ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

09 грудня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/1010/25

Господарський суд Житомирської області

Суддя Нестерчук С. С.

за участю секретаря судового засідання: Бугайова І. В.

розглянувши заяву представника відповідача - адвоката Руденко Т. С. про закриття провадження у справі (вх.№ 01-44/3763/25 від 24.11.2025)

під час розгляду в судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справи

за позовом Керівника Коростишівської окружної прокуратури в інтересах держави в

особі Попільнянської селищної ради

до Фізичної особи - підприємця Голені Сергія Івановича

про стягнення 293 843,91 грн

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: адвокат Руденко Т. С. (в режимі відеоконференції)

прокурор Тарасюк В. С.

УСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Житомирської області (далі - Суд) перебуває справа №906/1010/25 за позовом керівника Коростишівської окружної прокуратури (далі Прокурор) в інтересах держави в особі Попільнянської селищної ради (далі - Селищна рада) з вимогами до Фізичної особи - підприємця Голені Сергія Івановича (далі відповідач) про стягнення 293 843,91 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після набуття відповідачем права власності на нерухоме майно та до укладення договору оренди від 01.04.2025 він фактично використовував земельну ділянку, на якій розміщене це майно, без належного оформлення права користування та без сплати коштів за таке користування, що призвело до безпідставного збереження відповідачем грошових коштів за період з 01.01.2023 по 30.03.2025.

Ухвалою від 22.08.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі та вирішив здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження з викликом учасників справи, підготовче засідання призначено на 23.09.2025.

СУТЬ ЗАЯВИ

24.11.2025 через підсистему Електронний суд представник відповідача подала клопотання (вх.№ 01-44/3763/25) про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України. Відповідач вважає, що Господарським судом Житомирської області порушено норми предметної та суб`єктної юрисдикції з огляду на таке.

Згідно з п. 1 ч.1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Спір між юридичною особою та фізичною особою, яка не є підприємцем, не належить до юрисдикції господарських судів.

Нерухоме майно (майстерня) було набуте та зареєстроване за договором купівлі-продажу від 05.02.2019 як фізичною особою, а не як фізичною особою- підприємцем.

Відповідач стверджує, що не використовує земельну ділянку з кадастровим номером :02:005:0123 для підприємницької діяльності, а розміщення майстерні на ділянці не означає здійснення торгівлі чи господарської діяльності. Цільове призначення земельної ділянки (03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі) саме по собі не доводить здійснення відповідачем підприємницької діяльності на цій ділянці.

Представник відповідача зазначає, що у правовідносинах між Попільнянською селищною радою та Голенем Сергієм Івановичем, відповідач виступає виключно як фізична особа, а не фізична особа-підприємець, отже, за суб`єктною та предметною ознакою спір не підлягає розгляду господарським судом.

ЗАПЕРЕЧЕННЯ

04.12.2025 через підсистему Електронний суд прокурор подав заперечення (вх.№ 15597), у яких зазначив, що підстав для закриття провадження немає, оскільки спір має господарський характер і підлягає розгляду господарським судом з огляду на таке.

Відповідач Голеня С. І. зареєстрований як фізична особа-підприємець з 07.07.2006, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що визнається самим відповідачем. При цьому вказано вид основної діяльності - технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів.

Нерухоме майно (майстерня) та земельна ділянка з цільовим призначенням 03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі використовувались відповідачем як суб`єктом підприємницької діяльності, незалежно від фактичного здійснення діяльності.

Відповідач до укладення договору оренди 01.04.2025 користувався земельною ділянкою без оформлення права користування та не сплачував кошти за користування земельною ділянкою, що спричинило безпідставне збереження коштів у сумі 293 843,91 грн.

Сам відповідач у судовому засіданні, яке відбулося 25.11.2025 пояснив, що придбав нерухоме майно (майстерню), що розташоване на земельній ділянці, з метою ведення підприємницької діяльності.

Правовідносини, що склались між сторонами, мають господарський характер, а використання земельної ділянки Голенею С.І. здійснювалось як фізичною особою-підприємцем, посилаючись на правову позицію, яка викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.10.2019 у справі №903/129/18.

ОЦІНКА СУДУ

Суд, заслухавши доводи та заперечення учасників справи, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання про закриття провадження, про що постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання 09.12.2025 згідно із ч. 5 ст. 233 ГПК України з таких мотивів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Господарський процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах (ст. 1 ГПК України).

Предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена ст. 20 ГПК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.

Для цілей цього Кодексу господарською діяльністю є діяльність юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Комерційною господарською діяльністю (підприємництвом) є самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється юридичними особами та фізичними особами - підприємцями з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку (ч. 1 ст. 20 ГПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 910/8729/18 (провадження № 12-294гс18, пункт 4.11) визначено ознаки спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду: наявність між сторонами господарських відносин, урегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, та спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції. Також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 серпня 2019 року у справі № 646/6644/17 (провадження № 14-352цс19, пункт 74) зроблено висновок, що при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду подібних справ визначальним є характер правовідносин, з яких виник спір. Суб`єктний склад спірних правовідносин є формальним критерієм, який має бути оцінений належним судом.

У постанові від 25.02.2020 у справі № 916/385/19 (провадження № 12-167гс19) Велика Палата Верховного Суду виснувала, що вирішення питання про юрисдикційність спору за участю фізичної особи-підприємця залежить від того, виступає чи не виступає фізична особа як сторона у спірних правовідносинах суб`єктом господарювання та чи є ці правовідносини господарськими.

У справі, яка розглядається, слід виходити не лише із суб`єктного складу відповідних правовідносин, важливим у цьому випадку є також зміст самих правовідносин та чи є такі відносини господарськими.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 Цивільного кодексу України, фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом.

Доводи відповідача про те, що спір не підлягає розгляду господарським судом, суд визнає необґрунтованими та такими, що не ґрунтуються на правильному розумінні характеру спірних правовідносин, з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів справи Голеня С. І. зареєстрований як фізична особа-підприємець з 07.07.2006, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та визнається самим відповідачем. Основним видом його діяльності є технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів.

05.02.2019 Голеня С. І. на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна набув у власність нежитлову будівлю майстерню площею 1 108,2 кв. м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка знаходиться на земельній ділянці площею 0,2883 га з кадастровим номером :02:005:0123. Право власності на майстерню зареєстровано 05.02.2019 за Голенем Сергієм Івановичем (інформаційна довідка №423706311 від 22.04.2025 року).

Згідно з відомостями Державного земельного кадастру цільове призначення зазначеної земельної ділянки землі житлової та громадської забудови, вид використання для роздрібної торгівлі та комерційних послуг.

09.02.2023 року Голеня С.І. звернувся до Попільнянської селищної ради із заявою про укладання договору оренди земельної ділянки площею 0,2883 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, що знаходиться за адресою: Велика Польова, 4, смт Попільня, Житомирський р-н, Житомирська обл., терміном на 10 років. Кадастровий номер земельної ділянки: :02:005:0123.

Відповідно до частини 1 статті 320 ЦК України власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності.

Тобто, фізична особа, яка є власником, зокрема нерухомого майна, має право використовувати його для здійснення підприємницької діяльності.

Придбання Голенею С. І. нежитлової будівлі, майстерні, за своїм функціональним призначенням пов`язане з її використанням у господарській діяльності, з огляду на основний вид підприємницької діяльності відповідача технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів.

Сам по собі факт того, що сторони у договорі не зазначили про те, що Голеня С. І. придбав майно як підприємець, не може впливати на визначення юрисдикції у цій справі. Аналогічний висновок наведений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05.06.2024 у справі № 920/1191/23.

З урахуванням наведеного Суд дійшов висновку, що спірні правовідносини, пов`язані з використанням відповідачем земельної ділянки комунальної власності у зв`язку з володінням та використанням нежитлової будівлі, мають господарський характер, а відповідач виступає у них як фізична особа-підприємець.

Твердження відповідача про те, що Голеня С. І. фактично не здійснював підприємницької діяльності на спірній земельній ділянці, не впливають на визначення юрисдикції спору, оскільки для віднесення правовідносин до господарських значення має цільове та функціональне використання майна, а також зв`язок такого використання зі статусом відповідача як суб`єкта підприємницької діяльності.

Крім того, суд враховує, що цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі у поєднанні з основним видом підприємницької діяльності відповідача, а також його звернення до органу місцевого самоврядування із заявою про укладення договору оренди цієї земельної ділянки для відповідних цілей, свідчать про використання спірного об`єкта саме у господарській діяльності.

За наведених обставин доводи представника відповідача про порушення норм предметної та суб`єктної юрисдикції не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Отже, суд дійшов висновку про відсутність підстав для закриття провадження у справі, у зв`язку з чим клопотання представника відповідача адвоката Руденко Т. С. про закриття провадження у справі задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 231, 233-235 ГПК України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені клопотання представника відповідача - адвоката Руденко Т. С. про закриття провадження у справі (вх.№ 01-44/3763/25 від 24.11.2025) відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та оскарженню не підлягає окремо від рішення суду.

Повна ухвала складена та підписана 12.12.2025

Суддя С. НЕСТЕРЧУК