ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2025 р. Справа№ 925/1862/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Майданевича А.Г.

Ткаченка Б.О.

за участю секретаря судового засідання: Ніконенко Є.С.

за участю представників сторін згідно із протоколом судового засідання

від позивача: не з`явились, про дату, місце та час судового засідання повідомлені належним чином;

від відповідача: не з`явились, про дату, місце та час судового засідання повідомлені належним чином;

від третьої особи: не з`явились, про дату, місце та час судового засідання повідомлені належним чином;

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Управління механізації Аерошляхбуд»

на додаткову ухвалу Господарського суду Черкаської області від 02.09.2025, повний текст ухвали складено 11.09.2025

у справі № 925/1862/21 (суддя Чевгуз О.В.)

за позовом Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управління механізації Аерошляхбуд»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Комунальне підприємство «Черкаське експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів Черкаської міської ради»

про зобов`язання вчинити дії щодо усунення недоліків (дефектів) по виконаним роботам по рамковій угоді

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття

12.05.2025 до Господарського суду Черкаської області від товариства з обмеженою відповідальністю Управління механізації Аерошляхбуд надійшла заява від 09.05.2025 про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи № 952/1862/21, в якій товариство просить суд стягнути з позивача на свою користь 50 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Додатковою ухвалою Господарського суду Черкаської області від 02.09.2025 у задоволенні заяви представника товариства з обмеженою відповідальністю «Управління механізації Аерошляхбуд» про поновлення строку на подання заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат у справі № 925/1862/21 відмовлено. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Управління механізації Аерошляхбуд» про ухвалення додаткового рішення залишено без розгляду.

Ухвала мотивована тим, що з наведених у заяві представника товариства з обмеженою відповідальністю «Управління механізації «Аерошляхбуд» про поновлення строку на подання заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат у справі № 925/1862/21 підстав для визнання поважними причин пропуску на подання заяви про ухвалення додаткового рішення (ухвали) у справі № 925/1862/21 суд не вбачає, як і підстав поновлювати пропущений ним строк.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із ухвалою Господарського суду Черкаської області від 02.09.2025 у справі № 925/1862/21, Товариство з обмеженою відповідальністю «Управління механізації Аерошляхбуд» звернулось до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить задовольнити апеляційну скаргу; скасувати додаткову ухвалу господарського суду Черкаської області від 02.09.2025 у справі №925/1862/21, задовольнити заяву ТОВ «УМ «АШБ» про поновлення строків та ухвалення додаткової ухвали у справі 925/1862/21 про стягнення з Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Управління механізації «Аерошляхбуд» витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 50 000 грн та судового збору у розмірі 2 684 грн.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

Скаржник зазначає про те, що відповідач чітко і недвозначно просив розподілити судові витрати за результатами розгляду справи (зазначив про це у відзиві, під час судового засідання, робив заяву про намір надати докази професійної правничої допомоги з метою розподілу), надав усі відповідні, необхідні та достатні докази для розподілу судових витрат під час судового процесу, до винесення судом ухвали про залишення позову без розгляду.

Також скаржник зазначає, що не може заздалегідь знати яке рішення буде прийняте судом та робити заяви на всі можливі випадки, прохаючи стягнути судові витрати у разі того чи іншого конкретного рішення суду, за тими і іншими процесуальними нормами.

Скаржник вказує на те, що судом апеляційної інстанції зазначено про те, що оскільки ухвалою Господарського суду Черкаської області від 16.01.2025 у справі № 925/1862/21 позов Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управління механізації «Аерошляхбуд» про зобов`язання вчинити дії щодо усунення недоліків (дефектів) по виконаним роботам по рамковій угоді залишено без розгляду, відповідно розподіл судових витрат у справі повинен проводитись судом першої інстанції.

Скаржник зазначає, що суд не вирішив питання витрат в ухвалі від 16.01.2025 р. у справі 925/1862/21, та не роз`яснив, що заявлена представником відповідача вимога про стягнення судових витрат не буде врахована та з цього приводу необхідна додаткова окрема заява.

На думку скаржника, суд першої інстанції неправомірно застосував ч. 6 ст. 130 ГПК України, не врахувавши виконання апелянтом вимог ч. 8 ст. 129 ГПК України, що виключає необхідність повторної подачі заяви у 15-денний строк.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Позивачем та третьою особою не було надано відзивів на апеляційну скаргу, що, в свою чергу, не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції відповідно до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України.

Явка учасників справи та позиції учасників справи

Учасники справи у судове засідання 28.10.2025 не з`явились, про дату, місце та час судового засідання повідомлені належним чином.

08.10.2025 від скаржника до суду надійшла заява про розгляд апеляційної скарги без участі відповідача та його представника. Також скаржник зазначив, що підтримує апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 925/1862/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Майданевич А.Г., Ткаченко Б.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2025 Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Управління механізації Аерошляхбуд» на додаткову ухвалу Господарського суду Черкаської області від 02.09.2025 у справі № 925/1862/21. Призначено справу № 925/1862/21 до розгляду у судовому засіданні 28.10.2025.

Враховуючи викладене, воєнний стан в Україні та обмеження, спричинені цим станом, систематичні оголошення сигналу повітряної тривоги, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, справа № 925/1862/21 розглядалась протягом розумного строку.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вбачається із матеріалів справи, Департамент архітектури та містобудування Черкаської міської ради звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управління механізації «Аерошляхбуд», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Комунальне підприємство «Черкаське експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» Черкаської міської ради про зобов`язання відповідача вчинити дії щодо усунення недоліків (дефектів) зазначених в акті № 1 від 22.09.2021 про виявлені недоліки (дефекти) у виконаних роботах на об`єкті «Реконструкція із застосуванням щебенево-мастичного асфальтобетону вул. Ільїна від вул. Котовського до вул. Енгельса, м. Черкаси» по рамковій угоді від 05.07.2012 № 157 та стягнення понесених судових витрат.

Господарський суд Черкаської області ухвалою від 16.01.2025 позов Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управління механізації «Аерошляхбуд» про зобов`язання вчинити дії щодо усунення недоліків (дефектів) по виконаним роботам по рамковій угоді керуючись п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України залишив без розгляду.

12.05.2025 до Господарського суду Черкаської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Управління механізації «Аерошляхбуд» надійшла заява від 09.05.2025 про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи № 952/1862/21, в якій товариство просить суд стягнути з позивача на свою користь 50 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

16.06.2025 від представника товариства з обмеженою відповідальністю «Управління механізації «Аерошляхбуд» надійшла заява від 01.06.2025 про ухвалення додаткового рішення, в якій заявник просив стягнути з Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради на свою користь 2684,00 грн судового збору, сплаченого при поданні апеляційної скарги.

Господарський суд Черкаської області ухвалою від 30.07.2025 заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю »Управління механізації »Аерошляхбуд» про ухвалення додаткового рішення залишив без розгляду.

15.08.2025 представником товариства з обмеженою відповідальністю «Управління механізації «Аерошляхбуд» подано заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій заявник зазначив, що виконав вимоги ч. 8 ст. 129 ГПК України та посилаючись на ст. 119, 130, 244 ГПК України, просив суд:

1) поновити строк на подання заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат у справі № 925/1862/21;

2) ухвалити додаткове рішення (ухвалу) у справі № 925/1862/21 про стягнення з Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Управління механізації «Аерошляхбуд» витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 50 000,00 грн та судового збору у розмірі 2684,00 грн.

В обґрунтування заяви представником зазначено, що позивач звернувся до суду з позовом, тому відповідач змушений був 03.02.2022 скористатись професійної правничою допомогою, та понести відповідні витрати. 03.02.2022 між адвокатом Шовковим О.С. та ТОВ «УМ «АШБ» було укладено договір про надання професійної правничої допомоги №02-02/2022. Відповідно ст. 130 ГПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Відповідач вважає, що існують підстави для поновлення строків, про пропущення яких зазначено судом, виходячи з наступного. Суд не вирішив питання витрат в ухвалі від 16.01.2025 у справі 925/1862/21, та не роз`яснив, що заявлена представником відповідача вимога про стягнення судових витрат не буде врахована та з цього приводу необхідна додаткова окрема заява. У відзиві та під час судового засідання представником відповідача було визначено волевиявлення про стягнення витрат з позивача, надано всі необхідні для цього документи. Додаткова ще одна заява про стягнення судових витрат є формалізацією волевиявлення. Відповідач діяв правомірно та має право на відшкодування судових витрат, викликаних саме діями позивача.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана додаткова ухвала місцевого господарського суду не підлягає зміні чи скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Як вже зазначалось, ухвалою Господарського суду Черкаської області від 16.01.2025 позов Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управління механізації «Аерошляхбуд» про зобов`язання вчинити дії щодо усунення недоліків (дефектів) по виконаним роботам по рамковій угоді керуючись п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України залишено без розгляду.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Порядок ухвалення додаткового рішення встановлений, зокрема частиною третьою статті 244 (якщо вирішено спір по суті спору) та частиною шостою статті 130 ГПК України (у разі закриття провадження у справі/залишення позову без розгляду).

Приписами ч. 5 статті 130 ГПК України визначено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Частиною 6 ст. 130 ГПК України передбачено, що у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини восьмої статті 129 цього Кодексу.

Тобто, відповідач мав право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача, але протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення позову без розгляду, оскільки відповідно до положень частин 5 та 6 статті 130 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини восьмої статті 129 цього Кодексу.

Як вбачається із матеріалів справи, ухвала про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 925/1862/21 постановлена судом 16.01.2025. При постановленні ухвали суд не вирішував питання розподілу витрат, оскільки відповідачем не реалізовано таке право шляхом заявлення вимог про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, на підставі спеціальної для цих правовідносин норми - ст. 130 ГПК України.

Водночас, 12.05.2025 до Господарського суду Черкаської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Управління механізації «Аерошляхбуд» надійшла заява від 09.05.2025 про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи № 952/1862/21 з посиланням на частину 5 статті 130 Господарського процесуального кодексу України, 16.06.2025 надійшла заява від 01.06.2025 про ухвалення додаткового рішення, в якій заявник просив стягнути 2 684,00 грн судового збору, сплаченого при поданні апеляційної скарги, тобто із пропуском строку, встановленого положенням частини 6 статті 130 Господарського процесуального кодексу України, в зв`язку з зазначеним Господарський суд Черкаської області ухвалою від 30.07.2025 заяви представника товариства з обмеженою відповідальністю «Управління механізації «Аерошляхбуд» про ухвалення додаткового рішення залишив без розгляду.

15.08.2025 представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Управління механізації «Аерошляхбуд» подано заяву про поновлення строку на подання заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат у справі № 925/1862/21 та ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до частин 1 ст. 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Продовження або поновлення процесуального строку є правом, а не обов`язком суду.

При цьому, в силу принципу диспозитивності на особу, що не вчинила вчасно відповідні процесуальні дії покладається ризик несприятливих наслідків такої бездіяльності.

Пропуск процесуального строку це юридичний факт, який настає внаслідок бездіяльності уповноваженої особи в момент настання (або закінчення) цього строку з поважних причин чи з причин, що не можуть бути визнані такими, і такий, що породжує відповідні правові наслідки.

За змістом процесуального закону, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже в кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 118 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що з наведених у заяві представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Управління механізації «Аерошляхбуд» про поновлення строку на подання заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат у справі № 925/1862/21 відсутні підстави для визнання поважними причини пропуску на подання заяви про ухвалення додаткового рішення (ухвали) у справі № 925/1862/21, у зв`язку із чим, заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Управління механізації «Аерошляхбуд» про ухвалення додаткового рішення підлягає залишенню без розгляду.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.ст. 76-79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів апеляційного господарського суду з огляду на встановлені обставини справи, погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання поважними причини пропуску на подання заяви про ухвалення додаткового рішення (ухвали), у зв`язку із чим, підстави для зміни чи скасування ухвали Господарського суду Черкаської області від 02.09.2025 у справі № 925/1862/21, відсутні.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується із доводами апеляційної скарги, враховуючи викладене та наступне.

Щодо доводів скаржника, викладених у апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про те, що ухвала Господарського суду Черкаської області від 16.01.2025 доставлена до «Електронного кабінету» відповідача та отримана останнім 23.01.2025, тобто, станом на 23.01.2025 відповідач був обізнаним про відсутність розподілу судових витрат. Водночас, лише 12.05.2025 та 16.06.2025 відповідачем подані заяви про ухвалення додаткового рішення (датовані 09.05.2025 та 01.06.2025, відповідно), із посиланням на ч. 5 ст. 130 ГПК України.

В подальшому, ухвалою Господарського суду Черкаської області від 30.07.2025 у справі № 925/1862/21 заяви залишені без розгляду, оскільки зазначені заяви подані із пропуском строку, встановленого положенням ч. 6 ст. 130 ГПК України, без клопотання про поновлення пропущеного строку.

15.08.2025 відповідачем подано заяву про поновлення строку на подання заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат у справі № 925/1862/21 та ухвалення додаткового рішення.

Колегія суддів апеляційної інстанції враховує те, що фактично, розгляд позовної заяви не відбувся, оскільки позов залишено без розгляду, при цьому, відповідно до положення ч. 5, 6 ст. 130 ГПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача, а суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення позову без розгляду.

Тобто, відповідач мав право заявити саме вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, саме внаслідок необґрунтованих дій позивача, на підставі норм, встановлених у ст. 130 ГПК України.

Посилання скаржника на правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 904/5726/19, щодо здійснення судом правової кваліфікацію та застосування для прийняття рішення тих норм матеріального і процесуального права, предметом врегулювання яких є відповідні правовідносини, є безпідставним, оскільки відповідач у поданих заявах посилався саме на положення статті 130 ГПК України.

Враховуючи викладене, у урахуванням встановлених обставин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що господарським судом першої інстанції правомірно застосовано положення ч. 6 ст. 130 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, враховуючи викладене вище, дійшла висновку про те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених в ухвалі Господарського суду Черкаської області від 02.09.2025 у справі № 925/1862/21, наведене місцевим судом мотивування є достатнім для обґрунтування свого рішення за аргументами та доказами, які наявні у матеріалах справи. При цьому, рівень деталізації судом своїх доводів в будь-якому разі не призвів до неправильного вирішення справи, тому підстави для скасування ухвали Господарського суду Черкаської області від 02.09.2025 у справі № 925/1862/21, відсутні.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, скаржником не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала суду прийнята відповідно до вимог процесуального права, підстав її скасовувати або змінювати не вбачається.

Таким чином, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Управління механізації Аерошляхбуд» на додаткову ухвалу Господарського суду Черкаської області від 02.09.2025 у справі № 925/1862/21 задоволенню не підлягає. Додаткову ухвалу Господарського суду Черкаської області від 02.09.2025 у справі № 925/1862/21 слід залишити без змін.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладаються на скаржника в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 8, 11, 74, 129, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Управління механізації Аерошляхбуд» на додаткову ухвалу Господарського суду Черкаської області від 02.09.2025 у справі № 925/1862/21 залишити без задоволення.

2. Додаткову ухвалу Господарського суду Черкаської області від 02.09.2025 у справі № 925/1862/21 залишити без змін.

3. Справу № 925/1862/21 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Постанова підписана 09.12.2025.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді А.Г. Майданевич

Б.О. Ткаченко