РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.12.2025Справа № 910/8870/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ґудвеллі Україна"

до Державного підприємства "Гарантований покупець"

про стягнення 12761081,40 грн.

Суддя: Людмила ШКУРДОВА.

Секретар с/з (помічник судді): Дмитро БОЖКО.

Представники сторін: згідно з протоколом судового засідання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ґудвеллі Україна" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Гарантований покупець" про стягнення 12660965,59 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором № 12071/01 від 29.02.2016 р. в частині оплати купленої ним у позивача у жовтні 2021 р., травні-вересні, листопаді, грудні 2022 р., лютому-липні, вересні 2023 р., січні, квітні-червні, липні, серпні, вересні, грудні 2024 р. та січні-квітні 2025 р. електроенергії, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача 10560202,17 грн. основного боргу, 438119,14 грн. 3% річних та 1662644,28 грн. інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.07.2025 р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/8870/25 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання та встановлено сторонам строк для подання до суду заяв по суті спору.

Рух справи відображено у процесуальних документах суду та заявах по суті спору.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначає, що:

- наявність заборгованості ОСП перед відповідачем щодо наданої у розрахунковому місяці послуги виключає виникнення зобов`язання відповідача з оплати вартості відпущеної продавцями за «зеленим» тарифом електричної енергії попереднього розрахункового місяця в частині, пропорційній до розміру заборгованості ПрАТ «НЕК «Укренерго» перед гарантованим покупцем за послугу у такому місяці;

- оскільки за розрахункові місяці вересень-грудень 2022 р., лютий- липень 2023 р., вересень 2023 р., січень, квітень-грудень 2024 р. та січень-квітень 2025 р., ПрАТ «НЕК «Укренерго» не сплатило послугу в повному обсязі, зобов`язання відповідача перед позивачем за вказані розрахункові періоди, у розумінні ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, не виникли;

- факту порушення відповідачем порядку розрахунків, встановлених нормативно-правовими актами, які регулюють діяльність на ринку відновлювальної електроенергетики в особливий період, позивачем не доведено;

- у разі відхилення судом доводів відповідача, розмір заявлених до стягнення відсотків річних та інфляційних втрат має бути зменшений судом до мінімально можливого.

Заперечуючи проти доводів відповідача, позивач зазначає, що:

- саме лише посилання відповідача на те, що порушення грошового зобов`язання сталося не з його вини, не може бути прийнято судом до уваги, оскільки недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника не є підставою для звільнення відповідача від виконання своїх договірних зобов`язань, у тому числі, в частині здійснення повної та своєчасної оплати вартості обсягу електричної енергії за «зеленим тарифом», поставленої у спірний період;

- посилання відповідачем у відзиві на наказ Міністерства енергетики України № 140 від 28.02.2022 р. «Про розрахунки на ринку електричної енергії» є хибним, оскільки наказ № 140 є таким, що не набрав чинності і не може бути застосований;

- наказом Міністерства енергетики України № 206 від 15.06.2022 р. «Про розрахунок з виробниками за «зеленим тарифом»» не змінено ані умови договору, ані положення Порядку/Порядку продажу електричної енергії споживачами;

- розмір процентів річних, нарахований позивачем до стягнення з відповідача, становить законодавчо встановлений мінімум у розмірі трьох процентів річних, а тому не може бути зменшений судом.

02.09.2025 р. до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Ґудвеллі Україна" надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, яку у судовому засіданні 11.11.2025 р. суд прийняв до розгляду.

У зв`язку з прийняттям судом заяви про збільшення розміру позовних вимог, подальший розгляд справи № 910/8870/25 здійснюється за вимогами ТОВ "Ґудвеллі Україна" до ДП "Гарантований покупець" про стягнення 10560202,17 грн. основного боргу, 479781,31 грн. 3% річних та 1721097,92 грн. інфляційних втрат.

11.11.2025 р. суд закрив підготовче провадження та призначив справу № 910/8870/25 до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні 02.12.2025 р. проголошено скорочене рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

29.02.2016 р. між Державним підприємством «Енергоринок», правонаступником якого є Державне підприємство "Гарантований покупець", та Товариством з обмеженою відповідальністю «Даноша», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Ґудвеллі Україна", укладено договір № 12071/01, до якого сторонами укладено ряд додаткових угод: додаткова угода № 12072/01 від 29.02.2016 р., додаткова угода № 12969/01 від 29.12.2016 р., додаткова угода № 13192/01 від 16.03.2017 р., додаткова угода № 13680/01 від 20.06.2017 р., додаткова угода № 14433/01 від 22.11.2017 р., додаткова угода № 14151/01 від 31.08.2017 р., додаткова угода № 15036/1 від 12.04.2018 р., додаткова угода № 1302/01/20 від 29.04.2020 р., додаткова угода № 600/01/21 від 16.02.2021 р., додаткова угода № 1974/02/21 від 20.07.2021 р., додаткова угода № 370/02/22 від 22.02.2022 р., додаткова угода № 1378/07/23 від 25.05.2023 р., додаткова угода № 2156/07/24 від 29.02.2024 р., додаткова угода № 5297 від 04.09.2024 р., додаткова угода № 7798/07/24 від 30.12.2024 р.

Укладенням додаткової угоди № 2156/07/24 від 29.02.2024 р. сторони привели положення договору № 12071/01 від 29.02.2016 р. у відповідність до змінених норм законодавства, однак, зміст прав та обов`язків сторін залишився не змінним.

Згідно з п. 1.1 договору (тут і далі в редакції додаткової угоди № 1302/01/20 від 29.04.2020 р.) позивач (продавець за «зеленим тарифом») зобов`язується продавати, а відповідач (гарантований покупець) зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію, вироблену продавцем за «зеленим тарифом», та здійснювати її оплату відповідно до умов цього договору та законодавства України, у тому числі Порядку купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел, затвердженого постановою НКРЕКП від 26.04.2019 р. № 641, або Порядку продажу та обліку електричної енергії, виробленої споживачами, а також розрахунків за неї, затвердженого постановою НКРЕКП від 13.12.2019 р. № 2804.

Відповідно до п. 2.3 договору продавець за «зеленим» тарифом зобов`язується продавати, а гарантований покупець зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію в точках комерційного обліку електричної енергії генеруючих одиниць продавця за «зеленим» тарифом за встановленим йому «зеленим» тарифом з урахуванням надбавки до тарифу.

Пунктом 2.4 договору передбачено, що продавець за «зеленим» тарифом продає гарантованому покупцю електричну енергію відповідно до Порядку, якщо продавець є виробником за «зеленим» тарифом, або Порядку продажу електричної енергії споживачами, у разі якщо продавець є споживачем за «зеленим» тарифом, за тарифами, величини яких для кожної генеруючої одиниці за «зеленим» тарифом встановлені Регулятором, у національній валюті України.

За умовами п. 2.5 договору вартість електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у продавця за «зеленим» тарифом у розрахунковому місяці, визначається відповідно до глави 10 Порядку або глави 6 Порядку продажу електричної енергії споживачами на підставі тарифів, встановлених НКРЕП для кожної генеруючої одиниці.

Згідно з п. 3.1 договору обсяг фактично проданої та купленої електричної енергії визначається відповідно до положень глави 8 Порядку або глави 5 Порядку продажу електричної енергії споживачами на підставі даних обліку, наданих гарантованому покупцю адміністратором комерційного обліку відповідно до глави 7 Порядку або глави 4 Порядку продажу електричної енергії споживачами.

Відповідно до п. 3.2 договору розрахунок за куплену гарантованим покупцем електроенергію здійснюється грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок продавця за «зеленим» тарифом, з урахуванням ПДВ.

Пунктом 3.3 договору встановлено, що оплата товарної продукції (електричної енергії), купленої гарантованим покупцем у продавців за «зеленим» тарифом у розрахунковому місяці, та формування актів купівлі-продажу електричної енергії та актів купівлі-продажу відшкодування частки вартості врегулювання небалансу електричної енергії здійснюється відповідно до положень глави 10 Порядку або глави 6 Порядку продажу електричної енергії споживачами.

За змістом п. 4.5 договору гарантований покупець зобов`язаний купувати у продавця за «зеленим» тарифом вироблену електричну енергію за винятком обсягів електричної енергії, необхідних для власних потреб; у повному обсязі здійснювати своєчасні розрахунки за куплену у продавця за «зеленим» тарифом електричну енергію; розраховувати розмір частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії продавця за «зеленим» тарифом відповідно до глави 9 Порядку.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 30, п. 8 ч. 9 ст. 65 Закону України "Про ринок електричної енергії" виробники мають право на своєчасне та у повному обсязі отримання коштів за продану ними електричну енергію відповідно до укладених договорів на ринку електричної енергії та за допоміжні послуги.

Гарантований покупець зобов`язаний сплачувати своєчасно та в повному обсязі за електричну енергію, куплену у виробників, яким встановлено "зелений" тариф, а також у виробників, які за результатами аукціону набули право на підтримку.

Згідно з п.п. 10.1, 10.4 Порядку (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) до 15 числа (включно) розрахункового місяця відповідач здійснює оплату платежу позивачу із забезпеченням йому пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої адміністратором комерційного обліку, підписаної кваліфікованим електронним підписом (далі - КЕП), за перші 10 днів розрахункового місяця, що зазначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями позивача.

До 25 числа (включно) розрахункового місяця відповідач здійснює оплату платежу позивачу із забезпеченням йому пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої адміністратором комерційного обліку, підписаної КЕП, за перші 20 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями позивача.

Після отримання від продавця акта купівлі-продажу протягом трьох робочих днів з дати оприлюднення рішення Регулятора щодо затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці, гарантований покупець здійснює остаточний розрахунок з продавцем із забезпеченням йому 100% оплати відпущеної електричної енергії попереднього розрахункового періоду (місяця) з урахуванням авансових платежів.

Таким чином, відповідач зобов`язаний здійснювати оплату у кожному розрахунковому місяці за куплену електричну енергію у позивача у три етапи: перший - до 15 числа (включно) розрахункового місяця; другий - до 25 числа (включно) розрахункового місяця; третій (остаточний) - протягом трьох робочих днів з дати оприлюднення рішення НКРЕКП розміру вартості послуги.

Відповідно до п. 11.4 Порядку (в редакції постанови НКРЕКП від 24.01.2024 р. № 178) гарантований покупець забезпечує проведення розрахунку та здійснення оплати за відпущену продавцем за "зеленим" тарифом у попередньому розрахунковому періоді (місяці) електричну енергію протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення рішення Регулятора щодо затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору № 12071/01 від 29.02.2016 р. позивач у жовтні 2021 р., травні-вересні, листопаді, грудні 2022 р., лютому-липні, вересні 2023 р., січні, квітні-червні, липні, серпні, вересні, грудні 2024 р. та січні-квітні 2025 р. продав відповідачу електричну енергію, що підтверджується актами купівлі-продажу за жовтень 2021 р. від 31.10.2021 р., за травень 2022 р. від 31.05.2022 р., за червень 2022 р. від 30.06.2022 р., за липень 2022 р. від 31.07.2022 р., за серпень 2022 р. від 31.08.2022 р., за вересень 2022 р. від 30.09.2022 р., за листопад 2022 р. від 30.11.2022 р., за грудень 2022 р. від 31.12.2022 р., за лютий 2023 р. від 28.02.2023 р., за березень 2023 р. від 31.03.2023 р., за квітень 2023 р. від 30.04.2023 р., за травень 2023 р. від 31.05.2023 р., за червень 2023 р. від 30.09.2023 р., за липень 2023 р. від 31.07.2023 р., за вересень 2023 р. від 30.09.2023 р., за січень 2024 р. від 25.01.2024 р., за січень 2024 р. від 31.01.2024 р., за січень 2024 р. від 06.11.2024 р., за квітень 2024 р. від 30.04.2024 р., за травень 2024 р. від 31.05.2024 р., за червень 2024 р. від 30.06.2024 р., за липень 2024 р. від 31.07.2024 р., за серпень 2024 р. від 31.08.2024 р., за вересень 2024 р. від 30.09.2024 р., за жовтень 2024 р. від 31.10.2024 р., за листопад 2024 р. від 30.11.2024 р., за грудень 2024 р. від 31.12.2024 р., за січень 2025 р. від 31.01.2025 р., за лютий 2025 р. від 28.02.2025 р., за березень 2025 р. від 31.03.2025 р., за квітень 2025 р. від 30.04.2025 р., з урахуванням актів коригувань (копії містяться в матеріалах справи).

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (Регулятор) затвердила розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої гарантованим покупцем у наступні періоди:

- у жовтні 2021 р., травні, червні 2022 р. постанова № 1117 від 09.09.2022 р. (оприлюднена 12.09.2022 р.);

- у липні 2022 р. постанова № 1190 від 20.09.2022 р. (оприлюднена 21.09.2022 р.);

- у серпні 2022 р. постанова № 473 від 14.03.2023 р. (оприлюднена 15.03.2023 р.);

- у вересні, листопаді 2022 р. постанова № 946 від 15.05.2024 р. (оприлюднена 16.05.2024 р.);

- у грудні 2022 р., березні-червні 2023 р. постанова № 896 від 08.05.2024 р. (оприлюднена 10.05.2024 р.);

- у лютому, липні та вересні 2023 р. постанова № 858 від 30.04.2024 р. (оприлюднена 01.05.2024 р.);

- у січні, травні, червні 2024 р., лютому 2025 р. постанова № 529 від 08.04.2025 р. (оприлюднена 10.04.2024 р.);

- у квітні, серпні 2024 р. постанова № 193 від 11.02.2025 р. (оприлюднена 13.02.2025 р.);

- у липні 2024 р. постанова № 76 від 21.01.2025 р. (оприлюднена 23.01.2025 р.);

- у вересні 2024 р. постанова № 2418 від 30.12.2024 р. (оприлюднена 30.12.2024 р.);

- у жовтні, листопаді 2024 р. постанова № 247 від 18.02.2025 р. (оприлюднена 19.02.2025 р.);

- у грудні 2024 р. постанова № 285 від 25.02.2025 р. (оприлюднена 26.02.2025 р.);

- у січні 2025 р. постанова № 378 від 11.03.2025 р. (оприлюднена 12.03.2025 р.);

- у березні 2025 р. постанова № 753 від 20.05.2025 р. (оприлюднена 21.05.2025 р.);

- у квітні 2025 р. постанова № 916 від 18.06.2025 р. (оприлюднена 19.06.2025 р.).

У свою чергу, відповідач здійснив часткову оплату за електричну енергію, що підтверджується банківською випискою по рахунку ТОВ «Ґудвеллі Україна» за період з 01.10.2021 р. по 10.07.2025 р., а також листами про перезарахунок передплати від 27.09.2022 р., 08.12.2022 р. та 09.05.2023 р. (копії містяться в матеріалах справи). Неоплачена заборгованість відповідача становить 10560202,17 грн.

За приписами ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як підтверджується матеріалами справи, відповідач неналежним чином виконав взяті на себе зобов`язання за договором № 12071/01 від 29.02.2016 р. в частині оплати купленої ним у позивача у жовтні 2021 р., травні-вересні, листопаді, грудні 2022 р., лютому-липні, вересні 2023 р., січні, квітні-червні, липні, серпні, вересні, грудні 2024 р. та січні-квітні 2025 р. електроенергії.

Відповідач, всупереч вимогам статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України, доводів позивача не спростував, жодних доказів на доведення відсутності заборгованості або доказів належної оплати електроенергії за договором у розмірі 10560202,17 грн. суду не надав.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача 10560202,17 грн. заборгованості є обґрунтованою, підтвердженою матеріалами справи, не спростованою відповідачем та такою, що підлягає задоволенню судом.

Посилання відповідача на особливості регулювання зобов`язань сторін під час дії воєнного стану, зокрема, накази Міністерства енергетики України № 140 від 28.03.2022 р. 2022 р. "Про розрахунки на ринку електричної енергії", який був чинний до 05.07.2022 р. та № 206 від 15.06.2022 р. "Про розрахунок з виробниками за зеленим тарифом", не спростовують його обов`язку оплатити придбану у позивача електричну енергію в повному обсязі.

Доводи відповідача про те, що строк виконання зобов`язання щодо остаточного розрахунку є таким, що не настав через наявність заборгованості ПрАТ «НЕК «Укренерго» перед відповідачем відхиляються судом як необґрунтовані, оскільки абз. 2 п. 11.4 Порядку не містить положень про те, що у випадку неотримання коштів гарантованим покупцем від ОСП, строк виконання остаточного розрахунку гарантованого покупця з продавцем за «зеленим» тарифом не настає чи відкладається на строк до моменту надходження коштів, тобто є відкладальною умовою в силу приписів ч. 1 ст. 212 Цивільного кодексу України.

При цьому, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника без підтвердження цього належними доказами, яких відповідачем не надано до матеріалів справи, не є підставою для звільнення останнього від виконання своїх договірних зобов`язань, у тому числі в частині здійснення повної та своєчасної оплати вартості обсягу електричної енергії за «зеленим тарифом».

Поряд з цим, позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 479781,31 грн. 3% річних та 1721097,92 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За приписами ст.ст. 79, 86 Господарського кодексу України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується.

Перевіривши надані позивачем розрахунки інфляційних втрат та 3% річних, суд дійшов висновку, що вказані розрахунки є арифметично вірними, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 479781,31 грн. 3% річних та 1721097,92 грн. інфляційних втрат.

Щодо доводів відповідача про зменшення розміру заявлених позивачем до стягнення інфляційних втрат та 3% річних, суд зазначає таке.

Нарахування інфляційних втрат та 3% річних на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Стягнення 3% річних та інфляційних втрат не є штрафними санкціями, зокрема, неустойкою, а є особливою мірою відповідальності боржника за простроченяня грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

При цьому, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02.07.2025 р. у справі № 903/602/24 зазначила, що розмір процентів річних, який становить три проценти річних, не підлягає зменшенню судом.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ТОВ "Ґудвеллі Україна".

Решта долучених до матеріалів справи документів та висловлених учасниками процесу пояснень була ретельно досліджена судом і наведених вище висновків стосовно наявності підстав для задоволення позову не спростовує.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються судом на відповідача.

Поряд з цим, Товариство з обмеженою відповідальністю "Ґудвеллі Україна" просить суд в порядку ч. 10 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України до моменту виконання рішення нараховувати на суму основного боргу 3% річних з 03.09.2025 р.

Відповідно до ч. 10 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

Згідно з ч.ч. 11, 12 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", якщо у виконавчому документі про стягнення боргу зазначено про нарахування відсотків або пені до моменту виконання рішення, виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження розраховує остаточну суму відсотків (пені) за правилами, визначеними у виконавчому документі. До закінчення виконавчого провадження виконавець за заявою стягувача перераховує розмір остаточної суми відсотків (пені), які підлягають стягненню з боржника, не пізніше наступного дня з дня надходження заяви стягувача про такий перерахунок, про що повідомляє боржника не пізніше наступного дня після здійснення перерахунку.

Враховуючи вищевикладене та заявлене Товариством з обмеженою відповідальністю будівельно-монтажне управління "Ґудвеллі Україна" клопотання, суд вважає за можливе зазначити у резолютивній частині рішення про нарахування органом (особою), що буде здійснювати примусове виконання рішення, 3% річних на залишок основного боргу, починаючи з 03.09.2025 р. до моменту повної оплати боргу, з урахуванням приписів законодавства України.

Нарахування 3% річних має здійснюватися за наступною формулою: С х 3 х Д : К : 100, де: С - несплачена сума основного боргу (станом на час ухвалення рішення суду 10560202,17 грн.); Д - кількість днів прострочення; К - кількість днів у році, в якому наявна непогашена заборгованість.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити органу (особі), що здійснює примусове виконання рішення суду, що в разі часткової сплати відповідачем боргу, 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, за визначеною вище формулою.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства "Гарантований покупець" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 27, код 43068454) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ґудвеллі Україна" (77330, Івано-Франківська обл., Калуський р-н, с. Копанки, вул. Лісова, буд. 1, код 324642 (десять мільйонів п`ятсот шістдесят тисяч двісті дві) грн. 17 коп. основного боргу, 479781 (чотириста сімдесят дев`ять тисяч сімсот вісімдесят одну) грн. 31 коп. 3% річних, 1721097 (один мільйон сімсот двадцять одну тисячу дев`яносто сім) грн. 92 коп. інфляційних втрат, 153132 (сто п`ятдесят три тисячі сто тридцять дві) грн. 98 коп. витрат зі сплати судового збору.

3. Органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва у даній справі, здійснювати нарахування 3% річних на суму основного боргу у розмірі 10560202,17 грн., починаючи з 03.09.2025 р. до моменту виконання судового рішення в частині погашення суми основного боргу. Розрахунок 3% річних здійснювати за формулою: С х 3 х Д : К : 100, де: С - несплачена сума основного боргу (станом на час ухвалення рішення суду 10560202,17 грн.); Д - кількість днів прострочення; К - кількість днів у році, в якому наявна непогашена заборгованість.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя Людмила ШКУРДОВА

Повне рішення складено та підписано 12.12.2025 р.