ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2025 р. Справа№ 911/2501/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.

суддів: Тарасенко К.В.

Коробенка Г.П.

при секретарі судового засідання: Нагулко А.Л.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 27.11.2025

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Заступника керівника Київської обласної прокуратури

на рішення Господарського суду Київської області від 21.05.2025 (повне рішення складено 25.06.2025)

у справі № 911/2501/24 (суддя Колесник Р.М.)

за позовом Заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Поліської селищної ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Світанок Полісся"

про витребування земельних ділянок,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У вересні 2024 року до Господарського суду Київської області 19.09.2024 надійшла позовна заява Заступника керівника Київської обласної прокуратури (далі - прокурор) в інтересах держави в особі Поліської селищної ради (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Світанок Полісся" (далі - відповідач, ТОВ "Світанок Полісся"), в якій прокурор просить суд витребувати на користь держави в особі Поліської селищної ради з незаконного володіння ТОВ "Світанок Полісся" земельні ділянки загальною площею 327,7 га з кадастровими номерами:

:05:005:0003, :10:001:0007, :08:002:0003, :08:003:0001, :12:001:0007, :07:005:0012, :06:002:0001, :10:001:0006, :10:001:0005, :10:001:0004, :05:005:0002, :06:008:0006, :12:001:0008, :08:002:0004, :06:008:0004, :06:002:0002, :06:003:0001, :03:001:0019, :07:007:0003, :07:007:0002, :03:001:0017, :03:001:0018, :03:001:0020, :06:001:0001, :05:001:0001, :06:001:0002, :08:002:0001, :02:003:0006, :08:001:0001, :01:007:0022, :03:001:0015, :02:003:0001, :04:004:0001, :05:003:0005, :07:004:0004, :08:001:0002, :05:002:0012, :03:001:0021, :03:001:0016.

В обґрунтування позову прокурор посилається на те, що згідно державних актів на право колективної власності на землю колективному сільськогосподарському підприємству "Світанок" (далі - КСП/КСП "Світанок") надано земельні ділянки загальною площею 2920,9 га для товарного сільськогосподарського виробництва.

При цьому, згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ТОВ "Світанок Полісся" зареєстровано право приватної власності на спірні земельні ділянки, загальною площею 328,77 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Водночас, у постанові Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2022 у справі № 911/838/21, суд дійшов висновків про те, що спірні земельні ділянки, які належали КСП "Світанок" на праві колективної власності, не перейшли у встановленому законодавством порядку у приватну власність, а тому є власністю територіальної громади, на території якої вони розташовані.

Зважаючи на наведене, прокурор стверджує, що ТОВ "Світанок Полісся" не набуло статусу власника спірних земельних ділянок КСП "Світанок" та СТОВ "Світанок".

Відтак, передача у власність ТОВ "Світанок Полісся" спірних земельних ділянок загальною площею 327,77 га відбулась з порушенням вимог чинного законодавства, а тому такі земельні ділянки мають бути витребувані з незаконного володіння відповідача.

Короткий зміст оскаржуваного рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду Київської області від 21.05.2025 у справі № 911/2501/24 у задоволенні позову Заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Поліської селищної ради відмовлено повністю.

Відмовляючи прокурору у задоволенні позову, суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновку, що станом на дату звернення прокурора до суду із позовом Поліська селищна рада не набула права комунальної власності на спірні земельні ділянки, в порядку передбаченому п. 21 Перехідних положень Земельного кодексу України, право колективної власності не було припинено, адже з огляду на доведений факт правонаступництва СТОВ "Світанок" після КСП "Світанок" його землі не можуть вважатися "землями колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені", у розумінні вказаного положення Закону.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Заступник керівника Київської обласної прокуратури 14.07.2025 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Київської області від 21.05.2025 у справі № 911/2501/24 скасувати; ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі; судові витрати стягнути з відповідача.

Узагальнені доводи апеляційної скарги прокурора зводяться до того, що оскаржуване рішення ухвалено з недотриманням норм процесуального права (статей 1, 2, 3, 5, 11, 75, 86, 236, 237 Господарського процесуального кодексу України), що призвело до неправильного застосування норм матеріального права (статей 13, 14, 19 Конституції України, статей 104, 107, 317, 319, 321, 328 Цивільного кодексу України, статті 5, пункту 21 перехідних положень Земельного кодексу України, статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", статей 9, 15 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначає таке:

- суд першої інстанції надав неправильну оцінку твердженням прокурора про відсутність правонаступництва між ТОВ "Світанок Полісся", KCП "Світанок" та CTOB "Світанок" внаслідок чого проведення державної реєстрації права власності за відповідачем на спірні земельні ділянки на підставі державних актів про право колективної власності на землю, виданих KCП "Світанок" було незаконним;

- обставини відсутності правонаступництва ТОВ "Світанок Полісся", які безпосередньо досліджувалися шляхом оцінки доказів, у т.ч. матеріалів реєстраційної справи юридичної особи, установчих та інших документів, що встановлені у справі №911/838/21, у якій беруть участь ті самі особи, що у справі №910/2501/24, є преюдиційними у відповідності до статті 75 господарського процесуального кодексу України для цієї справи (№911/2501/24);

- згідно інформації, яку містить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо юридичної особи - сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Світанок" дані про юридичних осіб - правонаступників ЧТОВ "Світанок" - відсутні;

- суд першої інстанції, зазначаючи в оскаржуваному рішенні на відсутність права Поліської селищної ради на спірні земельні ділянки, неправильно оцінив наявні матеріали справи та не врахував правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 07.05.2025 у справі №366/752/24;

- місцевим господарським судом не враховано того факту, що оскільки КСП "Світанок" мало спірні земельні ділянки на праві колективної власності згідно з державними актами, а саме підприємств припинено і не має правонаступників, вказані землі автоматично в силу закону перейшли до комунальної власності в особі позивача;

- місцевим господарським судом залишено поза увагою положення пункту 49 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127, відповідно до якого для державної реєстрації права власності у зв`язку з передачею у власність фізичним та юридичним особам майна у результаті припинення (ліквідації чи реорганізації) юридичної особи або виділу з неї нової юридичної особи подаються передавальний акт, затверджений засновниками (учасниками) юридичної особи або органом, який прийняв рішення про злиття, приєднання або перетворення юридичної особи (у разі злиття, приєднання або перетворення юридичної особи); розподільний баланс, затверджений засновниками (учасниками) юридичної особи або органом, який прийняв рішення про поділ юридичної особи або виділ з неї нової юридичної особи (у разі поділу юридичної особи або виділу з неї нової юридичної особи); протокол проведення перевірки набувача земельної ділянки сільськогосподарського призначення ( у разі передачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення).

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи.

01.09.2025 від Поліської селищної ради Вишгородського району Київської області через підсистему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить суд залишити апеляційну скаргу прокурора без задоволення, а оскаржене рішення суду без змін.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу зводяться до того, що прокурором не доведена відсутність правонаступництва між ТОВ "Світанок Полісся", KCП "Світанок" та CTOB "Світанок" з посилання на обставини встановлені у межах розгляду справи №911/839/21.

Також позивач погодився з висновком місцевого господарського суду, що державним реєстраторам немає необхідності подавати ані ліквідаційний баланс, ні передавальні акти, а інформація, відображена в ЄДР щодо правонаступників юридичної особи, не охоплює всіх випадків правонаступництва прав і обов`язків юридичної особи, зокрема у випадку заміни сторони у зобов`язанні, що відбувається до припинення юридичної особи шляхом її реорганізації чи ліквідації. Відсутність у ЄДР відомостей про правонаступництво не позбаваляє заінтересовану сторону права доводити наявність правонаступництва.

08.09.2025 від відповідача через підсистему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд залишити апеляційну скаргу прокурора без задоволення, а оскаржене рішення суду без змін.

Узагальнені доводи відзиву відповідача на апеляційну скаргу зводяться до такого:

- прокурором жодним чином не доведено нездійснення чи неналежного здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах Поліською селищною радою, окрім того, відповідно до тверджень та доводів, викладених у відзиві на позовну заяву та на апеляційну скаргу, позивач не погоджується з вимогами та мотивацією поданої позовної заяви;

- станом на дату звернення прокурора із позовом у даній справі, спірні земельні ділянки не відносяться до комунальної власності, права та інтереси держави в особі Поліської селищної ради не порушені, а тому, з огляду на відсутність у Поліської селищної ради захищуваного права, вона не може виступати позивачем у цій справі;

- недоведеність прокурором на час прийняття судом рішення у даній справі порушення прав та охоронюваних законом інтересів держави в особі Поліської селищної ради, зокрема приналежності спірної землі на праві комунальної власності підтверджують правильний висновок місцевого господарського суду про відмову у задоволенні позову, адже відсутні підстави вважати права держави порушеними.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.07.2025 апеляційну скаргу Заступника керівника Київської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Київської області від 21.05.2025 у справі № 911/2501/24 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - ОСОБА_1 (суддя-доповідач), судді: Кравчук Г.А., Коробенко Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.07.2025 витребувано з Господарського суду Київської області матеріали справи № 911/2501/24. Відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою заступника керівника Київської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Київської області від 21.05.2025 до надходження до суду матеріалів справи.

13.08.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 911/2501/24.

Розпорядження Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 14.08.2025 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у зв`язку зі звільненням у відставку судді ОСОБА_1 на підставі рішення Вищої ради правосуддя від 07.08.2025.

Згідно Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.08.2025 апеляційну скаргу Заступника керівника Київської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Київської області від 21.05.2025 у справі № 911/2501/24 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Кравчук Г.А. (суддя-доповідач), судді: Тищенко А.І., Коробенко Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.082.2025 у даній справі відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Заступника керівника Київської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Київської області від 21.05.2025 у справі № 911/2501/24, справу призначено до розгляду на 16 жовтня 2025 року о 15 год 20 хв.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді (судді-доповідача) Кравчука Г.А. з 16.10.2025 по 22.10.2025 включно, судове засідання у призначений час не відбулось.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.10.2025 розгляд апеляційної скарги Заступника керівника Київської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Київської області від 21.05.2025 у справі № 911/2501/24 призначено на 27 листопада 2025 року об 11 год 20 хв.

Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 21.11.2025 призначено повторний автоматизований розподіл справи, у зв`язку перебуванням судді Тищенко А.І. у відрядженні.

Згідно Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.11.2025 апеляційну скаргу Заступника керівника Київської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Київської області від 21.05.2025 у справі № 911/2501/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Кравчука Г.А., суддів Тарасенко К.В., Коробенка Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.11.2025 вищезазначеною колегією суддів прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Заступника керівника Київської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Київської області від 21.05.2025 у справі № 911/2501/24.

Явка представників учасників справи.

У судове засідання 27.11.2025 з`явилися прокурор та представник відповідача.

Представник позивача не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа (ухвали суду від 27.10.2025) до електронного кабінету учасника справи в підсистемі "Електронний суд".

Відповідно до частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги без участі представника позивача.

Прокурор у судовому засіданні підтримував доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, оскаржене рішення суду скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив її відхилити, а оскаржене рішення суду залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції.

Як убачається з матеріалів справи, Згідно державного акта на право колективної власності на землю від 22.05.2000 серії КВ № 000004, виданого Поліською районною радою народних депутатів Поліського району Київської області, земельну ділянку площею 1169,6га надано КСП "Світанок" для товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно державного акта на право колективної власності на землю від 22.05.2000 серії КВ № 000005, виданого Поліською районною радою народних депутатів Поліського району Київської області, земельну ділянку площею 1189,7га надано КСП "Світанок" для товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно державного акта на право колективної власності на землю від 22.05.2000 серії КВ № 000006, виданого Поліською районною радою народних депутатів Поліського району Київської області, земельну ділянку площею 561,6га надано КСП "Світанок" для товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта право приватної власності на земельні ділянки: з кадастровим номером :05:005:0003, площею 3,27га, з кадастровим номером :10:001:0007, площею 11,9785га, з кадастровим номером :08:002:0003, площею 9,4211га, з кадастровим номером :08:003:0001, площею 17,6654га, з кадастровим номером :12:001:0007, площею 1,1663га, з кадастровим номером :07:005:0012, площею 23,0735га, з кадастровим номером :06:002:0001, площею 2,0073га, з кадастровим номером :10:001:0006, площею 9,0433га, з кадастровим номером :10:001:0005, площею 10,8818га, з кадастровим номером :10:001:0004, площею 3,0846га, з кадастровим номером :05:005:0002, площею 4,7904га, з кадастровим номером :06:008:0006, площею 9,983га, з кадастровим номером :12:001:0008, площею 15,0752га, з кадастровим номером :08:002:0004, площею 1,025га, з кадастровим номером :06:008:0004, площею 7,8695га, з кадастровим номером :06:002:0002, площею 12,2647га, з кадастровим номером :06:003:0001, площею 33,3539га, з кадастровим номером :03:001:0019, площею 24,5683га, з кадастровим номером :07:007:0003, площею 16,9807га, з кадастровим номером :07:007:0002, площею 7,4188га, з кадастровим номером :03:001:0017, площею 5,4256га, з кадастровим номером :03:001:0018, площею 6,9129га, з кадастровим номером :03:001:0020, площею 2,3279га, з кадастровим номером :06:001:0001, площею 6,7381га, з кадастровим номером :05:001:0001, площею 4,3793га, з кадастровим номером :06:001:0002, площею 2,6809га, з кадастровим номером :08:002:0001, площею 14,5603га, з кадастровим номером :02:003:0006, площею 6,7139га, з кадастровим номером :08:001:0001, площею 5,0519га, з кадастровим номером :01:007:0022, площею 1,7243га, з кадастровим номером :03:001:0015, площею 14,3492га, з кадастровим номером :02:003:0001, площею 1,9909га, з кадастровим номером :04:004:0001, площею 9,6055га, з кадастровим номером :05:003:0005, площею 2,4406га, з кадастровим номером :07:004:0004, площею 1,9637га, з кадастровим номером :08:001:0002, площею 3,0384га, з кадастровим номером :05:002:0012, площею 7,3352га, з кадастровим номером :03:001:0021, площею 1,7778га, з кадастровим номером :03:001:0016, площею 0,8366га, загальною площею 327,7га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Радинської сільської ради Поліського району Київської області належить ТОВ "Світанок Полісся".

Підставою набуття права приватної власності на спірні земельні ділянки за ТОВ "Світанок Полісся" реєстратором зазначено вищеперераховані державні акти про право колективної власності на землю, видані КСП "Світанок".

Серед іншого, судом також встановлено, що 24.02.2000 було проведено державну реєстрацію СТОВ "Світанок", за змістом Установчого договору та Статуту якого: - ТОВ створюється в процесі реорганізації та є юридичним правонаступником Колективного сільськогосподарського підприємства "Світанок", с. Радинка, Поліського району (п. 1.3. Установчого договору); - майно та майнові права ТОВ складаються з основних і оборотних фондів та майнових прав КСП, що передаються ТОВ в результаті реорганізації КСП в порядку правонаступництва по майну та майнових правах КСП… ТОВ в порядку правонаступництва несе відповідальність по боргових зобов`язаннях КСП. Обсяг зобов`язань, що переходять до ТОВ, визначаються даними роздільного балансу (п. 4.1. Установчого договору); - ТОВ набуває права власності на частину землі КСП, пропорційну кількості переданих учасниками ТОВ земельних часток ТОВ набуває прав власності на земельну ділянку від КСП в порядку правонаступництва і відповідно до статей 17 (частина 2), 22 та 23 Земельного кодексу України (п. 5.1. Установчого договору).

Аналогічні положення містяться в Статуті СТОВ "Світанок", затвердженого 24.02.2000.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 31.07.2013 по справі № 810/3563/13-а СТОВ "Світанок" було припинено та до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців 12.08.2013 було внесено запис № 0000910 про припинення СТОВ "Світанок" та призначення голови комісії з припинення.

Наразі, СТОВ "Світанок" перебуває в процесі припинення, процедура не завершена.

Загальними зборами учасників СТОВ "Світанок", 04.04.2020 було прийнято рішення, оформлене протоколом № 07/04-01, про створення ТОВ "Світанок Полісся", як правонаступника СТОВ "Світанок" у зв`язку з припиненням його діяльності шляхом ліквідації на підставі постанови Київського окружного адміністративного суду від 31.07.2013.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29.09.2022 у справі № 810/4848/13-а за заявою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Іванківському районі Київської області про заміну боржника у виконавчому провадженні судом встановлено, що правонаступником СТОВ "Світанок" () є ТОВ "Світанок Полісся" ().

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи.

Звертаючись з даним позовом, прокурор зазначав, що право колективної власності на земельні ділянки згідно державних актів про право колективної власності на землю від 22.05.2000 серії КВ № 000004, серії КВ № 000005, серії КВ № 000006, належало КСП "Світанок", яке 24.02.2000 припинено шляхом реорганізації в СТОВ "Світанок", яке в свою чергу, в 2013 році припинено за рішенням суду.

Оскільки факту перетворення СТОВ "Світанок" або КСП "Світанок" у ТОВ "Світанок Полісся" згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не відбулось, а навпаки, ТОВ "Світанок Полісся" зареєстровано як нову юридичну особу, останнє не є та не може бути правонаступником майнових прав КСП "Світанок". Відтак, ТОВ "Світанок Полісся", не підтвердивши свого правонаступництва, як після КСП "Світанок", так і після СТОВ "Світанок", безпідставно звернулося до реєстратора щодо реєстрації за собою права приватної власності на спірні земельні ділянки, що перебували в колективній власності, і які, в силу вимог закону, після припинення СТОВ "Світанок", є власністю територіальної громади, на території якої вони розташовані, а реєстратор безпідставно здійснив реєстрацію за ТОВ "Світанок Полісся" права приватної власності на вказані земельні ділянки за відсутності правовстановлюючих документів, що підтверджують таке право.

З огляду на вказане, прокурор зазначав про порушення інтересів держави в особі Поліської селищної ради, адже спірні земельні ділянки є власністю останньої, з огляду на їх розташування на території вказаної громади, а тому просив витребувати земельні ділянки з чужого незаконного володіння ТОВ "Світанок Полісся" на користь держави в особі Поліської селищної ради.

Прокурор в обґрунтування позову посилався на висновки Північного апеляційного господарського суду, що викладено у постанові від 23.11.2022 у справі № 911/838/21, що стосувалася спірних земельних ділянок.

За змістом ч. 1 - 3 ст. 79 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Суб`єктами права власності на землю є: а) громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; б) територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; в) держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності (ст. 80 Земельного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування; в) землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону.

У відповідності до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

У постанові Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2022 у справі № 911/838/21, зокрема встановлено, що "з Установчого договору про створення та діяльність СТОВ "Світанок", зареєстрованого 24.02.2000 Поліською районною державною адміністрацією, товариство створюється в процесі реорганізації та є юридичним правонаступником Колективного сільськогосподарського підприємства "Світанок", с. Радинка, Поліського району (п. 1.3 Установчого договору).

Поліською районною державною адміністрацією також 24.02.2000 було зареєстровано статут СТОВ "Світанок", затвердженого установчими Зборами від 25.02.2000 згідно протоколу № 1, у відповідності з яким ТОВ створюється в процесі реорганізації та є юридичним правонаступником КСП "Світанок" в обсягах частини майна, що перейшло до ТОВ внаслідок реорганізації даного КСП.

Таким чином, КСП "Світанок" було реорганізовано у СТОВ "Світанок".

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 31.07.2013 у справі № 810/3563/13-а припинено юридичну особу - СТОВ "Світанок" (ідентифікаційний код 30163758).

За змістом ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно до ст. 91 Цивільного кодексу України юридична цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно відомостей з ЄДР СТОВ "Світанок" наразі перебуває в процесі припинення, процедура припинення юридичної особи не завершена. Доказів протилежного учасниками справи, зокрема, прокурором суду не надано.

Також, як вірно зазначено судом першої інстанції, наявними в матеріалах справи доказами підтверджується факт наявності у КСП "Світанок", яке реорганізовано в СТОВ "Світанок" права колективної власності на землю для товарного сільськогосподарського виробництва згідно перелічених вище державних актів на право колективної власності на землю від 22.05.2000.

Відповідно до п. 7 Розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.

Отже, право власності на землю, яке виникло у суб`єкта господарювання до набрання чинності ЗК України - 01.01.2002, збереглося у нього після цієї дати.

На час набуття права колективної власності, така форма власності була передбачена законом, а тому подальша зміна законодавства не може мати наслідком позбавлення права власності набутого у спосіб передбачений законом.

Таким чином, апеляційний господарський суд у межах справи №911/838/21 дійшов висновку, що набуте КСП "Світанок" право колективної власності на землю на підставі вказаних вище Державних актів, не припинено."

Разом з цим колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає таке.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" (тут та надалі в редакції, що діяла на момент створення СТОВ "Світанок") підприємство самостійно володіє, користується і розпоряджається належними йому об`єктами власності. Право колективної власності здійснюють загальні збори членів підприємства, збори уповноважених або створений ними орган управління підприємства, якому передано окремі функції по господарському управлінню колективним майном. Право власності підприємства охороняється законом. Належне йому майно може бути передано державним, кооперативним та іншим підприємствам, організаціям і громадянам за рішенням загальних зборів членів підприємства або зборів уповноважених.

Статтею 7 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" визначалося, що майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам. Суб`єктом права власності у підприємстві є підприємство як юридична особа, а його члени - в частині майна, яку вони одержують при виході з підприємства.

За змістом ст. 23 вказаного Закону вищим органом самоврядування у підприємстві є загальні збори його членів або збори уповноважених. Загальні збори (збори уповноважених), зокрема приймають рішення про реорганізацію і ліквідацію підприємства, про його участь в акціонерних товариствах, корпораціях, асоціаціях, концернах та інших об`єднаннях;

А згідно ст. 26 цього ж Закону держава гарантує додержання прав і законних інтересів підприємства та його членів. Втручання в господарську та іншу діяльність підприємства з боку державних, громадських і кооперативних органів, політичних партій і рухів не допускається, крім випадків, передбачених законодавством України. Державні органи і посадові особи можуть втручатися у діяльність підприємства тільки відповідно до своєї компетенції, встановленої законодавством.

Статтею 31 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" визначено, що реорганізація (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) та ліквідація підприємства проводяться за рішенням загальних зборів (зборів уповноважених) його членів або за рішенням суду чи арбітражного суду. При перетворенні одного підприємства в інше до новоствореного підприємства переходять усі майнові права і обов`язки колишнього підприємства.

З наведеного вище вбачається, що при реорганізації юридичної особи шляхом перетворення до правонаступника переходять всі майнові права та обов`язки колишнього підприємства.

При цьому КСП може реорганізовуватись шляхом його перетворення у будь-яку організаційно-правову форму юридичної особи, у тому числі у сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю. Рішення про обрання організаційно-правової форми правонаступника приймає виключно вищий орган управління правопопередника (загальні збори членів КСП "Світанок").

Що ж стосується переходу членів КСП "Світанок" до нової юридичної особи (СТОВ "Світанок"), то склад учасників реорганізованої та перетвореної юридичних осіб може бути не однаковим за наявності певних обставин, за яких, наприклад, частина учасників погодилась із реорганізацією КСП, але не забажала переходити до новоствореної юридичної особи і не увійшла до складу засновників правонаступника КСП.

З огляду на проведену у 2000 державну реєстрацію СТОВ "Світанок", як правонаступника усіх прав та обов`язків КСП "Світанок", установчі документи якого (СТОВ "Світанок") зокрема передбачають перехід до правонаступника майнових прав на землю КСП, приймаючи до уваги, що державна реєстрація вказаних установчих документів є формою їх державої легалізації, а також приймаючи до уваги, що із моменту вказаного перетворення пройшло майже 25 років та ретроспективний перегляд проведеної реєстрації не відповідав би критеріям розумності та справедливості, суд приходить до остаточного висновку про те, що з моменту проведення державної реєстрації СТОВ "Світанок" до нього перейшло право колективної власності на землю для товарного сільськогосподарського виробництва згідно перелічених вище державних актів на право колективної власності на землю від 22.05.2000, що належали КСП "Світанок".

З огляду на вищевикладене апеляційний господарський суд відхиляє твердження прокурора про відсутність факту правонаступництва та переходу права колективної власності на землі від КСП "Світанок" до СТОВ "Світанок", з огляду на недоведеність вказаних тверджень прокурора.

Предметом позовних вимог прокурора є вимоги про витребування з чужого незаконного володіння ТОВ "Світанок Полісся" земельних ділянок, щодо яких за ним проведено державну реєстрацію права власності в Єдиному державному реєстрі майнових прав.

Відповідно до статей 317 і 319 Цивільного кодексу України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 названого Кодексу право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За змістом ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

У спорі між особою, яка вважає себе власником спірного майна, та особою, яка вважає себе законним володільцем (користувачем) спірного майна, сторонами спору є особи, які претендують на спірне майно, а суду для правильного вирішення спору слід з`ясувати та перевірити передусім правові підстави, відповідно до яких виникло та існує речове право на майно (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 910/73/17).

Власник має право витребувати майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 Цивільного кодексу України), незалежно від того, чи заволоділа ця особа незаконно спірним майном сама, чи придбала його в особи, яка не мала права відчужувати це майно.

Можливість витребування майна з володіння іншої особи законодавець ставить у залежність насамперед від змісту правового зв`язку між позивачем та спірним майном.

Віндикаційний позов належить до речово-правових способів захисту, захищає право власності в цілому, оскільки він пред`являється у тих випадках, коли порушено права володіння, користування та розпорядження одночасно.

Сторонами у віндикаційному позові є власник речі, який не лише позбавлений можливості користуватися і розпоряджатися річчю, але вже й фактично нею не володіє, та незаконний фактичний володілець речі.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

При цьому, до кола обставин, що підлягають доказуванню за віндикаційним позовом, належить, зокрема, встановлення судом факту виникнення (набуття) у позивача права власності на спірне майно, чи є особа власником індивідуально-визначеного майна, яке вона просить витребувати. Обов`язок доказування таких обставин покладається на позивача, в той час коли відповідач має право спростувати такі обставини.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні" (надалі Закон про запобігання рейдерству), який набрав чинності 01.01.2019 Перехідні положення Земельного Кодексу України було доповнені пунктом 21 наступного змісту "Установити, що з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні" землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності.

Посилаючись на вказані положення прокурор зазначає, що оскільки після припинення КСП "Світанок", земельні ділянки, що йому належали на праві колективної власності не були переоформлені у приватну власність, в силу наведених приписів вони переходять у комунальну власність, тобто належать територіальній громаді Поліської селищної ради.

Отже, результати вирішення цієї справи залежать від висновків про доведеність прокурором наявності у Поліської селищної ради права комунальної власності на спірні земельні ділянки, адже саме власнику майна належить право пред`явити вимоги про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з правильним висновком місцевого господарського суду про те, що в порядку реформування КСП "Світанок" із дотриманням чинного на момент такого реформування законодавства, земельні ділянки, що належали КСП перейшли до колективної власності СТОВ "Світанок", а учасниками цього товариства стали колишні члени КСП "Світанок", які мали право на земельну частку пай, що в перебігу розгляду справи прокурором не ставилося під сумнів.

Підпунктом "а" пункту 1 Указу Президента № 1529 "Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки" було вказано на необхідність забезпечити всім членам колективних сільськогосподарських підприємств права вільного виходу з цих підприємств із земельними частками (паями) і майновими паями та створення на їх основі приватних (приватно орендних) підприємств, селянських (фермерських) господарств, господарських товариств, сільськогосподарських кооперативів, інших суб`єктів господарювання, заснованих на приватній власності.

Разом з цим з матеріалів справи неможливо встановити чи були виділені в натурі земельні ділянки на користь членів КСП "Світанок" та у якому обсязі, а тому суд виходить із того, що СТОВ "Світанок" створено активною ініціативною групою членів КСП "Світанок", які без виділення своїх часток на землю проте на їх основі реалізували своє майнове право у спосіб створення СТОВ "Світанок" для подальшої реалізації права колективної власності на землю КСП проте вже через новостворене СТОВ "Світанок".

При цьому звертає на себе увагу та обставина, що згідно актів про право колективної власності КСП належало 2920,9 га проте, наразі спірними виступають земельні ділянки площею 327,7 га. Зазначене може свідчити про те, що певна процедура розпаювання була розпочата та певна кількість членів КСП, що бажали свого виходу, отримали належні їм земельні ділянки в натурі.

Проте учасники СТОВ "Світанок", якими могли бути члени КСП, що у спосіб своєї участі у створенні СТОВ не виокремлювали свої частки та власне ті земельні ділянки, що залишилися як раз відносяться до земельних ділянок, що могли бути отримані ними в натурі.

У 2003 році набрав чинності Закон України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", який визначає організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками.

За змістом ст. 1 вказаного Закону, в редакції чинній станом на дату набрання ним чинності, право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку.

Тобто СТОВ "Світанок", як правонаступник КСП "Світанок" отримав у власність землі, обтяжені правами третіх осіб (власників земельних часток), і, відповідно, після такого перетворення саме СТОВ "Світанок" мало забезпечувати вимоги таких осіб про виділення їм земельних паїв у натурі, за рахунок земель, набутих на праві колективної власності від КСП "Світанок".

08.01.2004 втратив чинність Закон України "Про форми власності на землю", який передбачав існування колективної власності, проте колективна власність на землю із втратою чинності зазначеним законом не припинилася, держава через нормативне регулювання не передбачила процедури припинення права колективної власності, вилучення земель у суб`єктів такого права, скасування державних актів на право колективної власності на землю, необхідність переоформлення цієї власності на інші речові права тощо. Правонаступники реформованих здебільшого протягом 2000 року КСП продовжили володіли та користувалися землями колективної власності, а власники земельних часток (паїв) продовжували виділяти свої частки в натурі із земель колективної власності.

Прийняттям Закону про запобігання рейдерству законодавець прагнув врегулювати питання шляхом надання права комунальної власності на землі саме припинених КСП з метою усунення невизначеності у правовому статусі земельних ділянок, доля яких залишена невирішеною після припинення КСП.

Проте, на думку суду, це стосується земель КСП, які в процесі реформування підприємств агропромислового комплексу не були передані їх правонаступникам, як це відбулося із КСП "Світанок" у спосіб створення СТОВ "Світанок", яке було створено у спосіб перетворення КСП "Світанок" із переходом усього комплексу прав та обов`язків КСП. До того ж, згідно ст. 37 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року, перетворення взагалі не вважалося формою припинення юридичної особи.

Припинення права користування ділянкою на підставі припинення юридичної особи, зважаючи на законодавчі приписи, допускається лише у випадку, коли припинення такої особи виключає правонаступництво (постанови ВС від 11.04.2018 у справі № 911/4065/16 та від 10.10.2018 у справі 907/916/17).

Таким чином, оскільки СТОВ "Світанок" було створено в порядку перетворення КСП "Світанок", і така процедура з огляду на зміст законодавства, чинного станом на дату створення СТОВ "Світанок" не свідчить про припинення КСП, а свідчить про перехід до СТОВ "Світанок" усіх прав та обов`язків реформованого КСП "Світанок", а також приймаючи до уваги, що станом на дату прийняття судом цього рішення СТОВ "Світанок" хоча і перебуває в процесі припинення про те не є припиненим право колективної власності на землю, та відповідні майнові права та обов`язки зберігаються за ним у повному обсязі та положення пункту 21 Перехідних положень Земельного Кодексу України, до розглядуваних правовідносин не застосовуються.

Відповідно, станом на дату звернення прокурора із розглядуваним позовом, спірні земельні ділянки не відносяться до комунальної власності, права та інтереси держави в особі Поліської селищної ради не порушені, а тому, з огляду на відсутність у Поліської селищної ради захищуваного права, вона не може виступати позивачем у цій справі.

Згаданим вже Законом про запобігання рейдерству, серед іншого було доповнено Закон України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" статтею 14-1 за змістом якої: "У разі якщо власники земельних часток (паїв) після розподілу земельних ділянок, що підлягали паюванню, до 1 січня 2019 року не прийняли рішення про розподіл інших земель, що залишилися у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, що не було припинено як юридична особа, та якщо такі землі не передані у власність у порядку, визначеному законом, розподіл таких земель проводиться згідно з вимогами цієї статті за згодою більшості осіб, визначених абзацами другим - четвертим частини першої статті 1 цього Закону, яким були виділені земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю). Організація розподілу земель, що залишилися у колективній власності, здійснюється сільською, селищною, міською радою, на території якої такі землі розташовані. З метою інформування осіб, зазначених у частині першій цієї статті, про проведення розподілу земель, що залишилися у колективній власності, сільська, селищна, міська рада розміщує у загальнодоступних місцях відповідних населених пунктів, публікує у друкованих засобах масової інформації районної державної адміністрації або районної ради та оприлюднює на власному офіційному веб-сайті (за наявності) оголошення про проведення зборів осіб, визначених абзацами другим - четвертим частини першої статті 1 цього Закону, яким були виділені земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю). В оголошенні повідомляються: мета, дата, місце і час проведення зборів; прізвище, номер службового телефону особи, в якої можна отримати інформацію щодо проведення зборів. Розподіл земельних ділянок проводиться за умови реєстрації більшості осіб, визначених в абзацах другому - четвертому частини першої статті 1 цього Закону, яким були виділені земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю). Збори веде сільський, селищний, міський голова або уповноважена відповідною радою особа. Землі, зазначені у частині четвертій статті 7 цього Закону, які залишилися у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, підлягають безоплатній передачі до комунальної власності територіальної громади, на території якої вони розташовані. Сільськогосподарські угіддя, які підлягали паюванню, однак не були передані до приватної, державної або комунальної власності у порядку, визначеному законом, за рішенням зборів осіб, визначених абзацами другим - четвертим частини першої статті 1 цього Закону, яким були виділені земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю), можуть бути розпайовані у порядку, встановленому цим Законом. У разі якщо земельні ділянки, зазначені у частинах сьомій - восьмій цієї статті, не були сформовані як об`єкти цивільних прав, їх формування може здійснюватися за проектом землеустрою щодо відведення земельних ділянок або технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель. Визначення меж земельних ділянок, зазначених у абзаці дев`ятому частини четвертої статті 7 цього Закону, здійснюється з урахуванням будівельних норм, державних стандартів і норм. За результатами розподілу оформляється протокол, що підписується особами, які брали участь у зборах, головуючим та секретарем зборів. До протоколу додається список реєстрації учасників зборів, засвідчений їхніми підписами. Кожен аркуш зазначеного списку підписується головуючим та секретарем зборів і скріплюється печаткою сільської, селищної, міської ради. Секретар зборів у дводенний строк після закінчення зборів подає протокол сільській, селищній, міській раді. Після отримання протоколу зборів сільська, селищна, міська рада протягом місяця приймає рішення про затвердження протоколу розподілу земельних ділянок та прийняття у комунальну власність відповідних земель. Це рішення та протокол зборів є підставою для державної реєстрації права власності територіальної громади та/або громадян на відповідні земельні ділянки. Розподіл між власниками земельних часток (паїв) та їх спадкоємцями земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок, має бути здійснений до 1 січня 2025 року. У разі якщо до 1 січня 2025 року протокол про розподіл земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок між особами, визначеними абзацами другим - четвертим частини першої статті 1 цього Закону, яким були виділені земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю), не оформлений у порядку, визначеному цією статтею, та не поданий на затвердження органу місцевого самоврядування, вважається, що суб`єкти права колективної власності відмовилися від права колективної власності на землю, а зазначені землі (крім невитребуваних часток (паїв) і сформованих за їх рахунок земельних ділянок, а також нерозподілених земельних ділянок) передаються у комунальну власність в порядку визнання майна безхазяйним".

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту інтересів власників земельних часток (паїв), а також застосування адміністративної процедури у сфері земельних відносин", який набрав чинності 08.11.2024 строк, визначений у ч. 4 ст.14-1 цього Закону було продовжено до 1 січня 2028 року.

З огляду на викладене Поліська селищна рада може набути відповідних майнових прав на землю лише після виконання процедури, визначеної ст. 14-1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" за умови, якщо станом на 01.01.2028 у колективній власності СТОВ "Світанок" залишаться нерозподіленими земельні ділянки та після набуття на них права комунальної власності в порядку визнання майна безхазяйним.

Тобто станом на дату звернення прокурора до суду із розглядуваним позовом Поліська селищна рада не набула права комунальної власності на спірні земельні ділянки, в порядку передбаченому п. 21 Перехідних положень Земельного кодексу України, право колективної власності не було припинено, адже з огляду на доведений факт правонаступництва СТОВ "Світанок" після КСП "Світанок" його землі не можуть вважатися "землями колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені", у розумінні вказаного положення Закону.

Формальне визнання спірних земель землями комунальної власності було б невиправданим втручанням у право колективної власності, що перейшло СТОВ та права відповідних членів КСП, що увійшли до складу учасників СТОВ своїми паями без їх виокремлення в натурі, та призвело б до фактичного позбавлення їх права на майно, що може свідчити про порушення правила про недопустимість втручання у право на мирне володіння майном, гарантоване ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що оскільки прокурор захищає інтереси держави, саме на прокурора та саму державу покладається тягар доведення поза розумним сумнівом набуття відповідних прав державою.

Натомість якість законодавства, розпочинаючи з 1995 року, подальша невизначеність та суперечливість законодавства та правозастосовної практики могло створити переконання про можливість переходу права колективної власності. Держава в цій частині недотрималася принципу верховенства права в аспекті якості та передбачуваності закону, сама створивши невизначеність та суперечливість у питаннях існування та переходу права колективної власності та на завершення у спосіб прийняття закону, яким автоматично було передано землі колективної власності у комунальну. Наведене, в цілому, не відповідає принципу юридичної визначеності, який є невід`ємною складовою принципу верховенства права, закріпленого статтею 8 Конституції України та згідно з яким юридичні норми мають бути чіткими, ясними і недвозначними, оскільки інше не може забезпечити їх однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці, на необхідності забезпечення якого неодноразово звертав увагу Конституційний Суд України (рішення від 02.11.2004 №15-рп/2004, від 24.03.2005 № 2-рп/2005, від 20.06.2007 № 5-рп/2007, від 01.04.2008 № 4-рп/2008, від 03.02.2009 № 3-рп/2009, від 29.06. 2010 № 17-рп/2010, від 22.12 2010 № 23-рп/2010, від 11.10.2011 № 10-рп/2011, від 13.12. 2011 № 17-рп/2011, від 25.01.2012 № 3-рп/2012, від 29.08. 2012 № 16-рп/2012, від 15.10. 2013 № 9-рп/2013, від 11.02.2014 № 1-рп/2014, від 22.04.2014 № 4-рп/2014, від 31.03.2015 № 1-рп/2015, від 08.04. 2015 № 3-рп/2015 тощо).

З урахуванням цього та з метою недопущення порушення прав осіб, яких це стосується та з огляду на визначений державою додатковий термін на врегулювання ймовірно нереалізованих прав відповідними суб`єктами права колективної власності, суд вважає, що право комунальної власності на спірні земельні ділянки наразі не виникло, як не виникло у Поліської селищної ради і права на позов.

З огляду на недоведеність прокурором порушення прав та охоронюваних законом інтересів держави в особі Поліської селищної ради, зокрема приналежності спірної землі на праві комунальної власності, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову, адже підстав вважати права держави порушеними судом у даній справі не встановлено.

Щодо обставин правонаступництва ТОВ "Світанок Полісся" після СТОВ "Світанок" колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає таке.

Так, прокурор посилається на відсутність правовідносин правонаступництва після СТОВ "Світанок" внаслідок якого до ТОВ "Світанок Полісся" могли перейти майнові права щодо спірних земельних ділянок, а акти про право колективної власності від 22.05.2000 не могли бути підставою для проведення державної реєстрації права власності на спірні земельні ділянки за ТОВ "Світанок Полісся".

В обґрунтування своїх доводів прокурор, зокрема, посилається на факти встановлені у постанові Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2022 у справі № 911/838/21, що є преюдиційними для вирішення цієї справи.

Відповідач заперечуючи проти вказаних тверджень, серед іншого посилався на те, що питання правонаступництва ТОВ "Світанок Полісся" після СТОВ "Світанок" вже було предметом дослідження суду, зокрема у справі №911/839/21, в якій суди дійшли висновку про підтвердження правонаступництва.

Суд виходить з того, що обставини правонаступництва, що досліджували у межах справ 911/838/21 та 911/839/21 та висновки судів з цих питань не мають преюдиціального значення для вирішення цієї справи, адже є лише правовою оцінкою суду вказаних обставин.

Менше з тим, в межах вказаних справ, зокрема 911/839/21, було зокрема встановлено, що постановою Київського окружного адміністративного суду від 31.07.2013 по справі № 810/3563/13-а СТОВ "Світанок" було припинено та до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців 12.08.2013 було внесено запис № 0000910 про припинення СТОВ "Світанок" та призначення голови комісії з припинення.

Загальними зборами учасників СТОВ "Світанок", 04.04.2020 було прийнято рішення, оформлене протоколом № 07/04-01, про створення ТОВ "Світанок Полісся", як правонаступника СТОВ "Світанок" у зв`язку з припиненням його діяльності шляхом ліквідації на підставі постанови Київського окружного адміністративного суду від 31.07.2013.

З доданого до матеріалів справи протоколу загальних зборів учасників ТОВ "Світанок Полісся" від 08.04.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Іванківського районного нотаріального округу Київської області Білан Є.Г. за №1096, 1097, до ТОВ "Світанок Полісся" як правонаступника, передаються всі права, майно та обов`язки СТОВ "Світанок", які належать йому.

Згідно рішення загальних зборів засновників СТОВ "Світанок" від 20.04.2020, у зв`язку із ліквідацією СТОВ "Світанок" (правонаступника КСП "Світанок") вирішено передати право власності на земельні ділянки колективної власності СТОВ "Світанок" правонаступнику ТОВ "Світанок Полісся" загальною площею 747,78 га, передати право постійного користування землями загальною площею 2174,5 га правонаступнику ТОВ "Світанок Полісся", вважати ТОВ "Світанок Полісся" правонаступником СТОВ "Світанок".

Рішенням загальних зборів учасників СТОВ "Світанок" від 21.04.2020 вирішено наступне. У зв`язку з тим, що ТОВ "Світанок Полісся"" є правонаступником СТОВ "Світанок" (правонаступник КСП "Світанок"), прийняти у власність товариства землі колективної власності СТОВ "Світанок" площею - 747,78 га, які належали СТОВ "Світанок" на підставі державних актів на право колективної власності серії КВ №000005 від 22.05.2000; серії КВ №000006 від 22.05.2000; серії КВ №000004 від 22.05.2000. Також, запропоновано ТОВ "Світанок Полісся", як правонаступнику СТОВ "Світанок", прийняти землі площею - 2174,5 га, які перебували в постійному користуванні СТОВ "Світанок" (правонаступник КСП "Світанок") на підставі державних актів на право колективної власності серії ІІ-КВ №001203 від 22.05.2000, ІІ-КВ №001202 від 22.05.2000, ІІ-КВ №001201 від 22.05.2000.

Згідно Акту прийому-передачі від 22.04.2020, у відповідності до рішення зборів засновників СТОВ "Світанок" (правонаступника КСП "Світанок") від 20.04.2020 та рішення загальних зборів учасників ТОВ "Світанок Полісся" від 21.04.2020, комісією у складі директора СТОВ "Світанок" Марущака В.І. та директора ТОВ "Світанок Полісся" Кузьменко Л.І. складено акт про те, що СТОВ "Світанок" передав, а ТОВ "Світанок Полісся" прийняв землі колективної власності площею 747,78 га СТОВ "Світанок", належних йому на підставі державних актів на право колективної власності серії КВ №000005 від 22.05.2000, серії КВ №000006 від 22.05.2000, серії КВ №000004 від 22.05.2000.

Згідно наявного в матеріалах справи Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 11.05.2021 року №2 вбачається, що ТОВ "Світанок Полісся" () є правонаступником СТОВ "Світанок" ().

За таких однакових обставин суди у справах №911/838/21 та №911/839/21 дійшли різних висновків, щодо наявності/відсутності ознак правонаступництва ТОВ "Світанок Полісся" після СТОВ "Світанок".

Статтею 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" встановлено, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 року у справі №813/6286/15, від 06.02.2019 року у справі №462/2646/17, від 19.06.2019 року у справі №826/5806/17 зроблено висновок, що статтею 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" установлено спростовану презумпцію відомостей, унесених до ЄДР.

Отже, запис про припинення юридичної особи не є беззастережним доказом того, що юридична особа дійсно припинилася та більше не існує.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 липня 2020 № 826/10249/18.

Відсутність у ЄДР відомостей про правонаступництво юридичної особи не позбавляє заінтересовану сторону права доводити наявність правонаступництва (Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 17.07.2020 у справі №826/10249/18).

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 31.07.2013 року у справі №810/3563/13-а за позовом Іванківської міжрайонної державної податкової інспекції Державної податкової служби до СТОВ "Світанок" припинено юридичну особу - Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Світанок" та внесено запис №0000910 щодо припинення юридичної особи СТОВ "Світанок".

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", державна реєстрація припинення юридичної особи за судовим рішенням проводиться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо: визнання повністю або частково недійсними рішень засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу; визнання повністю або частково недійсними змін до установчих документів юридичної особи; заборони (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій; накладення/зняття арешту корпоративних прав; зобов`язання вчинення реєстраційних дій; скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі; виділу юридичної особи; провадження у справах про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, прийнятих відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"; припинення юридичної особи, що не пов`язано з банкрутством юридичної особи; відміни державної реєстрації припинення юридичної особи; припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, що не пов`язано з банкрутством юридичної особи; відміни державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця; відміни в порядку апеляційного/касаційного оскарження судового рішення, на підставі якого вчинено реєстраційну дію;

Згідно ч. 1 ст. 104 Цивільного кодексу України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини, інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства чи договору, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події (ч. 6 ст. 11 Цивільного кодексу України).

Внаслідок певної дії (події) сторону у зобов`язанні можна замінити на іншу особу - правонаступника чи стосовно лише цивільних прав (обов`язків), чи одночасно щодо цивільних прав і обов`язків. Заміна сторони у зобов`язанні може бути результатом або сингулярного правонаступництва, або універсального правонаступництва (у випадку реорганізації юридичної особи (ч. 1 ст. 104 Цивільного кодексу України), або спадкування (ст. 1216 Цивільного кодексу України)).

Реорганізацію слід розглядати крізь призму сукупності ознак, які притаманні даному правовому явищу, не ототожнюючи таку процедуру тільки зі зміною організаційно-правової чи майнової складової як кваліфікуючої ознаки реорганізації. Це процес, якому притаманні такі ознаки: 1) має місце універсальне правонаступництво, яке полягає у переході майна, прав і обов`язків від юридичної особи - правопопередника до юридичної особи - правонаступника; 2) при здійсненні реорганізації відбувається припинення та / або створення юридичних осіб, які перебувають у процесі реорганізації; 3) суб`єктами, які беруть участь у проведенні реорганізації, виступають юридичні особи, які передають своє майно, права і обов`язки юридичним особам - правонаступникам; 4) при проведенні реорганізації може відбуватися зміна майнового становища юридичної особи - правонаступника, яка полягає у зменшенні або збільшенні обсягу капіталу, що переходить у порядку правонаступництва, та / або зміна суб`єктного складу (учасників), що залежить від порядку та форми проведення реорганізації.

При реорганізації юридичної особи відбувається універсальне правонаступництво. При універсальному правонаступництві все майно особи як сукупність прав та обов`язків, які їй належать, переходить до правонаступника чи правонаступників, при цьому в цій сукупності переходять усі окремі права та обов`язки, які належали на момент правонаступництва правопопереднику незалежно від їх виявлення на той момент.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.06.2020 року у справі №910/5953/17.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 30.06.2020 року у справі №264/5957/17 зазначено, що відомості з ЄДР можуть підтверджувати факт правонаступництва юридичної особи у випадку її припинення шляхом реорганізації. Проте у випадках заміни сторони у зобов`язанні такі відомості не підтверджують правонаступництво прав та обов`язків юридичної особи, яку замінили. Іншими словами, інформація, відображена в ЄДР щодо правонаступника юридичної особи (відомості, передбачені у пунктах 29 і 30 частини другої, пунктах 14 і 15 частини третьої статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань"), не охоплює всіх випадків правонаступництва прав і обов`язків юридичної особи, зокрема у випадку заміни сторони у зобов`язанні, що відбулася до припинення юридичної особи шляхом її реорганізації чи ліквідації.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 21.02.2011 року у справі №21-3а11, припинення права користування земельною ділянкою з підстави припинення юридичної особи допускається лише у випадку, коли припинення останньої виключає правонаступництво.

Як встановлено судом у справі № 911/839/21, відповідно до Статуту ТОВ "Світанок Полісся", затвердженого протоколом №1 від 08.04.2020 установчих зборів засновників, ТОВ "Світанок Полісся" є юридичним правонаступником СТОВ "Світанок".

До того ж, ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29.09.2022 у справі № 810/4848/13-а за заявою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Іванківському районі Київської області про заміну боржника у виконавчому провадженні судом встановлено, що правонаступником СТОВ "Світанок" () є ТОВ "Світанок Полісся" ().

В межах вказаної справи суд дійшов висновку про наявність підстав для заміни боржника у виконавчому листі, виданому 04.12.2013 Київським окружним адміністративним судом в адміністративній справі №810/4848/13-а на ТОВ "Світанок Полісся" ().

У своїй практиці ЄСПЛ неодноразово визнавав, що, як би чітко не було сформульовано положення законодавства, у будь-якій галузі права існує неминучий елемент судового тлумачення. Завжди існуватиме потреба у роз`ясненні нечітких норм або тих, які потребують пристосування до обставин, що змінюються. Знову ж таки, хоча визначеність є вкрай необхідною, вона може спричиняти надмірну суворість, а закон повинен бути здатним відповідати обставинам, що змінюються. Таким чином, багато законів неминуче сформульовані у термінах, які тією чи іншою мірою є нечіткими, і чиє тлумачення та застосування є питаннями практики. Функція здійснення правосуддя, закріплена за судами, полягає саме у подоланні сумнівів щодо тлумачення, які залишаються (рішення у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії" (Neftyanaya Kompaniya Yukos v. Russia), заява № 14902/04, пункт 568, від 20 вересня 2011 року). Наслідки такого тлумачення мають узгоджуватися з Конвенцією та практикою ЄСПЛ, яку суди застосовують як джерело права.

У цьому контексті Верховний Суд у постанові від 11.12.2023 у справі №925/200/22 серед іншого зауважив, що відсутність доступного і розумно передбачуваного судового тлумачення положень закону може призвести як до встановлення порушення прав особи на справедливий судовий розгляду в аспекті дотримання вимоги правової визначеності, так і до визнання незаконним втручання у її майнові інтереси в аспекті дотримання вимог "якості" закону.

Дослідивши обставини справи в частині правонаступництва колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку щодо відсутності підстав ставити під сумнів факт правонаступництва як щодо СТОВ "Світанок" після КСП "Світанок", так і щодо ТОВ "Світанок Полісся" після СТОВ "Світанок".

З огляду на передчасне звернення прокурора до суду в інтересах держави в особі Поліської селищної ради, недоведеність тверджень про віднесення спірних земельних ділянок до комунальної власності та недоведеність тверджень про відсутність факту правонаступництва ТОВ "Світанок Полісся" після СТОВ "Світанок" колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову у задоволенні позову.

У зв`язку з наведеним, доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі, спростовуються встановленими обставинами та застосованими нормами матеріального права, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Враховуючи положення ч.1 ст.9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій, інші доводи, викладені в апеляційній скарзі не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на вирішення спору у даній справі.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Доводи апеляційної скарги прокурора не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції. Скаржником не надано суду доказів, які б свідчили про обґрунтованість позовних вимог, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для зміни чи скасування рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Порушень норм процесуального права, які могли бути підставою для скасування або зміни оскарженого рішення у відповідності до норм статті 277 Господарського процесуального кодексу України, судом апеляційної інстанції не виявлено.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає рішення суду у даній справі обґрунтованим та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається. Апеляційна скарга Заступника керівника Київської обласної прокуратури є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Судові витрати.

Судові витрати за подання зазначеної апеляційної скарги згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Заступника керівника Київської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Київської області від 21.05.2025 у справі №911/2501/24 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 21.05.2025 у справі №911/2501/24 залишити без змін.

3. Матеріали справи №911/2501/24 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 08.12.2025.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Судді К.В. Тарасенко

Г.П. Коробенко