ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року м. Черкаси Справа № 925/1190/25

Господарський суд Черкаської області у складі судді Зарічанської З.В., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, справу

за позовом Черкаського обласного центру зайнятості,

до відповідача - фізичної особи-підприємця Коваль Ольги Миколаївни,

про стягнення 200 000 грн.

29.09.2025 до Господарського суду Черкаської області надійшов позов Черкаського обласного центру зайнятості (далі - Черкаський ОЦЗ) з вимогою стягнути з фізичної особи-підприємця Коваль Ольги Миколаївни (далі - ФОП Коваль О.М.) кошти у сумі 200 000 грн.

Разом із позовною заявою позивач подав клопотання про витребування доказів з вимогою витребувати у Філії-Черкаського обласного управління акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" докази, що підтверджують зарахування коштів мікрогранту на рахунок ФОП Коваль О.М.

Ухвалою від 10.10.2025 суд відкрив провадження у справі № 925/1190/25 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними матеріалами. Постановив розпочати розгляд справи по суті 10.11.2025. Зобов`язав Філію-Черкаського обласного управління акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" надати суду докази, що підтверджують зарахування коштів мікрогранту на рахунок ФОП Коваль О.М. за її заявою № HYC011 від 18.10.2024. Встановив сторонам строки для подання заяв по суті.

Суд враховує, що копія ухвали про відкриття провадження у справі надіслана на адресу відповідачки, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернута до суду з відміткою пошти "адресат відсутній" та зазначенням дати 19.10.2025.

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже днем вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі відповідачці є 19.10.2025.

Відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. (ч. 1 ст. 251 ГПК України)

Таким чином строк для подання відзиву відповідачкою сплив 03.11.2025, проте остання своїм правом не скористалась, відзив на позов суду не надала.

17.10.2025 на виконання вимог ухвали суду від 10.10.2025 Філія - Черкаське обласне управління Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" надала суду копію платіжної інструкції (МО) № 80-43743 (# 624) від 04.12.2024.

05.11.2025 відповідачка подала клопотання з вимогою про надання розстрочення повернення коштів мікрогранту строком до 12 календарних місяців.

06.11.2025 представник позивача ознайомився з матеріалами справи.

Як уже встановлено судом, днем вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі відповідачці є 19.10.2025. Також суд враховує, що копію ухвали було додатково надіслано за адресою відповідачки, зазначеною в Заяві № НУС011 на отримання гранту на власну справу та така ухвала також повернута суду без вручення із зазначенням причин "адресат відсутній".

Копія ухвали про відкриття провадження у справі доставлена до електронного кабінету позивача 10.10.2025, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Отже сторони належно повідомлені про розгляд справи.

Суд розглядає справу по суті.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на невиконання відповідачкою умов договору про надання мікрогранту та Порядку надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.06.2022 №738, в частині виконання обов`язку щодо створення робочих місць та працевлаштування на них осіб в шестимісячний строк, а тому сума мікрогранту підлягає поверненню.

Оскільки відповідачка відзив на позов не надала, то суд відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

Відповідно до п. 1 Порядку надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 червня 2022 р. № 738 в редакції, чинній на момент звернення відповідачкою із заявою про отримання мікрогранту (далі - Порядок № 738), цей Порядок визначає: умови, критерії, механізм надання безповоротної державної допомоги фізичним особам, суб`єктам господарювання (далі - отримувач) у формі мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу (далі - мікрогрант); механізм використання коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття для надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу та коштів, передбачених Мінекономіки за бюджетною програмою "Надання грантів для створення або розвитку бізнесу" для надання безповоротної державної допомоги отримувачу у формі мікрогранту.

18.10.2024 ФОП Коваль О.М. звернулась через Єдиний державний вебпортал електронних послуг "Дія" із заявою № НУС011 на отримання гранту на власну справу (далі - Заява № НУС011).

Відповідно до Заяви № НУС011, повна вартість проекту з урахуванням гранту - 350 000 грн, участь власними коштами - 100 000 грн. Плани щодо використання гранту: придбання меблів та обладнання для ведення господарської діяльності, а також транспортних засобів для комерційних та виробничих цілей. Їх не можна продавати або передавати іншим особам, доки не будуть виконані всі умови грантового договору.

Наказом Міністерства економіки України від 06.07.2022 № 1969 (в редакції наказу Міністерства економіки України від 24.05.2023 № 4021) затверджено форму договору про надання мікрогранту, який є договором приєднання у розумінні ст. 634 Цивільного кодексу України і може бути укладений лише шляхом приєднання отримувача до всіх його умов в цілому шляхом надання АТ "Ощадбанк" заяви про приєднання до умов цього договору в порядку, передбаченому цим договором, який укладається між Державним центром зайнятості та суб`єктом господарювання, щодо якого прийнято рішення про надання мікрогранту.

27.11.2024 відповідачка подала Заяву про приєднання до Договору про надання мікрогранту (далі - Заява про приєднання), згідно з якою підтвердила, що вона приєднується до умов Договору про надання мікрогранту (далі - договір), який оприлюднено на офіційному сайті ДЦЗ в мережі Інтернет, вільний доступ до якого здійснюється за адресою (доменним ім`ям) www.dcz.gov.ua. Укладання договору внаслідок приєднання отримувача до його умов передбачає надання мікрогранту у розмірі 250 000 грн. Надання отримувачу мікрогранту у зазначеному розмірі здійснюється відповідно до наданих отримувачем заяви на отримання мікрогранту та бізнес-плану на підставі рішення ДЦЗ про надання мікрогранту НУС011. Обов`язковою умовою, виконання якої повинен забезпечити отримувач протягом строку дії договору, є створення робочих місць у кількості 2. Мікрогрант перераховується на рахунок отримувача UA 0564673.

Заява про приєднання підписана ФОП Коваль О.М. та містить відмітку Уповноваженого банку про перевірку та прийняття цієї заяви 27.11.2024.

Отже, 27.11.2024 між Державним центром зайнятості та ФОП Коваль О.М. укладено договір про надання мікрогранту (далі - Договір) шляхом приєднання відповідачки до всіх його умов в цілому шляхом надання Уповноваженому банку заяви про приєднання до умов цього договору.

Відповідно до Преамбули Договору, цей договір є договором приєднання в розумінні статті 634 Цивільного кодексу України і може бути укладений лише шляхом приєднання отримувача до всіх його умов в цілому шляхом надання АТ "Ощадбанк" заяви про приєднання до умов цього договору в порядку, передбаченому цим договором (далі - договір), який укладається між Державним центром зайнятості (далі - ДЦЗ) та суб`єктом господарювання (далі - отримувач), щодо якого ДЦЗ прийняв рішення про надання мікрогранту та який приєднався до умов цього договору у визначеному в ньому порядку, які спільно іменуються як Сторони, а кожний окремо як Сторона.

При укладанні цього договору ДЦЗ діє на виконання договору про взаємодію, укладеного між Міністерством економіки України, ДЦЗ та АТ "Ощадбанк" (далі - договір про взаємодію) та Порядку надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 червня 2022 року № 738 (далі - Порядок).

Згідно з розділом ІІ Договору, на виконання цього договору на підставі рішення ДЦЗ про надання мікрогранту, прийнятого до його укладання, отримувачу відповідно до Порядку та договору про взаємодію, надається мікрогрант у розмірі та порядку, визначених умовами цього договору.

Відповідно до пп. 1, 2 розділу III Договору, розмір мікрогранту, який надається отримувачу відповідно до цього договору обумовлений бізнес-планом, визначається відповідно до прийнятого ДЦЗ рішення про надання мікрогранту та зазначається у заяві про приєднання. При цьому загальна вартість реалізації бізнес-плану може перевищувати суму мікрогранту та передбачати також фінансування за рахунок власних коштів отримувача.

Мікрогрант надається у безготівковій формі у національній валюті України шляхом зарахування коштів на рахунок отримувача через Уповноважений банк у строки та порядку, визначені договором про взаємодію та Порядком.

Уповноважений банк забезпечує оплату витрат отримувача на цілі, визначені у бізнес-плані відповідно до пункту 3 розділу V цього договору та передбачені бізнес-планом.

Уповноважений банк - АТ "Ощадбанк", який діє на підставі договору про взаємодію і забезпечує укладання цього договору, а також окрему взаємодію його Сторін в процесі виконання умов цього договору. (розділ І Договору)

Для використання коштів мікрогранту та оплати ними витрат отримувача, що відповідають цільовому призначенню мікрогранту, визначеному у бізнес-плані відповідно до пункту 3 розділу V цього договору та передбаченому бізнес-планом, отримувач подає до Уповноваженого банку рахунок-фактуру (рахунок, квитанція, накладна тощо) та договір, укладений між отримувачем і постачальником (продавцем) обладнання, сировини та матеріалів тощо. На підставі документів, зазначених в абзаці першому цього пункту, Уповноважений банк забезпечує проведення операції з оплати витрат, які відповідають цільовому призначенню мікрогранту та бізнес-плану. (п. 4 розділу IV Договору)

Обов`язковою умовою договору є створення протягом шести місяців з дня зарахування коштів на рахунок отримувача в уповноваженому банку робочих місць залежно від розміру мікрогранту, визначеного пунктом 4 Порядку, кількість яких визначається з урахуванням бізнес-плану та рішення ДЦЗ про надання мікрогранту і зазначається в заяві про приєднання, та працевлаштування на них осіб на строк не менш як на 24 місяці. У разі звільнення працівників, працевлаштованих відповідно до абзацу першого цього пункту, до закінчення дворічного строку з дня працевлаштування на їх робочі місця в межах дворічного строку працевлаштовуються інші особи. (п. 1 розділу V Договору)

Для підтвердження цільового використання мікрогранту ДЦЗ через регіональні, міські, районні, міськрайонні центри зайнятості, філії регіональних центрів зайнятості здійснює моніторинг та контроль виконання умов договору шляхом періодичних виїзних оглядів місця провадження господарської діяльності отримувача протягом трьох років з дня укладення отримувачем договору мікрогранту або до повного виконання обов`язкової умови договору, визначеної абзацом третім пункту 20 Порядку. Для здійснення моніторингу та контролю за додержанням умов договору отримувачем центр зайнятості може залучати відповідні центральні та/або місцеві органи влади. У разі неможливості встановлення факту цільового використання мікрогранту або встановлення факту нецільового використання мікрогранту під час моніторингу та контролю за додержанням умов договору мікрогранту, який здійснюється центром зайнятості, витрачені кошти протягом одного місяця повертаються отримувачем на спеціальний рахунок, відкритий в уповноваженому банку, для подальшого їх перерахування на рахунок, з якого здійснюється перерахування мікрогранту. (п. 7 розділу IV Договору)

Відповідно до п. 2 розділу VІ Договору, Отримувач зобов`язується: 1) використати кошти мікрогранту для реалізації бізнес-плану на умовах, визначених Порядком та цим договором; 2) виконати обов`язкову умову; 3) не використовувати кошти мікрогранту на цілі, відмінні від тих, які визначені у бізнес-плані відповідно до пункту 3 розділу V цього договору; 4) з метою здійснення моніторингу та контролю виконання умов цього договору надавати ДЦЗ (відповідному регіональному, міському, районному, міськрайонному центру зайнятості або відповідній філії регіональних центрів зайнятості, центральним та/або місцевим органам влади (у разі їх залучення)), доступ до місця провадження господарської діяльності отримувача, а також необхідну інформацію та документи, зокрема стосовно сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та створення робочих місць, протягом трьох років з дня укладення договору або до повного виконання обов`язкової умови договору, визначеної абзацом третім пункту 20 Порядку; 5) повернути до Уповноваженого банку різницю між сумою отриманого мікрогранту та фактично сплаченими відповідно до Порядку податками, зборами (обов`язковими платежами), єдиним внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі невиконання обов`язкової умови; 6) повернути витрачені кошти мікрогранту протягом одного місяця до Уповноваженого банку у разі неможливості встановлення факту цільового використання або встановлення факту нецільового використання мікрогранту за результатами здійснення ДЦЗ моніторингу та контролю за додержанням умов цього договору.

За змістом п. 4 розділу VІ Договору, ДЦЗ має право: 1) через регіональні, міські, районні, міськрайонні центри зайнятості, філії регіональних центрів зайнятості, а також із залученням відповідних центральних та/або місцевих органів влади (у разі необхідності), здійснювати моніторинг та контроль виконання умов договору (зокрема, шляхом періодичних виїзних оглядів місця провадження господарської діяльності отримувача) протягом трьох років з дня укладення отримувачем договору або до повного виконання обов`язкової умови договору, визначеної абзацом третім пункту 20 Порядку; 2) вимагати від отримувача необхідну інформацію та документи, зокрема стосовно сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та створених робочих місць тощо; 3) вимагати повернення коштів мікрогранту та розірвати цей договір у випадках, передбачених його умовами.

У разі невиконання отримувачем обов`язкової умови він повертає відповідно до Порядку до Уповноваженого банку різницю між сумою отриманого мікрогранту та фактично сплаченими податками, зборами (обов`язковими платежами), єдиним внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. (п. 6 розділу VІІ Договору)

Цей договір може бути розірваний достроково за згодою Сторін, шляхом укладення додаткової угоди до цього договору. У такому випадку кошти мікрогранту підлягають поверненню отримувачем. (п. 1 розділу ХІV Договору)

04.12.2024, згідно з наданою Філією - Черкаське обласне управління Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" копією платіжної інструкції (МО) № 80-43743 (# 624) від 04.12.2024, позивач перерахував на рахунок відповідачки 250 000 грн із зазначенням призначення платежу: "Зарахування коштів мікрогранту згідно Постанови КМУ № 738 від 21.06.2022".

19.05.2025 відповідачка звернулась до ДЦЗ із заявою, в якій просила розірвати договір мікрогранту та надати їй можливість повернути кошти з розтермінуванням на один рік, так як виконати умови мікрогранту вона не має можливостей по сімейним обставинам.

27.05.2025 Черкаською філією Черкаського обласного центру зайнятості в присутності ФОП Коваль О.М. проведено перевірку виконання умов договору мікрогранту, за результатами якої складено Акт № 2025-05-27 перевірки дотримання умов договору мікрогранту. (далі - Акт перевірки)

Відповідно до Акта перевірки, за п. 1 - використання гранту за цільовим призначенням перевіркою порушень не виявлено. Кошти витрачені за цільовим призначенням відповідно до бізнес-плану. Відповідно до п. 2 Акта перевірки, обов`язкову умову договору мікрогранту не виконано:

2.1. кількість робочих місць, які повинні бути створені згідно договору мікрогранту та заяви про приєднання до договору - 2;

2.2. фактична кількість працівників, яких працевлаштовано після зарахування коштів на рахунок отримувача мікрогранту відповідно до заяви про приєднання (отримання мікрогранту) - 0;

2.3. кількість додатково створених робочих місць за посадами, на які були працевлаштовані особи протягом шести місяців (понад кількість, що була зазначена в договорі мікрогранту та заяві про приєднання), після зарахування коштів на рахунок отримувача мікрогранту - 0;

2.4. - фактична кількість працівників, які працюють на дату проведення перевірки - 0.

Термін виконання обов`язкової умови спливає 04.06.2025.

Відповідно до п. 4 Акта перевірки, інших порушень не виявлено.

Перевіркою встановлено, що кошти мікрогранту використані за цільовим призначенням. На момент перевірки обов`язкова умова не виконана.

Акт перевірки містить пояснення отримувача мікрогранту: зараз є платником податку 1 гр. Працівників не встигаю прийняти в термін так як групу оподаткування буде змінено з 1 липня 2025 р.

Позивач надав суду лист ДЦЗ від 12.06.2025 № 33/1123/5108-25, адресований відповідачці Про розстрочення повернення коштів мікрогранту, в якому ДЦЗ повідомив останній, що згідно з пунктом 20 Порядку у разі неможливості повернення коштів мікрогранту в установлені строки отримувач може звернутися до Державного центру зайнятості (далі - ДЦЗ) із заявою щодо розстрочення повернення коштів мікрогранту. У заяві зазначається сума коштів, яку отримувач просить розстрочити, а також обґрунтування причин, що свідчать про неможливість повернення коштів мікрогранту в установлені договором строки. ДЦЗ має право укласти з отримувачем договір щодо розстрочення повернення коштів мікрогранту строком до 12 календарних місяців з дня укладення відповідного договору. При цьому отримувач до моменту укладення такого договору повинен повернути не менше 20 відсотків суми отриманого мікрогранту. Так ДЦЗ повідомив відповідачці, що вона має право внести кошти в сумі не менше 50 000 грн за вказаними реквізитами. Після отримання підтвердження зарахування коштів від АТ "Ощадбанк", на наступному засіданні комісії ДЦЗ з питань надання мікрогрантів / грантів на створення або розвиток власного бізнесу буде розглянуто прохання відповідачки щодо розстрочення повернення коштів мікрогранту.

25.07.2025 ДЦЗ постановив наказ № 143 Про розстрочення повернення коштів мікрогранту, відповідно до п. 2.9. якого, відмовив в розстроченні повернення коштів мікрогранту за Договором про надання мікрогранту ФОП Коваль О.М. (заява на отримання мікрогранту № НУС011, РНОКПП НОМЕР_1 ). Сума коштів, що підлягає поверненню становить 250 000 грн.

25.07.2025, згідно з наданою відповідачкою квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки 13, відповідачка перерахувала отримувачу - ВАТ "Державний ощадний банк України" 50 500 грн (ком. збір банку - 500 грн) із зазначенням призначення платежу: "Повернення коштів мікрогранту Коваль Ольга Миколаївна".

Наказом Черкаського ОЦЗ від 30.07.2025 № 102 Про повернення коштів мікрогранту, згідно висновків акту № 2025-05-27 від 27.05.2025 перевірки дотримання умов договору про надання мікрогранту, пунктів 20, 21 Порядку надання мікрогрантів на створення або розвиток бізнесу, затвердженого Постановою КМУ від 21.06.2022 № 738, постановлено вжити заходи з повернення фізичною особою-підприємцем Коваль О.М. коштів мікрогранту в сумі 200 000 грн у зв`язку із встановленням факту невиконання умов договору мікрогранту від 27.11.2024, заяви приєднання до договору мікрогранту та бізнес-плану.

01.08.2025 позивач звернувся до відповідачки з повідомленням про відшкодування коштів № 09/2080, в якому пропонував перерахувати суму 200 000 грн протягом одного місяця з дня отримання цієї претензії на відповідний рахунок.

Згідно з наданим позивачем рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, вказане повідомлення вручено відповідачці 06.08.2025.

Позивач стверджує, що відповідачка мікрогрант у сумі 200 000 грн не повернула, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Розглядаючи спір суд враховує такі положення чинного законодавства.

Суд встановив, що 27.11.2024 між Державним центром зайнятості та ФОП Коваль О.М. укладено договір про надання мікрогранту шляхом приєднання відповідачки до всіх його умов в цілому шляхом надання Уповноваженому банку заяви про приєднання до умов цього договору.

Правовідносини між сторонами врегульовані Законом України "Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні" та Порядком надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.06.2022 № 738 (далі - Порядок № 738).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 12 Закону України "Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні", державна підтримка надається суб`єктам малого і середнього підприємництва, які відповідають критеріям, встановленим частиною третьою статті 55 Господарського кодексу України. Державна підтримка передбачає формування програм, в яких визначається механізм цієї підтримки. Програми державної підтримки розробляються та впроваджуються спеціально уповноваженим органом у сфері розвитку малого і середнього підприємництва із залученням інших центральних органів виконавчої влади та громадських організацій, що представляють інтереси суб`єктів малого і середнього підприємництва. Державні програми підтримки затверджуються Кабінетом Міністрів України в установленому законом порядку.

Надання фінансової державної підтримки здійснюється спеціально уповноваженим органом у сфері розвитку малого і середнього підприємництва, іншими органами виконавчої влади, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, Українським фондом підтримки підприємництва та іншими загальнодержавними фондами, регіональними та місцевими фондами підтримки підприємництва. Фінансова державна підтримка надається за рахунок державного та місцевих бюджетів. (ч. 1 ст. 16 Закону України "Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні")

Основними видами фінансової державної підтримки є: 1) часткова компенсація відсоткових ставок за кредитами, що надаються на реалізацію проектів суб`єктів малого і середнього підприємництва; 2) часткова компенсація лізингових, факторингових платежів та платежів за користування гарантіями; 3) надання гарантії та поруки за кредитами суб`єктів малого і середнього підприємництва; 4) надання кредитів, у тому числі мікрокредитів, для започаткування і ведення власної справи; 5) надання позик на придбання і впровадження нових технологій; 6) компенсація видатків на розвиток кооперації між суб`єктами малого і середнього підприємництва та великими підприємствами; 7) фінансова підтримка впровадження енергозберігаючих та екологічно чистих технологій; 8) інші види не забороненої законодавством фінансової державної підтримки. (ч. 2 ст. 16 Закону України "Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні")

Порядок використання коштів державного бюджету для фінансової державної підтримки суб`єктів малого і середнього підприємництва затверджується відповідно до вимог бюджетного законодавства. (ч. 3 ст. 16 Закону України "Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні")

Джерелами фінансування надання мікрогрантів отримувачам є, зокрема, кошти державного бюджету, у тому числі кошти, що надходять на рахунок Мінекономіки "Фонд підтримки малого та середнього бізнесу", відкритий у Національному банку, на який зараховуються добровільні внески (благодійні пожертви) від фізичних та юридичних осіб приватного права та/або публічного права в національній та іноземній валюті. (п. 1 Порядку № 738)

Розмір мікрогранту, який надається одному отримувачу, визначається відповідно до його запиту, але не менше 50000 гривень та не перевищує 250000 гривень включно у разі зобов`язання отримувача створити не менше двох робочих місць після отримання мікрогранту та прийняття на них працівників на умовах, визначених цим Порядком. (п. 4 Порядку № 738)

Надання мікрогрантів за рахунок джерел, передбачених абзацом сьомим пункту 1 цього Порядку, здійснюється Мінекономіки через АТ "Ощадбанк", АТ КБ "ПриватБанк" (далі - уповноважені банки) на підставі рішень Державного центру зайнятості, включених до подання про надання мікрогрантів (далі - подання), відповідно до договору про взаємодію між Мінекономіки, уповноваженим банком та Державним центром зайнятості (далі - договір про взаємодію 1). (абз. 1 п. 6 Порядку № 738)

Рішення про надання мікрогранту приймається Державним центром зайнятості протягом 15 робочих днів з дня кінцевого строку подання заяв на основі інформації уповноваженого банку, яка включає результати перевірки ділової репутації отримувача та відомостей, зазначених у заяві, а також оцінку співбесіди з отримувачем, проведеної регіональними центрами зайнятості, та документальне підтвердження отримувачем відсутності даних щодо наявності судових справ, відкритих виконавчих проваджень, арешту/конфіскації майна (активів) у разі отримання таких даних з автоматизованих систем та відсутності податкового боргу. Порядок обміну та передачі документів між уповноваженим банком та Державним центром зайнятості визначається договором про взаємодію. Строк прийняття рішень про надання мікрогранту може бути перенесено на наступні періоди, встановлені Мінекономіки відповідно до абзацу п`ятого пункту 9 цього Порядку, у зв`язку з обставинами, спричиненими збройною агресією Російської Федерації, в тому числі через обмеження та/або припинення постачання електричної енергії. (п. 17 Порядку №738)

Суд зауважує, що відповідно до абз. 3 п. 20 Порядку № 738, обов`язковою умовою договору мікрогранту, крім надання мікрогранту отримувачам, визначеним абзацами другим та п`ятим пункту 4 цього Порядку, є створення протягом шести місяців з дня зарахування коштів на рахунок отримувача в уповноваженому банку робочих місць залежно від розміру мікрогранту, визначеного пунктом 4 цього Порядку, та працевлаштування на них осіб на строк не менш як 24 місяці протягом трирічного строку реалізації проекту. У разі призову отримувача на військову службу під час мобілізації або укладення контракту на проходження військової служби, що підтверджується відповідними документами та заявою на ім`я керівника регіонального центру зайнятості, виконання обов`язкової умови договору мікрогранту тимчасово зупиняється та продовжується після демобілізації отримувача. Під виконанням обов`язкової умови щодо створення робочих місць у цьому Порядку слід розуміти створення робочих місць понад штатну чисельність працівників на дату подання заяви на отримання мікрогранту або створення робочих місць у зв`язку з утворенням нового суб`єкта господарювання.

Відповідно до змісту Заяви про приєднання від 27.11.2024, укладення договору внаслідок приєднання отримувача до його умов передбачає надання мікрогранту в розмірі 250 000 грн. У вказаній Заяві про приєднання зазначено, що обов`язковою умовою, виконання якої повинен забезпечити отримувач протягом строку дії договору, є створення робочих місць у кількості 2 (двох).

04.12.2024 на рахунок ФОП Коваль О.М. перерахована сума мікрогранту у розмірі 250 000 грн, отже у відповідачки виник обов`язок у строк протягом шести місяців з дня зарахування коштів на рахунок отримувача створити два робочі місця та працевлаштувати на них осіб на строк не менш як на 24 місяці.

Як зазначив позивач, за даними Єдиної інформаційно-аналітичної системи Державної служби зайнятості в підрозділі ПОУ (ЄДРС), новостворені робочі місця у відповідачки відсутні, інформація про працевлаштування найманих працівників відсутня, інформація про сплату ЄСВ та інших обов`язкових податків та зборів також відсутня.

Вказані доводи позивача відповідачка не спростувала, доказів працевлаштування двох осіб на строк не менш як на 24 місяці суду не надала.

З викладеного випливає, що ФОП Коваль О.М. вказану обов`язкову умову не виконала і у строк до 04.06.2025 не створила два робочі місця та не працевлаштувала на них відповідних двох осіб, що підтверджується також Актом перевірки від 27.05.2025.

Відповідно до п. 8 розділу VII Договору, у разі несвоєчасного та/або неповного виконання пунктів 20, 21 Порядку сума мікрогранту вважається заборгованістю, стягнення якої здійснюється ДЦЗ та/або регіональним центром зайнятості в судовому порядку.

У разі невиконання обов`язкової умови договору мікрогранту, зокрема нестворення отримувачем робочих місць протягом шести місяців з дня зарахування коштів на його рахунок та непрацевлаштування на них осіб згідно з умовами цього Порядку, сума мікрогранту протягом одного місяця після закінчення такого шестимісячного періоду повертається отримувачем у повному обсязі уповноваженому банку на рахунок, з якого здійснюється перерахування мікрогранту. (абз. 8 п. 20 Порядку № 738)

Рішення про повернення коштів мікрогранту приймаються регіональними центрами зайнятості. (абз. 15 п. 20 Порядку № 738)

Так наказом Черкаського ОЦЗ від 30.07.2025 № 102 Про повернення коштів мікрогранту, згідно висновків акту № 2025-05-27 від 27.05.2025 перевірки дотримання умов договору про надання мікрогранту, пунктів 20, 21 Порядку надання мікрогрантів на створення або розвиток бізнесу, затвердженого Постановою КМУ від 21.06.2022 № 738, постановлено вжити заходи з повернення фізичною особою-підприємцем Коваль О.М. коштів мікрогранту в сумі 200 000 грн у зв`язку із встановленням факту невиконання умов договору мікрогранту від 27.11.2024, заяви приєднання до договору мікрогранту та бізнес-плану.

Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку про те, що ФОП Коваль О.М. у порушення умов Договору не виконала обов`язкову умову, а саме створення протягом шести місяців двох робочих місць та працевлаштування на них осіб на строк не менш як на 24 місяці, наслідком чого, відповідно до умов Договору та Порядку № 738 є обов`язок ФОП Коваль О.М. повернути уповноваженому банку надані кошти мікрогранту.

Як уже встановлено судом, 25.07.2025, згідно з квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки 13, відповідачка перерахувала отримувачу - ВАТ "Державний ощадний банк України" 50 500 грн (ком. збір банку - 500 грн), чим частково виконала свій обов`язок щодо повернення коштів мікрогранту в сумі 50 000 грн.

Водночас доказів повернення мікрогранту в сумі 200 000 грн суду не надано.

Отже вимога позивача про стягнення з відповідачки 200 000 грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідачку.

Дослідивши клопотання відповідачки про розстрочення повернення коштів мікрогранту, суд дійшов висновку, що за змістом таке клопотання є заявою про розстрочення виконання рішення.

Суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. (ч. 1 ст. 239 ГПК України)

Відповідно до ст. 331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. (абз. 1 ч. 1) Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. (ч. 2) Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. (абз. 1 ч. 3) Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. (ч. 4) Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. (ч. 5)

Також суд враховує, що вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Тобто, підставою для розстрочки виконання рішення має бути існування об`єктивних, непереборних, виняткових обставин, що ускладнюють вчасне виконання рішення.

При цьому, розстрочка виконання рішення є правом, а не обов`язком суду, яке, до того ж, реалізується у будь-який час від набрання рішенням законної сили та до його фактичного повного виконання, але виключно у виняткових випадках та за наявністю підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Таким чином, особа, яка подала заяву про відстрочку або розстрочку виконання рішення повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі. До заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи ускладнення виконання рішення.

В обґрунтування заяви про розстрочення повернення коштів мікрогранту відповідачка зазначає, що сума наданого їй мікрогранту становить 250 000 грн. Вказані кошти планувались на розвиток існуючого бізнесу - салону краси. Зокрема, частина грошових коштів була використана відповідачкою на закупівлю обладнання, сировини, оренду приміщення. Відповідачка стверджує, що частину коштів в сумі 50 500 грн вона повернула 25.07.2025. Однак 23.07.2025 орендодавець в односторонньому порядку розірвав з нею договір оренди наданого їй приміщення, у зв`язку з чим вона була змушена в терміновому порядку шукати нове приміщення для розміщення салону краси та перевезення всього майна та обладнання. 16.06.2025 відповідачкою укладено новий договір оренди № 17/06 на оренду нежитлового приміщення та сплачено орендодавцю орендну плату за перший та останній місяці оренди в сумі 24 000 грн. Вказане орендоване приміщення їй підходило для подальшого здійснення підприємницької діяльності, але у стані, що потребує проведення ремонтних робіт, щоб привести його у стан, необхідний для повноцінного використання в якості салону краси, тому відповідачка вимушена була розпочати необхідні ремонтні роботи в цьому приміщенні, які проводились більше трьох місяців поспіль та витрати, на які загалом склали 150 000 грн. Відповідачка стверджує, що в результаті усі перелічені вище обставини загалом призвели до того, що у неї виникли значні фінансові витрати, які негативно вплинули на її фінансові можливості. Тому на сьогодні вона перебуває в скрутному фінансовому становищі та не має фінансової можливості повернути одночасно всю суму коштів наданого їй мікрогранту.

На підтвердження викладених обставин відповідачка надала суду копію першої сторінки Договору оренди № 17/06 від 16.06.2025 та копію Акта приймання-передачі орендованих приміщень від 23.07.2025 про повернення приміщень орендодавцю.

З викладеного відповідачкою випливає, що договір оренди приміщень розірвано 23.07.2025, а новий договір оренди нею з новим орендодавцем укладено 16.06.2025, тобто ще до моменту підписання Акта приймання-передачі орендованих приміщень 23.07.2025 за адресою Гоголя, 137, в оренді відповідачки уже перебували приміщення по вул. праведниці Шулежко, 67.

Суд зауважує, що строк виконання відповідачкою обов`язкової умови з працевлаштування двох осіб сплив 04.06.2025, тобто ще до виникнення зазначених відповідачкою обставин, які зумовили необхідність пошуку нового приміщення. Після повернення 25.07.2025 50 000 грн мікрогранту відповідачка протягом більше ніж чотирьох місяців не здійснила жодних сплат з повернення мікрогранту та не надала доказів.

На підтвердження викладених обставин скрутного матеріального становища відповідачка не надала суду жодних доказів, які могли б підтвердити викладене.

Суд враховує, що згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

У зв`язку з тим, що відстрочка та розстрочка подовжує період відновлення порушеного права стягувача при їх наданні суди, в цілях вирішення питання про можливість їх надання, а також визначення строку подовження виконання рішення суду повинні враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення.

Несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції, згідно з якою кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру, а у системному розумінні цієї норми та національного закону суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку. Крім того, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого виконання. Межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначені судом. Присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже, сама можливість надання відстрочки та розстрочки виконання судового акта повинна носити виключний характер.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чіжов проти України" (заява № 6962/02) зазначено, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені у статті 6 Конвенції.

Статтею 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи викладене, суд відмовляє в задоволенні клопотання відповідачки про розстрочення повернення коштів мікрогранту.

Керуючись ст. 74, 76 - 77, 233, 236-241, 247, 251-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Коваль Ольги Миколаївни ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Черкаського обласного центру зайнятості (ідентифікаційний код 02771598, вул. Володимира Ложешнікова, 56, м. Черкаси, Черкаська обл., 18008) 200 000 грн шляхом перерахування на рахунок НОМЕР_2 Уповноваженого банку АТ "Ощадбанк".

Стягнути з фізичної особи-підприємця Коваль Ольги Миколаївни ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Черкаського обласного центру зайнятості (ідентифікаційний код 02771598, вул. Володимира Ложешнікова, 56, м. Черкаси, Черкаська обл., 18008) на рахунок № UA0706382, банк: Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО - 820172, код ЄДРПОУ - 02771598 3 028 грн витрат зі сплати судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Відмовити у задоволенні клопотання фізичної особи-підприємця Коваль Ольги Миколаївни про розстрочку виконання рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати позивачу за допомогою системи "Електронний суд", відповідачці - поштою.

Суддя Зоя ЗАРІЧАНСЬКА