ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.12.2025 Справа №905/1171/25

Господарський суд Донецької області у складі судді Аксьонової К.І., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги», м.Дніпро, Дніпропетровська область,

до відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Авдіївський завод Буддеталь», м.Авдіївка, Донецька область,

про стягнення заборгованості у сумі 157732,11грн, 3% річних у сумі 10047,29грн, інфляційних втрат у сумі 35060,35грн, всього 202839,75грн,

без виклику сторін

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги», м. Дніпро, Дніпропетровська область, звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з додатковою відповідальністю «Авдіївський завод Буддеталь», м. Авдіївка, Донецька область, про стягнення заборгованості у сумі 157732,11грн, 3% річних у сумі 10047,29грн, інфляційних втрат у сумі 35060,35грн, всього 202839,75грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за договором постачання електричної енергії споживачу НОМЕР_1 від 01.01.2019 в частині здійснення повної та своєчасної оплати за поставлену електроенергію.

Рух справи.

Провадження у справі суд відкрив ухвалою від 11.11.2025; розгляд справи вирішив здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін в порядку ч.5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України.

Всупереч положенням ч. 6 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України відповідач не зареєстрував електронний кабінет в системі «Електронний суд».

Повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі №905/1171/25 суд здійснив в порядку ст.12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» шляхом розміщення 14.11.2025 відповідного оголошення на офіційному вебсайті судової влади України.

Крім того суд здійснив направлення ухвали від 14.11.2025 на електронну адресу відповідача (згідно з даними ЄДРПОУ та за відомостями листа відповідача №8 від 08.05.2023). Ухвала доставлена до електронної скриньки відповідача 12.11.2025, про що свідчить довідка про доставку електронного листа.

Зв`язок з відповідачем за телефонними номерами та , інформація про які наявна в листі відповідача від 08.05.2023 №8 щодо належних засобів зв`язку, не встановлений, про що працівниками суду складені телефонограми.

Отже суд вчинив всі можливі дії з метою повідомлення відповідача про судове провадження у справі.

Відповідач також мав можливість ознайомитись з процесуальними документами у справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua), який є відкритим для доступу на офіційному вебпорталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Правом на подання відзиву на позовну заяву у встановлений ухвалою про відкриття провадження у справі строк відповідач не скористався, клопотань про продовження цього строку не подав.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Зважаючи на те, що під час розгляду справи судом було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору процесуальних прав, передбачених ст. ст. 42, 46 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу по суті.

Враховуючи ненадання відповідачем відзиву у встановлений ухвалою про відкриття провадження у справі строк, суд згідно з положеннями ст.178 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №429 від 14.06.2018 Товариству з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачам.

До матеріалів справи позивачем надано договір про постачання електричної енергії споживачу та публічну комерційну пропозицію «Базова» постачальника електричної енергії Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги», яка є додатком №2 до договору, розміщені на офіційному сайті https://www.dn.yasno.com.ua/.

Для проведення розрахунків з відповідачем як фактичним споживачем електричної енергії позивач відкрив Товариству з додатковою відповідальністю «Авдіївський завод Буддеталь» особовий рахунок НОМЕР_1.

Відповідач своєю чергою здійснював оплати за отриману від позивача електричну енергію, зокрема на суму 151314,96грн, що підтверджується банківською випискою за 14.03.2019.

Вказане свідчить про приєднання відповідача до умов публічного договору про постачання електричної енергії споживачу, розміщеного на офіційному сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» https://www.dn.yasno.com.ua/, шляхом споживання електричної енергії у спірний період.

Відомостей про наявність заперечень відповідача проти приєднання до умов публічного договору про постачання електричної енергії споживачу та фактичного споживання електричної енергії матеріали справи не містять.

Наявний в матеріалах справи договір та комерційна пропозиція «Базова» постачальника електричної енергії Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги», яка є додатком №2 до договору, свідчить про наступне.

Відповідно до п.п. 1.1-1.2 договору НОМЕР_1 від 01.01.2019 цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником та укладається сторонами з урахуванням ст. ст. 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання споживача до цього договору, згідно з заявою-приєднання яка є додатком до договору.

Умови договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, №312 від 14.03.2018 та є однаковими для всіх споживачів (п.1.2 договору).

Згідно з п.2.1 договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору.

Постачання електричної енергії споживачу здійснюється, якщо: 1) об`єкт споживача підключений до мереж Оператора системи, у встановленому законодавством порядку; 2) постачальник за договором з Оператором системи отримав доступ до мереж та можливість продажу електричної енергії на території діяльності Оператора системи; 3) споживач є стороною діючого договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії споживачу, на підставі якого споживач набуває право отримувати послугу з розподілу/передачі електричної енергії; 4) за усіма точками комерційного обліку на об`єкті (об`єктах) споживача, за якими здійснюється (планується) постачання електричної енергії, укладено договір про надання послуг комерційного обліку електричної енергії, крім випадків, коли роль постачальника послуг комерційного обліку виконує оператор системи розподілу, до мереж якого приєднаний цей споживач; 5) відсутній факт припинення/призупинення постачання електричної енергії або надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у випадках, передбачених законодавством у сфері енергетики; 6) відсутня прострочена заборгованість за договорами про постачання електричної енергії або про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії; 7) споживач відповідає критеріям обраної ним комерційної пропозиції (п.2.2 договору).

Датою початку постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднанні, яка є додатком до цього договору, якщо інша дата не визначена комерційною пропозицією, але у будь-якому випадку не раніше строку початку дії договору (п.31 договору).

Пунктами 3.4 договору передбачено, що постачальник за договором не має права вимагати від споживача будь-якої іншої оплати за електричну енергію, що не визначена у комерційній пропозиції, яка є додатком до цього договору.

Розділ 5 договору визначає ціну, порядок обліку та оплати електричної енергії.

Споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком до цього договору (п.5.1 договору). Спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції постачальника. Для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується один спосіб визначення ціни електричної енергії (п.5.2 договору). Розрахунковим періодом за договором є календарний місяць (п.5.5 договору). Розрахунки споживача за договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника. Оплата вартості електричної енергії за цим договором здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спеціальний рахунок постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за куповану електричну енергію відповідно до умов цього договору. Поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника зазначається у платіжних документах постачальника, у тому числі у разі його зміни (п.5.6 договору). Оплата рахунка постачальника за договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений в рахунку, який не може бути меншим 5 робочих днів з моменту отримання його споживачем, або протягом 5 робочих днів від дати, зазначеної в комерційній пропозиції щодо оплати рахунку, оформленого споживачем (п.5.7 договору). Споживач здійснює оплату за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії або постачальнику в складі вартості (ціни) електричної енергії, або безпосередньо оператору системи, з яким споживач має діючий договір споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії. Спосіб оплати за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції, яка є додатком до цього договору. Постачальник зобов`язаний при виставленні рахунку за електричну енергію споживачу окремо вказувати суму вартості оплачуваної послуги з розподілу (передачі) електричної енергії у складі оплати вартості електричної енергії (п.5.8 договору).

Відповідно до п.4.1 комерційної пропозиції, яка є додатком №2 до договору про постачання електричної енергії споживачу НОМЕР_1 від 01.01.2019, визначений такий порядок оплати: 100% попередня оплата заявлених обсягів споживання електричної енергії не пізніше ніж за 30 календарних днів до дати початку розрахункового періоду з наступним перерахунком (остаточним розрахунком), що проводиться за фактично відпущену електричну енергію. Після закінчення розрахункового періоду остаточний розрахунок (перерахунок) здійснюється за фактичним обсягом споживання електричної енергії (п.4.3 комерційної пропозиції).

За умовами п.5.2 комерційної пропозиції рахунок за фактично відпущену електричну енергію формується споживачем самостійно в сервісі «Особовий кабінет» з моменту реєстрації споживача в сервісі не пізніше 24 годин після закінчення розрахункового періоду. Рахунок за фактично відпущену електричну енергію, надається постачальником споживачу не пізніше п`ятого робочого дня з дати завершення розрахункового періоду у відповідному центрі обслуговування, якщо клієнт не є користувачем сервісу «Особовий кабінет». У разі неотримання рахунку споживачем в центрі обслуговування або у сервісі «Особовий кабінет», постачальник не пізніше ніж на шостий робочий день після закінчення розрахункового періоду направляє рахунок клієнту на ел адресу споживача, зазначену в заяві приєднанні (в такому випадку датою отримання рахунку вважається дата направлення постачальником ел. листа). Надані постачальником рахунки за фактично відпущену електричну енергію підлягають оплаті споживачем, протягом п`яти робочих днів з дати отримання.

У відповідності до п.5.3 договору остаточний розрахунок здійснюється не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.

Договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набуває чинності з дати подання споживачем заяви-приєднання, якщо інше не встановлено комерційною пропозицією Умови договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної споживачем у заяві-приєднанні та сплати рахунку (квитанції) постачальника (п.13.1 договору).

Згідно з розділом 10 комерційної пропозиції договір на умовах цієї комерційної пропозиції укладається на строк 1 (один) рік та набирає чинності з моменту погодження (акцептування) споживачем заяви-приєднання, яка є додатком 1 до договору та оплати рахунку визначеного в п. 5.1 комерційної пропозиції. Договір вважається продовженим на кожен наступний календарний рік, якщо за 21 (двадцять один) день до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або про перегляд його умов.

Виходячи з того, що матеріали справи не містять доказів звернення сторін договору за 21 день до закінчення дії договору з заявою про припинення дії договору, суд дійшов висновку, що зобов`язання сторін за договором продовжились, отже на час виникнення спірних правовідносин договір був чинним.

Позивач у виконання своїх зобов`язань за договором НОМЕР_1 від 01.01.2019 поставив відповідачу у лютому 2023 року електричну енергію в обсязі 45491кВт*год.

Обсяг поставки електроенергії відповідачу у кількості 45491кВт*год за період лютий 2023 позивач підтверджує інформацією щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживача, яка надана оператором системи розподілу (виконує функції адміністратора комерційного обліку), ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережі».

Позивач зазначає про проведення у липні 2023 коригування нарахувань за лютий 2023 року яке, з технічних причин, включено до акту прийняття-передавання та до рахунку за липень 2023.

За результатом поставки електроенергії відповідачу за договором НОМЕР_1 від 01.01.2019 у період лютий 2023 у кількості 45491кВт*год на суму 323856,44грн з ПДВ позивачем складено та підписано зі свого боку акт прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за липень 2023 від 31.07.2023 (в який включено коригування за лютий 2023).

Позивачем виставлено відповідачу рахунок за спожиту електроенергію НОМЕР_1 від 07.08.2023 за липень 2023 з кінцевою датою сплати 14.08.2023 на суму 157732,11грн (в який включено коригування за лютий 2023 року).

При виставленні рахунку НОМЕР_1 від 07.08.2023 позивачем врахований надлишок оплати за попередні періоди на суму 224400,42грн, на підтвердження чого надано виписку по особовому рахунку відповідача за 25.07.2023.

Як пояснено позивачем акт та рахунок направлялись на електронну адресу відповідача згідно з даними ЄДРПОУ, вказані акт та рахунок також були доступні відповідачу у сервісі «Особистий кабінет». Разом з тим відомостей щодо підписання акту з боку відповідача або його обґрунтованої відмови від підписання матеріали справи не містять. Повної оплати за поставлену електричну енергію відповідач не здійснив, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Розглядаючи спір по суті позовних вимог, суд виходить з такого.

Згідно з ст. 129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Частиною другою цієї статті встановлено, що суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

З огляду на вимоги ч.ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, cплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 Цивільного кодексу України.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 626, ст. 11 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як визначено ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Закон України «Про ринок електричної енергії» визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про ринок електричної енергії» електропостачальником є суб`єкт господарювання, який здійснює продаж електричної енергії за договором постачання електричної енергії споживачу; оператор системи розподілу - юридична особа, відповідальна за безпечну, надійну та ефективну експлуатацію, технічне обслуговування та розвиток системи розподілу і забезпечення довгострокової спроможності системи розподілу щодо задоволення обґрунтованого попиту на розподіл електричної енергії з урахуванням вимог щодо охорони навколишнього природного середовища та забезпечення енергоефективності.

Частиною 2 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником; постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Поряд з цим, взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачем, а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 (далі - Правила роздрібного ринку електричної енергії).

Пунктом 1.2.7 Правил роздрібного ринку електричної енергії визначено, що постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу, який розробляється електропостачальником на основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу (додаток 5 до цих Правил) та укладається в установленому цими Правилами порядку.

Судом встановлено з офіційного вебпорталу регулятора https://www.nerc.gov.ua/ Національної комісії, що здійснює державне державне регулювання у сферах енергетики та комунальних, що відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №429 від 14.06.2018 (зі змінами відповідно до постанови НКРЕКП від 03.11.2021 № 1925) Товариство з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» є електропостачальником та отримало ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу.

За приписами п.1.2.15 Правил роздрібного ринку електричної енергії укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил. Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку). На роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами.

Відповідно до п.3.1.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії електропостачальник розміщує у відкритому доступі форму відповідного договору, який пропонується споживачам до укладення. До договору про постачання електричної енергії споживачу або договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відповідний електропостачальник має розробити з урахуванням вимог законодавства публічні комерційні пропозиції та розмістити їх на своїх офіційних веб-сайтах та на сайті Регулятора.

Згідно з п.3.1.7 зазначених правил договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником. У разі офіційного оприлюднення комерційної пропозиції електропостачальник не має права відмовити споживачу у приєднанні до договору на умовах цієї комерційної пропозиції, якщо технічні засоби вимірювання та обліку електричної енергії забезпечують виконання сторонами умов комерційної пропозиції. На вимогу споживача електропостачальник має надати письмовий примірник договору, підписаний з його боку.

Як визначено у абз.5 п.13 розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії» фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Для проведення розрахунків позивачем було відкрито відповідачу особовий рахунок НОМЕР_1.

Відомостей щодо наявності у відповідача заперечень щодо укладання договору про постачання електричної енергії споживачу 01.01.2019 НОМЕР_1 між Товариством з додатковою відповідальністю «Авдіївський завод Буддеталь» (споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» (постачальник) матеріали справи не містять.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець, взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно з ч.1 ст.634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст.275 Господарського кодексу України, який був чинний у спірному періоді, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України «Про ринок електричної енергії».

Згідно з ч.1 ст.174 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до п.38 ч.1 ст.1 Закону України «Про ринок електричної енергії» комерційний облік електричної енергії - сукупність процесів та процедур із забезпечення формування даних щодо обсягів виробленої, відпущеної, переданої, розподіленої, спожитої, імпортованої та експортованої електричної енергії у визначений проміжок часу з метою використання таких даних для здійснення розрахунків між учасниками ринку.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про ринок електричної енергії» оператор системи розподілу забезпечує комерційний облік відповідно до цього Закону, правил ринку та кодексу комерційного обліку, інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

За умовами п. 4.3 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018, відомості, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

Відповідно до п.п. 4.12, 4.13 Правил роздрібного ринку електричної енергії розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку.

До запуску електронної платформи Датахаб адміністратора комерційного обліку функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії, у тому числі адміністрування процедури зміни постачальника електричної енергії у межах території ліцензованої діяльності, виконує відповідний оператор системи розподілу (п. 10 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 в редакції, чинній у спірний період, до внесення змін постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1142 від 19.06.2024).

Функції адміністратора комерційного обліку з врахуванням положень п. 9, п. 10 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 та відповідно до ч. 1 ст. 53 Закону України «Про ринок електричної енергії» покладаються на оператора системи передачі/оператора системи розподілу (ОСП/ОСР).

Функції адміністратора комерційного обліку щодо відповідача здійснює оператор системи розподілу ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережі».

За вимогами п. 9.1.1 розділу ІХ Кодексу комерційного обліку електричної енергії обмін даними між адміністратором комерційного обліку, постачальником послуг комерційного обліку та учасниками ринку здійснюється у вигляді електронних документів.

Пунктом 8.6.1 Кодексу комерційного обліку електричної енергії, визначено, що зчитування показників з лічильників, встановлених у споживачів, може здійснюватися споживачем, а також оператором системи або ППКО (у ролі ОЗД) відповідно до цього Кодексу та умов договору.

Електропостачальник зобов`язаний сплачувати своєчасно та в повному обсязі за електричну енергію, куплену на ринку електричної енергії, та послуги, що надаються на ринку електричної енергії (п.7 ч.2 ст.57 Закон України «Про ринок електричної енергії»).

Відповідно до п.1 ч.3 ст.58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Згідно з п.п.4.1.,4.2. гл.4 Правил роздрібного ринку електричної енергії розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюється у грошовій формі відповідно до укладених договорів. Послуги з розподілу та електричної енергії оплачуються відповідно до умов договору споживача з електропостачальником або споживачем, або електропостачальником на зазначений у відповідних договорах поточний рахунок оператора системи.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

В силу ч.1 ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч.ч.1,7 ст.193 Господарського кодексу України.

У виконання умов договору НОМЕР_1 від 01.01.2019 з постачання відповідачу електроенергії у період лютий 2023 в обсязі 45491кВт*год на суму 323856,44грн з ПДВ позивачем складено та підписано зі свого боку акт прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за липень 2023 від 31.07.2023 (в який включено коригування за лютий 2023). Акти складені та підписані з боку позивача.

Позивачем виставлено відповідачу рахунок за спожиту електроенергію НОМЕР_1 від 07.08.2023 за липень 2023 з кінцевою датою сплати 14.08.2023 на суму 157732,11грн (в який включено коригування за лютий 2023 року).

При виставленні рахунку НОМЕР_1 від 07.08.2023 позивачем врахований надлишок оплати за попередні періоди на суму 224400,42грн, на підтвердження чого надано виписку по особовому рахунку відповідача за 25.07.2023.

З наданих позивачем до матеріалів справи роздруківок електронного листування вбачається, що вказані акт прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) та рахунок 09.08.2023 були направлені відповідачу на електронну адресу споживача .

Відповідачем не надано спростувань факту споживання електроенергії за спірний період в обсягах, які визначені позивачем, як і не надано доказів оскарження вказаних у акті та рахунку постачальника обсягів спожитої електроенергії чи доказів звернення щодо отримання роз`яснень стосовно виставлених рахунків та обсягів споживання електроенергії.

Приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені у ст.129 Конституції України та ст.ст. 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про доведеність обставин відправлення направлення акту та рахунку відповідачу та отримання їх відповідачем.

Відсутність мотивованої відмови відповідача від підписання акту за договором зумовлює висновок суду про їх прийняття, отже передання позивачем електроенергії відповідачу за договором НОМЕР_1 від 01.01.2019 надає позивачу законне очікування, що вартість поставленої електроенергії за договором буде оплачена, виходячи з погодженої сторонами вартості.

Обставини щодо знаходження на об`єкті відповідача та споживання поставленої електричної енергії третіми особами, на які посилається відповідач у листі №2 від 02.03.2023, судом до уваги не приймаються з огляду на те, що ці обставини не стосуються спірних правовідносин сторін та не впливають на зобов`язання відповідача в частині здійснення повної та своєчасної оплати за отриману від позивача електроенергію.

Разом з тим відповідач не здійснив розрахунку за поставлену позивачем у лютому 2023 електричну енергію у сумі 157732,11грн у визначений розділом 5 комерційної пропозиції (додаток №2 до договору НОМЕР_1 від 01.01.2019) строк - протягом п`яти робочих днів з дати отримання рахунку (09.08.2023), тобто за актом за липень 2023 від 31.07.2023 до 16.08.2023 включно, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість за договором НОМЕР_1 від 01.01.2019 у розмірі 157732,11грн.

Невиконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань з оплати вартості поставленої електроенергії є порушенням зобов`язання (неналежним виконанням) в розумінні ст.610 Цивільного кодексу України, з огляду на що відповідач згідно з ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України є боржником, який прострочив виконання зобов`язання.

Враховуючи відсутність доказів сплати заборгованості у сумі 157732,11грн, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за договором постачання електричної енергії споживачу НОМЕР_1 від 01.01.2019 у сумі 157732,11грн, отже, позов в цій частині підлягає задоволенню.

Розглядаючи позов в частині стягнення з відповідача на підставі ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України інфляційних втрат у сумі 35060,35грн за періоди з 01.09.2023 по 30.06.2025 та 3% річних у сумі 10047,29грн за період з 17.08.2023 по 30.09.2025, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунки 3% річних та інфляційних втрат за заявлені позивачем періоди прострочення, суд встановив, що розрахунки позивача є методологічно та арифметично правильними та відповідають фактичним обставинам справи.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про задоволення позову в частині стягнення з відповідача 3 % річних у сумі 10047,29грн та інфляційних втрат у сумі 35060,35грн.

Розподіл судових витрат.

З огляду на задоволення позовних вимог за приписами п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на відповідача. Інших судових витрат сторонами до розподілу не заявлено.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 210, 233, 236-237, 239-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Авдіївський завод Буддеталь» (86060, Донецька область, м. Авдіївка, проїзд Індустріальний, б. 22Б, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» (49044, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Січових стрільців, б. 4Д, ) заборгованість у сумі 157732,11грн, 3% річних у сумі 10047,29грн, інфляційні втрати у сумі 35060,35грн та витрати зі сплати судового збору у сумі 2434,08грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення суд склав та підписав 12.12.2025.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення суд підписав без його проголошення.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було підписано лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку, визначеному ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя К.І. Аксьонова