ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2025 р. Справа№ 910/13257/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гончарова С.А.

суддів: Сибіги О.М.

Тищенко О.В.

за участю секретаря судового засідання Кузьмінської О.Р.,

за участю представника (-ів) згідно протоколу судового засідання від 19.11.2025

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

на рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2025 (повний текст складено 03.03.2025)

у справі № 910/13257/24 (суддя Курдельчук І.Д.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд"

до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог) щодо стягнення з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" 256 354 159, 81 грн основного боргу; 1 064 663,01 грн 3% річних; 2 960 448, 90 грн інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.02.2025 у справі № 910/13257/24 у задоволенні позову відмовлено. Закрито провадження у справі в частині стягнення 43 889 590,32 грн основного боргу. Позов задоволено повністю. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд" 212 364 568,68 грн основного боргу, 2 960 448,90 грн інфляційних втрат, 1 064 663,01 грн 3% річних та 1 059 800,00 грн судового збору. Відмовлено у відстроченні виконання судового рішення.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням, Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулось через підсистему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2025 по справі № 910/13257/24 та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд" до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" відмовити повністю.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив, що законодавство забороняє відповідачу оплачувати послуги (в даному випадку позивачу) за рахунок коштів, які призначені згідно зі структурою тарифів, затвердженою НКРЕКП, на інші цілі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу скаржник вказує, що встановлення витрат відповідача на виконання спеціальних обов`язків в іншому розмірі, аніж це передбачено структурою тарифу, Законом не передбачено. Так само Законом не передбачено покриття витрат оператора системи передачі на виконання спеціальних обов`язків з інших джерел, аніж з тарифу на послуги з передачі електричної енергії та поза розміром, ніж це встановлено у затвердженому НКРЕКП тарифі.

Апелянт вказує, що відповідач не здійснював користування коштами, належними до сплати Позивачу, позовні вимоги про стягнення 3% річних, інфляційних втрат є необґрунтованими.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.03.2025, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Кропивна Л.В, судді Барсук М.А., Руденко М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2025 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2025 залишено без руху та надано скаржникові строк для усунення недоліків, допущених останнім при поданні апеляційної скарги.

Через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів 22.04.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про усунення недоліків.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.04.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2025 у справі № 910/13257/24. Розгляд апеляційної скарги призначено на 11.06.2025. Витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/13257/24.

07.05.2025 (згідно дати звернення до системи «Електронний суд») від Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд" надійшов відзив на апеляційну скаргу, який вмотивований тим, що структура тарифу на послуги передачі, встановленого НКРЕКП 21.12.2022 року (Постанова № 1788) для НЕК «Укренерго» на 2023 рік та 09.12.2023 року (Постанова № 2322) на 2024 рік, передбачає кошти для покриття витрат оператора передачі щодо збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії і зазначимо, що його розмір може змінювати НКРЕКП залежно від потреб для покриття зазначених витрат з ініціативи НЕК «Укренерго».

Відзив обґрунтовано тим, що станом на 06.05.2025 року НЕК «Укренерго» визнав борг в сумі 92 218 939,16 грн. та оплатив його, тобто неоплаченою залишився борг в сумі 120 245 630,33 грн.

Позивач вмотивовує відзив також тим, що розрахунки інфляційного збільшення боргу та 3% річних простроченої суми наводяться у Довідках про стан розрахунків НЕК «Укренерго» перед ТОВ «Прикарпатенерготрейд» за надану послугу із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел за період липень 2023 року - вересень 2024 року, а також нарахування 3% річних від простроченої суми та інфляційного збільшення боргу за період неналежного виконання грошових зобов`язань, які додаються до матеріалів справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.06.2025 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд" адвоката Загайкевич Світлани Михайлівни про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено. Повідомлено учасників справи, що судове засідання по справі № 910/13257/24 відбудеться 11.06.2025 в режимі відеоконференції.

11.06.2025 у судовому засіданні колегією суддів оголошено перерву у розгляді до 03.09.2025.

03.06.2025 у судовому засіданні колегією суддів оголошено перерву у розгляді до 01.10.2025.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 03.10.2025 суддю Північного апеляційного господарського суду Кропивну Л.В. тимчасово відсторонено.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.10.2025, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Гончаров С.А., судді Сибіга О.М., Тищенко О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.10.2025 прийнято справу № 910/13257/24 до провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2025 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Гончаров С.А., судді Сибіга О.М., Тищенко О.В. Призначено до розгляду у судовому засіданні справу № 910/13257/24 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2025 на 19.11.2025.

18.11.2025 (згідно дати звернення до системи «Електронний суд») від Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд" надійшли пояснення по справі, в яких позивач зазначає, що ТОВ «Прикарпатенерготрейд» просив виправити описки в рішенні Господарського суду міста Києва від 11.02.2025 у справі № 910/13257/24, а саме: в п. 7.48 рішення виправити 212 364 568,68 грн основного боргу на 212 464 569,49 грн ( з розрахунку 256 254 159, 00 на 256 354 159,81 грн), в п. 7.49 рішення по тексту виправити « 212 364 568, 68 грн на 212 464 569,49 грн», в п. 3 3 резолютивної частини рішення по тексту виправити « 212 364 568,68 грн на 212 464 569,49 грн), тобто різниця в 100 000,81 грн.

Протягом розгляду даної судової справи НЕК «Укренерго» розпочало здійснювати погашення заборгованості за надану послугу із забезпечення збільшення частки виробництв електричної енергії з альтернативних джерел за спірний період, неоплаченою залишилась сума 101 920 265,92 грн.

У судове засідання, що відбулось 19.11.2025 з`явились представники позивача та відповідача надали свої пояснення щодо суті спору та просили задовольнити вимоги викладені в його процесуальних документах.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 01.07.2019 між ТОВ "Прикарпатенерготрейд", як постачальником універсальних послуг, та ПрАТ "НЕК "Укренерго", як замовником, укладено договір №0239-09021 про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел (далі договір) відповідно до постанови НКРЕКП від 26.04.2019 №641, за умовами якого для забезпечення покриття економічно обґрунтованих витрат постачальник послуг на виконання спеціальних обов`язків із купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом надає замовнику послугу із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії в обсязі та на умовах, визначених цим договором (п. 1.1. договору).

Відповідно до п. 1.2 договору замовник сплачує постачальнику вартість наданих послуг відповідно до умов цього договору. Згідно з п. 2.1 договору вартість та порядок оплати послуги визначається відповідно до Порядку купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом, затвердженого постановою НКРЕКП від 26 квітня 2019 року № 641 (далі Порядок), у розрахунковому періоді та відповідно до фактичних обсягів купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом постачальником послуг.

Відповідно до п. 3.1 договору постачальник послуг зобов`язаний здійснювати розрахунок вартості послуги виходячи з фактичних обсягів купівлі виробленої електричної енергії за "зеленим" тарифом відповідно до Порядку; затверджувати вартість послуги у регулятора відповідно до глав 12 та 13 Порядку; повідомляти про вартість послуги, визначену в розрахунковому періоді; надавати послугу.

Постачальник послуг має право отримувати своєчасно та в повному обсязі оплату вартості послуги; запитувати інформацію, необхідну для виконання своїх зобов`язань, передбачених цим договором (п. 3.2 договору).

Замовник зобов`язаний приймати послугу, яку надає постачальник послуг; на запит постачальника послуг надати достовірну інформацію, яка необхідна для виконання умов цього Договору; повідомляти про зміни реквізитів, припинення дії ліцензії, реорганізацію чи ліквідацію; у повному обсязі здійснювати оплату вартості послуги, розрахованої постачальником послуг та затвердженої регулятором; повертати підписаними та належним чином оформленими акти приймання-передачі наданих послуг (що є додатком 1 та 6 до договору) та акти коригування до акта приймання-передачі наданих послуг (додаток 5 до договору) протягом п`яти днів з дня їх отримання; проводити оплату вартості послуги виключно у грошовій формі (п. 3.3 договору).

Відповідно до п. 4.3 договору у разі порушення замовником зобов`язань щодо строків оплати наданих послуг, визначених у Порядку, замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі 0,1 % від вартості послуг, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення додатково стягується штраф у розмірі 7 % від зазначеної вартості послуг за прострочення понад 30 днів.

Під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони керуються чинним законодавством України, зокрема Законом України "Про ринок електричної енергії". Сторони погоджуються з тим, що до договору та його додатків, вносяться зміни у разі внесення змін до затвердженої форми типового договору про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел. Сторони здійснюють обмін інформацією в рамках цього договору з використанням електронного документообігу та з метою контролю цілісності і достовірності інформації, яка передається в електронному вигляді, а також для підтвердження її авторства сторони забезпечують наявність кваліфікованого електронного цифрового підпису. Для цього сторони шляхом переговорів обирають шляхи та інструменти з вибору відповідних інтерфейсів (п. п. 7.1, 7.2, 7.3 договору).

Договір набирає чинності з 01.07.2019 та діє до 31.12.2024 (п. 8.1 договору з урахуванням додаткової угоди № 8).

Також, між сторонами було укладено додаткові угоди до договору про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, а саме: № 1 від 01.07.2019; № 2 від 30.10.2019; № 3 від 10.08.2020; № 4 від 31.12.2020; № 5 від 28.01.2021; № 6 від 15.12.2021; № 7 від 11.10.2024 та № 8 від 11.10.2024.

За період з липня 2023 року по вересень 2024 року постачальник послуг передав, а замовник прийняв послугу із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел відповідно до підписаних між сторонами актів приймання - передачі наданих послуг. Акти приймання-передачі наданих послуг та акти коригування, підписані сторонами, без зауважень чи претензій, зокрема з боку відповідача.

Зокрема: акт № 1/07 від 31.07.2023 на загальну вартість послуг у розмірі 64 195 296, 97 грн з ПДВ за липень 2023 року; акт № 1/08 від 31.08.2023 на загальну вартість послуг у розмірі 53 672 930, 28 грн з ПДВ за серпень 2023 року; акт № 1/09 від 30.09.2023 на загальну вартість послуг у розмірі 44 814 193,21 грн з ПДВ за вересень 2023 року; акт № 1/Ю від 31.10.2023 на загальну вартість послуг у розмірі 26 757 416, 98грн з ПДВ за жовтень 2023 року; акт № 1/11 від 30.11.2023 на загальну вартість послуг у розмірі 9 932 389, 61 грн з ПДВ за листопад 2023 року; акт № 1/12 від 31.12.2023 на загальну вартість послуг у розмірі 8 942 008,69 грн з ПДВ за грудень 2023 року; акт № 1/01 від 31.01.2024 на загальну вартість послуг у розмірі 14 219 514, 14 грн з ПДВ за січень 2024 року; акт № 1/02 від 29.02.2024 на загальну вартість послуг у розмірі 30 839 949, 22 грн з ПДВ за лютий 2024 року; акт № 1/03 від 31.03.2024 на загальну вартість послуг у розмірі 47 834 882, 35 грн з ПДВ за березень 2024 року; акт № 1/04 від 30.04.2024 на загальну вартість послуг у розмірі 90 169 859,81 грн з ПДВ за квітень 2024 року; акт № 1/05 від 31.05.2024 на загальну вартість послуг у розмірі 100 187 791, 25 грн з ПДВ за травень 2024 року; акт №1/06 від 30.06.2024 на загальну вартість послуг у розмірі 74 154 486,06 грн з ПДВ за червень 2024 року; акт №1/07 від 31.07.2024 на загальну вартість послуг у розмірі 67 622 485, 08 грн з ПДВ за липень 2024 року; акт №1/08 від 31.08.2024 на загальну вартість послуг у розмірі 89 156 252, 57 грн з ПДВ за серпень 2024 року; акт № 1/09 від 30.09.2024 на загальну вартість послуг у розмірі 63 505 448, 28 грн з ПДВ за вересень 2024 року;

З матеріалів справи вбачається, що до звернення з позовом до суду відповідач сплатив частково за послуги за договором, що підтверджується платіжними інструкціями: №КККПУП001277 від 29.01.2024 на суму 64 195 296, 97 грн (за липень 2023 року); №ККПУП1326 від 02.02.2024 на суму 8 942 008, 69 грн (за грудень 2023 року); №ККПУП1417 від 16.02.2024 на суму 53 672 930, 28 грн (за серпень 2023 року); №ККПУП1591 від 23.02.2024 на суму 9 932 389, 61 грн (за листопад 2023 року); №ПУП001994 від 25.03.2024 на суму 14 219 514, 14 грн (за січень 2024 року); №ПУП002104 від 08.04.2024 на суму 44 814 193, 21 грн (за вересень 2023 року); №ПУП002103 від 08.04.2024 на суму 30 839 949, 22 грн (за лютий 2024 року); №ПУП002105 від 08.04.2024 на суму 26 757 416, 98 грн (за жовтень 2023 року); №ПУП002310 від 26.04.2024 на суму 47 834 882, 35 грн (за березень 2024 року); №ПУП002927 від 31.05.2024 на суму 45 084 929, 91 грн (за квітень 2024 року); №ПУП003420 від 20.06.2024 на суму 45 084 929, 90 грн (за квітень 2024 року); №ПУП003480 від 28.06.2024 на суму 50 093 895, 63 грн (за травень 2024 року); №ПУП004653 від 06.08.2024 на суму 14 830 897, 21 грн (за червень 2024 року); №ПУП005302 від 06.09.2024 на суму 22 246 345, 82 грн (за червень 2024 року); №ПУП005839 від 24.09.2024 на суму 1 342 610, 10 грн (за травень 2024 року); №ПУП005873 від 27.09.2024 на суму 13 524 497, 02 грн (за липень 2024 року); №ПУП006070 від 18.10.2024 на суму 17 831 250, 51 грн (за серпень 2024 року); №ПУП006099 від 22.10.2024 на суму 5 701 717, 48 грн (за травень 2024 року).

Також, після звернення з позовом до суду відповідач сплатив частково послуги за договором, що підтверджується платіжними інструкціями: №ПУП006134 від 24.10.2024 на суму 791 474, 59 грн (за травень 2024 року); №ПУП006896 від 13.11.2024 на суму 3 716 539, 69 грн (за травень 2024 року); №ПУП007289 від 28.11.2024 на суму 38 541 553, 76 грн (за травень 2024 року); №ПУП007850 від 25.12.2024 на суму 498 914, 34 грн (за червень 2024 року); №ПУП007975 від 30.12.2024 на суму 341 107, 94 грн (за червень 2024 року).

Позивач стверджував, що внаслідок здійснених часткових оплат, борг відповідача за договором за період липень 2023 - вересень 2024 становить 256 354 159, 81 грн.

Таким чином, позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором в частині своєчасної оплати вартості послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, а також прострочення оплати.

Розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом, між сторонами склались правовідносини, пов`язані із наданням послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, на підставі Договору.

За приписами ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, врегулювання відносини, пов`язаних з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище визначені Законом України "Про ринок електричної енергії".

Відповідно до абзацу 1 ч. 8 ст. 33 Закону України "Про ринок електричної енергії" оператор системи передачі відповідно до цього Закону виконує функції, пов`язані з покладенням на нього спеціальних обов`язків для забезпечення загальносуспільного інтересу із збільшення частки виробництва енергії з альтернативних джерел, підвищення ефективності комбінованого виробництва електричної та теплової енергії, інших спеціальних обов`язків.

Згідно зі ст. 62 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначені спеціальні обов`язки для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, до яких належать, зокрема: забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії; виконання функцій постачальника універсальних послуг; виконання функцій постачальника "останньої надії"; надання послуг із забезпечення розвитку генеруючих потужностей; підвищення ефективності комбінованого виробництва електричної та теплової енергії. Спеціальні обов`язки із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії покладаються на гарантованого покупця, постачальників універсальних послуг, оператора системи передачі.

Відповідно до вимог Закону України "Про ринок електричної енергії" на ПАТ "НЕК "Укренерго", який є ОСП об`єднаної енергетичної системи України, та ТОВ "Прикарпатенерготрейд", який виконує функції постачальника універсальних послуг, покладено спеціальні обов`язки для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, зокрема, спеціальні обов`язки із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел.

Відповідно до абзацу 3 ч. 6 ст. 63 Закону України "Про ринок електричної енергії" вартість послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії визначається у відповідні розрахункові періоди як різниця між вартістю електричної енергії, купленої ним за "зеленим" тарифом, та її вартістю, розрахованою за цінами ринку "на добу наперед". Розрахунок вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії здійснюється постачальником універсальних послуг відповідно до порядку купівлі електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії, з урахуванням доходу постачальника універсальних послуг від продажу гарантій походження електричної енергії, виробленої з відновлюваних джерел енергії. Вартість послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії затверджується Регулятором.

Постановою НКРЕКП від 26.04.2019 за №641 (із змінами) затверджено Порядок купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел (Порядок №641), який поширюється на виробників електричної енергії за "зеленим" тарифом, кандидатів у такі виробники, переможців аукціону, гарантованого покупця, постачальників електричної енергії, що виконують функцію постачальника універсальних послуг (надалі - ПУП), оператора системи передачі (надалі - ОСП) та адміністратора комерційного обліку (пункт 1.2 глави 1 Порядку № 641).

Відповідно до п. 15.2. Порядку № 641 протягом перших 12 днів календарного місяця, наступного за розрахунковим, ПУП направляє ОСП акт приймання-передачі та відповідний розрахунок вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ПУП. ОСП протягом п`яти календарних днів з дати отримання повертає акт приймання-передачі ПУП, підписаний зі своєї сторони, або надає до нього обґрунтовані зауваження, що містять вичерпні пояснення та документальне підтвердження причин непогодження розрахунку вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ПУП.

Згідно з п. 15.3. Порядку протягом двох робочих днів після отримання від ОСП підписаного акта приймання-передачі ПУП надає Регулятору розрахунок вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії та копію акта приймання-передачі для затвердження.

ОСП здійснює 100% оплату ПУП вартості наданої послуги відповідно до акта приймання-передачі протягом трьох робочих днів з дати затвердження Регулятором розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ПУП у розрахунковому місяці (п. 15.4. Порядку № 641).

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що постановами НКРЕКП затверджено розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданих постачальниками універсальних послуг, а саме:

Постановою від 23.01.2024 № 177 (оприлюднена 24.01.2024 - https://www.nerc.gov.ua/acts/pro-vnesennya-zmin-do-deyakih-postanov-nkrekp-11), затверджено розмір послуги у липні 2023 року для позивача у розмірі 53 496 080,81 грн без ПДВ;

Постановою від 13.02.2024 № 279 (оприлюднена 15.02.2024 - https://www.nerc.gov.ua/acts/pro-vnesennya-zmin-do-deyakih-postanov-nkrekp-14) затверджено розмір послуги у серпні 2023 року для позивача у розмірі 44 727 441,90 грн без ПДВ;

Постановою від 03.04.2024 № 651 (оприлюднена 04.04.2024 - https://www.nerc.gov.ua/acts/pro-vnesennya-zmin-do-deyakih-postanov-nkrekp-21) затверджено розмір послуги у вересні 2023 року для позивача у розмірі 37 345 161,01 грн без ПДВ;

Постановою від 03.04.2024 № 651 (оприлюднена 04.04.2024 - https://www.nerc.gov.ua/acts/pro-vnesennya-zmin-do-deyakih-postanov-nkrekp-21) затверджено розмір послуги у жовтні 2023 року для позивача у розмірі 37 345 161,01 грн без ПДВ;

Постановою від 20.02.2024 № 367 (оприлюднена 21.02.2024 - https://www.nerc.gov.ua/acts/pro-vnesennya-zmin-do-deyakih-postanov-nkrekp-15) затверджено розмір послуги у листопаді 2023 року для позивача у розмірі 8 276 991,34 грн без ПДВ;

Постановою від 30.01.2024 № 230 (оприлюднена 21.02.2024 - https://www.nerc.gov.ua/acts/pro-vnesennya-zmin-do-deyakih-postanov-nkrekp-15) затверджено розмір послуги у грудні 2023 року для позивача у розмірі 8 276 991,34 грн без ПДВ;

Постановою від 20.03.2024 № 578 (оприлюднена 21.03.2024 - https://www.nerc.gov.ua/acts/pro-vnesennya-zmin-do-deyakih-postanov-nkrekp-20) затверджено розмір послуги у січні 2024 року для позивача у розмірі 11 849 595,12 грн без ПДВ;

Постановою від 03.04.2024 № 651 (оприлюднена 04.04.2024 - https://www.nerc.gov.ua/acts/pro-vnesennya-zmin-do-deyakih-postanov-nkrekp-21) затверджено розмір послуги у лютому 2024 року для позивача у розмірі 37 345 161,01 грн без ПДВ;

Постановою від 23.04.2024 №801 (оприлюднена 24.04.2024 - https://www.nerc.gov.ua/acts/pro-zatverdzhennya-rozmiru-vartosti-poslugi-iz-zabezpechennya-zbilshennya-chastki-virobnictva-elektrichnoyi-energiyi-z-alternativnih-dzherel-energiyi-nadanoyi-postachalnikami-universalnih--29) затверджено розмір послуги у березні 2024 року для позивача у розмірі 39 862 401,96 грн без ПДВ;

Постановою від 28.05.2024 №1057 (оприлюднена 29.05.2024 - https://www.nerc.gov.ua/acts/pro-zatverdzhennya-rozmiru-vartosti-poslugi-iz-zabezpechennya-zbilshennya-chastki-virobnictva-elektrichnoyi-energiyi-z-alternativnih-dzherel-energiyi-nadanoyi-postachalnikami-universalnih--30) затверджено розмір послуги у квітні 2024 року для позивача у розмірі 75 141 549,84 грн без ПДВ;

Постановою від 26.06.2024 №1210 (оприлюднена 27.06.2024 - https://www.nerc.gov.ua/acts/pro-zatverdzhennya-rozmiru-vartosti-poslugi-iz-zabezpechennya-zbilshennya-chastki-virobnictva-elektrichnoyi-energiyi-z-alternativnih-dzherel-energiyi-nadanoyi-postachalnikami-universalnih--31) затверджено розмір послуги у травні 2024 року для позивача у розмірі 83 489 826,04 грн без ПДВ;

Постановою від 31.07.2024 №1409 (оприлюднена 01.08.2024 - https://www.nerc.gov.ua/acts/pro-zatverdzhennya-rozmiru-vartosti-poslugi-iz-zabezpechennya-zbilshennya-chastki-virobnictva-elektrichnoyi-energiyi-z-alternativnih-dzherel-energiyi-nadanoyi-postachalnikami-universalnih--32) затверджено розмір послуги у червні 2024 року для позивача у розмірі 61 795 405,05 грн без ПДВ;

Постановою від 24.09.2024 №1666 (оприлюднена 25.09.2024 - https://www.nerc.gov.ua/acts/pro-vnesennya-zmin-do-deyakih-postanov-nkrekp-30) затверджено розмір послуги у липні 2024 року для позивача у розмірі 56 352 070,90 грн без ПДВ;

Постановою від 15.10.2024 №1771 (оприлюднена 16.10.2024 - https://www.nerc.gov.ua/acts/pro-vnesennya-zmini-do-postanovi-nkrekp-vid-01-zhovtnya-2024-roku-1702) затверджено розмір послуги у серпні 2024 року для позивача у розмірі 74 296 877,14 грн без ПДВ;

Постановою від 29.10.2024 №1855 (оприлюднена 31.10.2024 - https://www.nerc.gov.ua/acts/pro-zatverdzhennya-rozmiru-vartosti-poslugi-iz-zabezpechennya-zbilshennya-chastki-virobnictva-elektrichnoyi-energiyi-z-alternativnih-dzherel-energiyi-nadanoyi-postachalnikami-universalnih--35) затверджено розмір послуги у вересні 2024 року для позивача у розмірі 52 921 206,90 грн без ПДВ.

З огляду на викладене та з урахуванням п. 15.4. Порядку № 641, відповідач мав здійснити оплату наданих за договором послуг в наступні строки: за липень 2023 року до 26.01.2024 включно; за серпень 2023 року до 16.02.2024 включно; за вересень 2023 року до 08.04.2024 включно; за жовтень 2023 року до 08.04.2024 включно; за листопад 2023 року до 23.02.2024 включно; за грудень 2023 року до 02.02.2024 включно; за січень 2024 року включно до 25.03.2024 включно; за лютий 2024 року до 08.04.2024 включно; за березень 2024 року до 26.04.2024 включно; за квітень 2024 до 31.05.2024 включно; за травень 2024 року до 01.07.2024 включно; за червень 2024 року до 05.08.2024 включно; за липень 2024 року до 27.09.2024 включно; за серпень 2024 року до 18.10.2024 включно; за вересень 2024 до 01.11.2024 включно.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Матеріали справи свідчать, що відповідач в порушення умов договору не виконав зобов`язання по сплаті наданих послуг в повному обсязі, як і не спростував факту отримання ним у спірному періоді послуг у визначених в актах обсягах, в результаті чого у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 256 354 159, 81 грн.

Судом першої інстанції вірно враховано, що відповідачем сплачено після відкриття провадження у справі 43 889 590, 32 грн.

Стаття 231 Господарського процесуального кодексу України містить вичерпний перелік підстав з яких господарський суд закриває провадження у справі.

Закриття провадження у справі - це форма завершення справи, яке зумовлене передбаченими законом обставинами, які повністю відкидають можливість судочинства.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, в тому випадку коли спір врегульовано самими сторонами шляхом перерахування боргу (передачі майна чи усунення перешкод у користуванні ним) після звернення кредитора з позовом за умови подання доказів такого врегулювання.

Надані докази свідчать про відсутність предмету спору в частині стягнення 43 889 590, 32 грн, що у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, тягне за собою закриття провадження у справі в частині стягнення з відповідача 43 889 590, 32 грн основного боргу.

Відповідно до ч. 3 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Щодо доводів позивача про часткову сплату основного боргу викладених у відзиві на апеляційну скаргу та додаткових поясненнях по справі, колегія суддів вбачає за необхідне зазначити наступне.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказів на підтвердження оплати заборгованості матеріали справи не містять.

Судове рішення також може бути переглянуто за правилами глави 3 Господарського процесуального кодексу України за наявності для цього відповідних підстав.

Суд закриває провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору існував на момент виникнення останнього, але припинив існування в процесі розгляду справи на час (до) ухвалення судом першої інстанції рішення по суті спору. У випадку виникнення обставин припинення існування предмета спору на стадії апеляційного (касаційного) перегляду справи, відсутні підстави для застосування пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України та скасування судового рішення по суті спору лише з мотивів виникнення зазначених обставин, якщо законність та обґрунтованість судового рішення не спростована за наслідками апеляційного (касаційного) розгляду справи.

Отже, при застосуванні пункту 2 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України слід враховувати, що закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми процесуального законодавства можливе у разі, коли:

- предмет спору існував на момент порушення провадження у справі та припинив існування в процесі розгляду справи на час (до) ухвалення судом першої інстанції судового рішення і ці обставини не були взяті до уваги судом першої інстанції при ухваленні судового рішення;

- при апеляційному перегляді судового рішення першої інстанції встановлено, що судове рішення підлягає скасуванню, оскільки є незаконним і необґрунтованим то, у разі встановлення також і обставин припинення існування предмета спору, які (обставини) виникли вже після ухвалення рішення судом першої інстанції, таке рішення підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України .

У тому разі, коли суд першої інстанції ухвалив законне і обґрунтоване рішення, то встановлені апеляційним судом обставини припинення існування предмету спору, які (обставини) виникли вже після ухвалення рішення судом першої інстанції, не можуть бути підставою для скасування судового рішення згідно зі статтею 278 Господарського процесуального кодексу України та закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України .

Наведені правові висновки викладені у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 30.08.2024 у справі № 916/3006/23.

Враховуючи відсутність доказів на підтвердження сплати заборгованості, суд апеляційної інстанції зазначає про відсутність підстав для закриття провадження у зазначеній позивачем частині та відхиляє вказані доводи позивача, як необґрунтовані.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Доказів того, що відповідачем виконано зобов`язання по сплаті наданих послуг за договором в повному обсязі в частині основного боргу не подано.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про наявність передбачених чинним законодавством правових підстав для стягнення з відповідача вартості наданих послуг в розмірі зазначеному позивачем у заяві про збільшення позовних вимог, у зв`язку з чим вимоги про стягнення основного боргу підлягають задоволенню повністю.

Позивачем також заявлено до стягнення з відповідача 2 960 448, 90 грн інфляційних втрат та 1 064 663, 01 грн 3% річних за загальний період прострочення з 27.01.2024 по 24.11.2024.

Частина 1 ст. 612 Цивільного кодексу України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується те, що відповідач, в порушення умов Договору, у визначені строки оплату за надані послуги не провів, а отже є таким, що прострочив виконання зобов`язання.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, та 3% (або інший розмір процентів, встановлений договором) річних від простроченої суми.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. (п.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" № 14 від 17.12.2013).

Враховуючи викладене, колегія суддів відхиляє доводи скаржника, що ним не здійснювалось користування коштами, належними до сплати Позивачу, а тому позовні вимоги про стягнення 3% річних, інфляційних втрат є необґрунтованими, судом апеляційної інстанції відхиляються, як необґрунтовані, отже, зважаючи на вищенаведені норми законодавства, вимоги про стягнення інфляційної складової боргу та 3% річних є такими, що заявлені позивачем правомірно.

Перевіривши розрахунок позивача щодо заявлених до стягнення з відповідача сум 3% річних та інфляційних, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції щодо його правильності та обґрунтованості, у зв`язку з чим визнає правомірними вимоги про стягнення 3% річних у розмірі 1 064 663, 01 грн та інфляційних втрат у розмірі 2 960 448, 90 грн.

Інші доводи, на які посилалися сторони під час розгляду даної справи, залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги, як необґрунтовані та такі, що не спростовують висновків суду щодо задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Судом враховується, що Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та правомірного висновку про закриття провадження у справі в частині стягнення 43 889 590, 32 грн основного боргу та задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд" до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про стягнення коштів.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського міста Києва від 11.02.2025 у справі № 910/13257/24 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 2, 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281 - 282 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2025 у справі № 910/13257/24 - залишити без змін.

Судові витрати, за перегляд рішення у суді апеляційної інстанції, покласти на скаржника.

Матеріали справи повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, передбаченому ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 08.12.2025

Головуючий суддя С.А. Гончаров

Судді О.М. Сибіга

О.В. Тищенко