих правовідносинах (справах) також має індивідуально - оціночний характер, оскільки цей розмір (частина або процент, на які зменшується неустойка), який обумовлюється встановленими та оціненими судом обставинами у конкретних правовідносинах, визначається судом у межах дискреційних повноважень, наданих суду відповідно до положень частини першої, другої статті 233 ГК України та частини третьої статті 551 ЦК України, тобто у межах судового розсуду. Таким чином, в питаннях підстав для зменшення розміру неустойки правовідносини у кожному спорі про її стягнення є відмінними, оскільки кожного разу суд, застосовуючи дискрецію для вирішення цього питання, виходить з конкретних обставин, якими обумовлене зменшення штрафних санкцій, які водночас мають узгоджуватись з положенням статті 233 ГК України і частині третій статті 551 ЦК України, а також досліджуватись та оцінюватись судом в порядку статей 86, 210, 237 ГПК України.

З матеріалів поданої заяви про визнання кредиторських вимог вбачається, що заборгованість боржника перед АТ «Укртатнафта» рахується вже 4 роки, жодних оплат на протягом цього періоду не було.

Окрім того, як зазначає кредитор у заяві, 06.11.2022 на виконання рішення засідання Ставки Верховного Головнокомандувача Збройних Сил України у зв`язку із військовою необхідністю, відбулося примусове відчуження у власність Держави акцій стратегічно важливих підприємств, серед яких є ПАТ «Укртатнафта». Вилучені акції набули статусу військового майна, а їх управління було передано Міністерству оборони України. Відповідне повідомлення було розміщено на офіційному сайті Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку та доступне у відкритому доступі за посиланням https://www.nssmc.gov.ua/vidchuzhennia-aktsii-komisiia-skhvalyla-rishenniashchodo- zmin-v-systemi-depozytarnoho-obliku/ .

Головною причиною вилучення корпоративних прав АТ «Укртатнафта» на період дії воєнного стану стала потреба Міністерства оборони та інших збройних формувань, задіяних у відсічі широкомасштабної збройної агресії, у бензинах, дизельному та авіаційному пальному, єдиним виробником яких є АТ «Укртатнафта».

Основним видом діяльності АТ «Укртатнафта» є переробка нафти, що відповідно до Порядку віднесення об`єктів до об`єктів критичної інфраструктури (затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 09.10.2020 № 1109), є підставою для віднесення такої діяльності до сектору критичної інфраструктури. Відповідно до наказу Міністерства енергетики України від 07.09.2022 №1-ДСК «Про затвердження Переліку об`єктів критичної інфраструктури паливно-енергетичного сектору критичної інфраструктури» АТ «Укртатнафта» віднесено до об`єктів критичної інфраструктури.

Згідно з положеннями пункту 1 статті 5 Закону України від 16.11.2021 № 1882-IX «Про критичну інфраструктуру» метою державної політики у сфері захисту критичної інфраструктури є забезпечення безпеки об`єктів критичної інфраструктури, запобігання проявам несанкціонованого втручання в їх функціонування, прогнозування та запобігання кризовим ситуаціям на об`єктах критичної інфраструктури.

Кредитор також зазначає, що в період воєнного стану АТ «Укртатнафта» є єдиним нафтопереробним заводом України, який переробляє нафтову сировину, яка, в свою чергу добувається ПАТ «Укрнафта» та транспортується АТ «Укртранснафта» трубопровідним транспортом. Зупинення діяльності заводу мало б також наслідком зупинення видобування нафти ПАТ «Укрнафта», оскільки в умовах воєнного стану не має можливості експортувати сировину за кордон.

В свою чергу, заперечуючи проти клопотання про зменшення пені, кредитор зазначає, що на даний час, перед АТ «Укртатнафта» стоїть питання кричущої важливості щодо винайдення грошових коштів для проведення ремонтних робот відновлення роботи підприємства, обсяг яких є дуже значним, для чого Товариство вважає за необхідне вжити усіх, передбачених законодавством заходів, в тому числі стягнення штрафних санкцій з боржників.

Приймаючи до уваги вищезазначене суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання арбітражного керуючого про зменшення пені.

Враховуючи викладене, суд виснує, що вимоги кредитора є правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають визнанню у розмірі105 890 917,63 грн, що складаються з:

- 37 491 635,59 грн. заборгованість за договором поставки нафтопродуктів від 01.05.2021 № 374/2118 (4 черга);

- 562 380,76 грн. заборгованість зі сплати судового збору, стягнута з боржника рішенням Господарського суду Хмельницької області від 10.01.2024 по справі № 924/847/23 (4 черга);

- 18 826 862,92 грн. сума інфляційного збільшення (4 черга);

- 3 771 046,04 грн. три проценти річних (4 черга);

- 45 238 992,32 грн. пеня (неустойка) (6 черга).

Крім того, за звернення до суду із заявою про визнання грошових вимог до боржника, заявником був сплачений судовий збір у розмірі 4844,80 грн згідно платіжної інструкції № від 04.09.2025.

Відповідно до ст. 4 Закону України Про судовий збір за подання до господарського суду заяв кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом; заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство; заяви про розірвання мирової угоди, укладеної у справі про банкрутство, або визнання її недійсною становить два розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2024 рік з 1 січня 2024 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 3028,00 грн. Судовий збір за подання заяви про визнання кредиторських вимоги до боржника становить 6056,00 грн.

Заявником сплачено судовий збір у розмірі 4 844,80 грн з урахуванням положень ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", якою передбачено, що при поданні документів через "Електронний суд" судовий збір сплачується з понижуючим коефіцієнтом в розмірі 0,8.

Отже, сплачений кредитором судовий збір у розмірі 4844,80 грн підлягає включенню до реєстру вимог кредиторів відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства - позачергово.

Керуючись Кодексом України з процедур банкрутства, ст. ст. 1, 45, 64, Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Акціонерного товариства Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія Укртатнафта про визнання грошових вимог до боржника у справі № 920/687/25 від 11.09.2025 (вх. № 4917 від 11.09.2025) задовольнити.

Визнати вимоги Акціонерного товариства Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія Укртатнафта (вул. Свіштовська, 3, м. Кременчук, Полтавська область, 39610, ) до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю ПРОМТЕХ - 21 (вул. Роменська, буд. 88, м. Суми, Сумська область, 40002, ) у сумі 105895762,43 грн, які підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів в порядку черговості, визначеної Кодексом України з процедур банкрутства (без права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів) відповідно до черговості задоволення вимог кредиторів, визначеної Кодексом України з процедур банкрутства у сумі 37 491 635,59 грн. заборгованість за договором поставки нафтопродуктів від 01.05.2021 № 374/2118 (4 черга); 562 380,76 грн. заборгованість зі сплати судового збору, стягнута з боржника рішенням Господарського суду Хмельницької області від 10.01.2024 по справі № 924/847/23 (4 черга); 18 826 862,92 грн. сума інфляційного збільшення (4 черга); 3 771 046,04 грн. три проценти річних (4 черга); 45 238 992,32 грн. пеня (неустойка) (6 черга), 4844,80 грн судовий збір за подання заяви (1 черга).

2. Зобов`язати ліквідатора внести до реєстру вимог кредиторів відомості про кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, наявність права вирішального голосу в представницьких органах кредиторів, черговість задоволення кожної вимоги.

3. Копію ухвали надіслати кредитору, боржнику, ліквідатору.

Ухвала набирає законної сили негайно після її постановлення та може бути оскаржена в апеляційному порядку у строк, встановлений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: htps://court.gov.ua/sud5021/.

Повну ухвалу складено та підписано суддею 08.12.2025.

Суддя В.М. Ковтун