ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2025 р.м. ХарківСправа № 922/3504/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", м. Київ
до Відділу з питань гуманітарної політики (освіти, культури, туризму, молоді та спорту) Борівської селищної ради, сел. Борова Харківської області
про стягнення 81 655,43 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Відділу з питань гуманітарної політики (освіти, культури, туризму, молоді та спорту) Борівської селищної ради (надалі - відповідач) про стягнення 81655,43грн., з яких: 46358,97грн. основного боргу, 8926,71грн. пені, 4666,01грн. 3% річних, 21703,74грн. інфляційних втрат.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором постачання природного газу №19-1042/21-БО-Т від 01.11.2021 щодо оплати природного газу, спожитого за період з листопада 2021 року по грудень 2022 року.

Ухвалою від 06.10.2025 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Зокрема, частиною 5 статті 252 ГПК України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

У даному випадку клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи до суду не надходило.

Згідно з частиною 8 статті 252 ГПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Частиною 1 статті 251 ГПК України визначено, що відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Дана ухвала згідно з ч.ч.5, 7 ст.6 ГПК України була направлена судом відповідачу в електронній формі до його Електронного кабінету із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи. Відповідно до п.2 ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. У даному випадку судом отримано таке повідомлення 06.10.2025 о 16:30, а тому ухвала про відкриття провадження є врученою відповідачу 06.10.2025.

Отже, відповідач мав право подати відзив не пізніше 21.10.2025, однак своє право не реалізував.

У зв`язку з цим суд зазначає, що згідно з частиною 9 статті 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з частиною 2 статті 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (частина 1 статті 248 ГПК України).

Відповідно до частини 4 статті 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

01 листопада 2021 року між позивачем, як постачальником, та відповідачем, як споживачем, укладено договір №19-1042/21-БО-Т постачання природного газу (надалі - Договір), за умовами якого Постачальник зобов`язався поставити Споживачеві природний газ, а Споживач зобов`язався прийняти його та оплатити на умовах цього Договору.

Відповідно до пункту 2.1 Договору Постачальник передає Споживачу на умовах цього Договору замовлений Споживачем обсяг природного газу у період з жовтня 2021 року по грудень 2022 року в кількості 5,928 тис. куб метрів.

Згідно з пунктом 2.1.3 Договору загальний обсяг природного газу, замовлений Споживачем за цим Договором, складається з сум загальних обсягів природного газу, замовлених Споживачем на всі розрахункові періоди протягом строку дії Договору.

За умовами пункту 3.5 Договору приймання-передача газу, переданого Постачальником Споживачеві у відповідному розрахунковому періоді оформлюється актом приймання-передачі газу.

Ціна газу за 1000 куб.м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу, за цим Договором становить 16554,00грн. (пункт 4.1 Договору).

Відповідно до п. 4.3 Договору його загальна вартість на дату укладення становить разом з ПДВ 98132,11грн.

Згідно з пунктом 5.1 Договору оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку:

- 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється Споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем в якому Споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акту приймання-передачі, фактична вартість використаного Споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4 пункту 3.5 цього Договору.

Відповідно до п. 13.1 Договору він набирає чинності з дати його укладення і діє в частині поставки газу до 31.12.2022 включно, а в частині розрахунків - до повного їх виконання. Продовження або припинення Договору можливе за взаємною згодою Сторін шляхом підписання додаткової угоди.

На виконання умов Договору у період з листопада 2021 року по грудень 2022 року позивач поставив відповідачу природний газ на загальну суму 54 698,72 грн., про що були складені наступні акти приймання-передачі природного газу: Акт приймання-передачі природного газу від 30.11.2021, обсяг переданого газу: 0,50359тис.куб.м, вартістю: 8 336,43 грн.; Акт приймання-передачі природного газу від 31.12.2021, обсяг переданого газу: 0,80058 тис.куб.м, вартістю: 13 252,80 грн.; Акт приймання-передачі природного газу від 31.01.2022, обсяг переданого газу: 0,90557 тис.куб.м, вартістю: 14 990,81 грн.; Акт приймання-передачі природного газу від 28.02.2022, обсяг переданого газу: 0,70351 тис.куб.м, вартістю: 11 645,90 грн.; Акт приймання-передачі природного газу від 31.03.2022 та Коригуючий акт приймання-передачі природного газу від 25.04.2022, обсяг переданого газу: 0,39095 тис.куб.м, вартістю: 6 465,96 грн.; Акт приймання-передачі природного газу від 30.04.2022, обсяг переданого газу: 0,00004 тис.куб.м, вартістю: 0,66 грн.; Акт приймання-передачі природного газу від 31.05.2022, обсяг переданого газу: 0,00004 тис.куб.м, вартістю: 0,67грн.; Акт приймання-передачі природного газу від 30.06.2022, обсяг переданого газу: 0,00004 тис.куб.м, вартістю: 0,67 грн.; Акт приймання-передачі природного газу від 31.07.2022, обсяг переданого газу: 0,00004 тис.куб.м, вартістю: 0,67 грн.; Акт приймання-передачі природного газу від 31.08.2022, обсяг переданого газу: 0,00005 тис.куб.м, вартістю: 0,83 грн.; Акт приймання-передачі природного газу від 30.09.2022, обсяг переданого газу: 0,00005 тис.куб.м, вартістю: 0,83 грн.; Акт приймання-передачі природного газу від 31.10.2022, обсяг переданого газу: 0,00005 тис.куб.м, вартістю: 0,83 грн.; Акт приймання-передачі природного газу від 30.11.2022, обсяг переданого газу: 0,00005 тис.куб.м, вартістю: 0,83 грн.; Акт приймання-передачі природного газу від 31.12.2022, обсяг переданого газу: 0,00005 тис.куб.м, вартістю: 0,83 грн.

Суд зазначає, що вказані акти підписані лише з боку позивача.

Пунктом 3.5.1 Договору визначено, споживач зобов`язується надати Постачальнику не пізніше 5-го (п`ятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, завірену належним чином копію відповідного акту надання послуг з розподілу/транспортування газу за такий період, що складений між Оператором(ами) ГРМ та/або Оператором ГТС та Споживачем, на підставі даних комерційного вузла обліку Споживача, відповідно до вимог Кодексу ГТС/Кодексу ГРМ.

Як зазначає позивач у позові, і це не було спростовано відповідачем, вказаний обов`язок було проігноровано з боку відповідача та не надано актів розподілу природного газу позивачу.

Відповідно до п.3.5.2 Договору на підставі отриманих від Споживача даних та даних щодо остаточної алокації відборів Споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС Постачальник готує та надає Споживачу два примірники акту приймання-передачі за відповідний розрахунковий період (далі також акт), підписані уповноваженим представником Постачальника.

Згідно з п. 3.5.3 Договору Споживач протягом 2-х (двох) робочих днів з дати одержання акту зобов`язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акту, підписаний уповноваженим представником Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від його підписання.

Пунктом 3.5.4 Договору визначено, що У випадку неповернення Споживачем підписаного оригіналу акту до 15-го (п`ятнадцятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними, отриманими від Споживача відповідно до підпункту 3.5.1 цього пункту, та даних щодо остаточної алокації відборів Споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС, обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим (узгодженим) відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС та переданим у власність Споживачу, а вартість поставленого протягом відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених в розділі 4 цього Договору.

З наявної у справі відповіді Оператора ГТС (ТОВ "Оператор газотранспортної системи України") №ТОВВИХ-24-17041 від 07.11.2024, наданої на адвокатський запит представника позивача, вбачається, що відповідачем (ЕІС - код: 56XS000182FKK00G) в період з 03.11.2021 по 31.12.2022 спожито природний газ з ресурсу позивача в тих самих обсягах, які визначені й у вищевказаних актах приймання-передачі природного газу та які не підписані відповідачем.

За таких обставин, суд вважає доведеним факт споживання відповідачем за умовами Договору природного газу на загальну суму 54 698,72 грн.

Відповідач свої зобов`язання щодо оплати спожитого природного газу виконав частково, здійснивши оплату на загальну суму 8 339,75 грн. та з порушенням встановлених п.5.1 Договору строків, що підтверджується доданими до позову листом АТ "Державний ощадний банк України" від 04.11.2024 № 77/4-11/135940/2024 та Інформацією АТ "Ощадбанк" про надходження коштів за період з 01.11.2021 по 30.10.2024.

Таким чином, у відповідача виникла заборгованість за Договором у розмірі 46358,97грн. (54698,72грн. - 8339,75грн.)

Враховуючи невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань, позивач звернувся до Господарського суду Харківської області з даним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь 46358,97грн. основного боргу, 8926,71грн. пені, 4666,01грн. 3% річних, 21703,74грн. інфляційних втрат.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 ЦК України).

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що позивач за Договором поставив відповідачу у період з листопада 2021 року по грудень 2022 року природний газ на загальну суму 54698,72грн., який мав бути оплачений останнім в строк до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем в якому споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період.

Однак відповідач свої зобов`язання виконав лише частково - на загальну суму 8339,75грн. - та з порушенням встановленого Договором строку, внаслідок чого у нього виникла заборгованість в розмірі 46358,97грн.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно статей 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідачем не надано суду та в матеріалах справи відсутні докази повної та своєчасної оплати природного газу, спожитого за Договором.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

У зв`язку з цим, суд вважає позовні вимоги про стягнення 46358,97грн. основного боргу законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно зі статтею 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Крім того, частиною 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 7.2 Договору визначено, що у разі прострочення Споживачем строків остаточного розрахунку згідно пункту 5.1 та/або строків оплати за пунктом 8.4 цього Договору, Споживач зобов`язується сплатити Постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

На підставі вищевказаних норм законодавства та умов Договору позивач здійснив нарахування відповідачу 8926,71грн. пені за період 16.02.2022-15.08.2023, 4666,01грн. 3% річних за період 16.02.2022-31.07.2025, а також 21703,74грн. інфляційних втрат за період з 01.03.2022 по 31.07.2025.

Перевіривши розрахунки вищевказаних сум, суд визнав їх такими, що відповідають обставинам справи та вимогам чинного законодавства, а тому позовні вимоги про їх стягнення підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є змагальність сторін.

Частиною 3 статті 13 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд наголошує, що відповідно до частини 4 статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, оскільки відповідач не надав суду жодних доказів, які б спростовували наведені у позові обставини, судом здійснено розгляд справи з урахуванням наявних у ній матеріалів, які підтверджують правомірність вимог позивача.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 129, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Відділу з питань гуманітарної політики (освіти, культури, туризму, молоді та спорту) Борівської селищної ради (63801, Харківська обл., Ізюмський р-н, селище Борова, вул.Миру, будинок 19, код 44087740) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (04116, м.Київ, вул.Шолуденка, буд.1, код 42399676) 46358,97грн. основного боргу, 8926,71грн. пені, 4666,01грн. 3% річних, 21703,74грн. інфляційних втрат, 2422,40грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено "05" грудня 2025 р.

Суддя М.В. Калантай