ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2025 року

м. Київ

cправа № 909/113/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Краснова Є. В. - головуючого, Мачульського Г. М., Рогач Л. І.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "РІОЛА-МОДУЛЬ ЛТД" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 04.09.2025 (колегія суддів: Орищин Г. В., Галушко Н. А., Желік М.Б.) та рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 09.05.2025 (суддя Михайлишин В. В.) у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РІОЛА-МОДУЛЬ ЛТД" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВГР СЕРВІС" про стягнення заборгованості в сумі 308 720,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "РІОЛА-МОДУЛЬ ЛТД" (далі - ТОВ "РІОЛА-МОДУЛЬ ЛТД") звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВГР СЕРВІС" (далі - ТОВ "ВГР СЕРВІС") про стягнення 308 720,00 грн заборгованості з передоплати.

2. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки від 20.02.2024 № 20/02/2024-1, а саме нездійснення поставки товарного бетону на суму 308 720,00 грн, у зв`язку з чим просить суд стягнути з відповідача передоплату за непоставлений товар у вказаній сумі.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

3. 20.02.2024 між ТОВ "РІОЛА-МОДУЛЬ ЛТД" (покупець) та ТОВ "ВГР СЕРВІС" (постачальник) було укладено договір поставки № 20/02/2024-1 (далі - договір), за умовами пункту 1.1 якого постачальник зобов`язався у порядку та строки, встановлені договором, передати у власність покупцю товарний бетон (далі - товар) у визначеній кількості, відповідної якості та за погодженою сторонами ціною, а покупець прийняти товар та оплатити його в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі.

4. У пунктах 4.1- 4.4 договору сторони дійшли згоди, що поставка товару здійснюється партіями за рахунок та силами постачальника на умовах DDP до місця поставки товару на об`єкт покупця, який знаходиться за адресою: Чернівецька обл., Чернівецький р-н, м. Кіцмань, вул. Г. Сковороди, 52. або до місця, визначеного покупцем у відповідній заявці. Базис поставки розуміється сторонами у значенні, вказаному в офіційних правилах тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати "ІНКОТЕРМС" у редакції, чинній на дату підписання цього договору, з урахуванням особливостей, пов`язаних із внутрішньодержавним характером цього договору. Для здійснення замовлення товару покупець надсилає постачальнику за допомогою будь-якого доступного засобу комунікації (електронна пошта, соціальні мережі або усно у телефонному режимі) заявку на товар у довільній формі, в якій зазначає асортимент та кількість товару. При погодженні заявки покупця постачальник надсилає рахунок-фактуру на оплату товару, який є підтвердженням взяття заявки до виконання. В рахунку-фактурі постачальник зазначає найменування, асортимент, одиниці виміру, кількість та ціну партії товару, яка буде поставлена.

5. Відповідно до пункту 5.2 договору оплата за товар, що поставляється, здійснюється покупцем на умовах 100 % передоплати вартості кожної партії товару на підставі виставленого постачальником рахунка-фактури, який підлягає оплаті протягом 3 банківських днів із дати виставлення рахунка покупцю.

6. На виконання умов договору, за твердженнями позивача, ним перераховано відповідачу кошти у загальній сумі 673 175,00 грн, у т. ч. 20 % ПДВ, що підтверджується доданими до матеріалів справи платіжними документами, тоді як відповідачем поставлено позивачу товар на загальну суму 364 455,00 грн, у т. ч. 20 % ПДВ, що підтверджується доданими до матеріалів справи видатковими накладними та товарно-транспортними накладними, у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість на загальну суму 308 720,00 грн за непоставлений товар.

7. З метою врегулювання спору позивач у грудні 2024 року звернувся до відповідача із претензією від 05.12.2024 № 1047, в якій вимагав у семиденний строк від дня пред`явлення цієї претензії повернути ТОВ "РІОЛА-МОДУЛЬ ЛТД" 308 720,00 грн заборгованості шляхом її перерахування на банківський рахунок позивача, зазначений у реквізитах договору.

8. Вказана претензія була направлена відповідачу цінним листом з описом вкладення 16.12.2024, що підтверджується накладною Укрпошти № 610, та отримана останнім 24.12.2024, про що зазначено у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення Укрпошти. Проте станом на дату звернення зі згаданим позовом до суду відповідач претензію від 05.12.2024 № 1047 залишив без відповіді та належного реагування, що слугувало підставою для звернення ТОВ "РІОЛА-МОДУЛЬ ЛТД" до суду із цим позовом.

9. Судами встановлено, що ТОВ "ВГР СЕРВІС" отримало заявку від замовника через соціальні мережі шляхом надіслання повідомлення на месенджер "Viber", скріншот якого долучено до матеріалів справи, із наступним змістом: "В нас буде заявка на бетон БСГ В40 М500 С32/40 P4 W6 F200 щебінь гранітний 5-20 з додаванням базальотової фібри БРР-1.24.76 (3 кг/м3)".

10. 01.01.2020 між ТОВ "ВГР СЕРВІС" (замовник) та ТОВ "ГЛОБУС СЕРВІС ЦЕНТР" (виконавець) укладено договір про надання послуг № 18, за умовами пункту 1.1 якого виконавець, зокрема, надає замовнику цілодобову інформаційну онлайн-послугу, яка включає в себе збір інформації (даних про параметри руху транспортного засобу, який має відповідне технічне обладнання).

11. Згідно з витягами з інформаційної системи контролю транспорту ТОВ "ГЛОБУС СЕРВІС ЦЕНТР" щодо даних реєстратора руху вантажівок 12.04.2024 на місце поставки, що за адресою: Чернівецька обл., Чернівецький р-н, м. Кіцмань, вул. Г. Сковороди, 52, прибули наступні вантажні автомобілі: VOLVO НОМЕР_1 , IVECO НОМЕР_2 , VOLVO НОМЕР_3 .

12. За товарно-транспортною накладною від 12.04.2024 № Р314 VOLVO, номерний знак НОМЕР_3 , водій ОСОБА_1 , посвідчення водія НОМЕР_4 , здійснював поставку товару "бетон C32/40 P4 W6 F200 щебінь гранітний 5-20 з додаванням базальтової фібри БРР-1.24.76" на загальну суму 56 970,00 грн з ПДВ, що підтверджується також видатковою накладною від 12.04.2024 № 314.

13. При цьому судами встановлено, що на видатковій накладній від 12.04.2024 № 314 та товарно-транспортній накладній від 12.04.2024 № Р314 наявні підписи представника замовника, виконавця робіт Андроніка З. М., однак надалі на цих документах представником замовника зроблена відмітка "підпис відкликано".

14. За товарно-транспортною накладною від 12.04.2024 № Р312 VOLVO, номерний знак НОМЕР_5 , водій ОСОБА_2 , посвідчення водія НОМЕР_6 , здійснював поставку товару "бетон C32/40 P4 W6 F200 щебінь гранітний 5-20 з додаванням базальтової фібри БРР-1.24.76" на загальну суму 60 135,00 грн з ПДВ, що підтверджується також видатковою накладною від 12.04.2024 № 312.

15. За товарно-транспортною накладною від 12.04.2024 № Р313 IVECO, номерний знак НОМЕР_7 , водій ОСОБА_3 , посвідчення водія НОМЕР_8 , здійснював поставку товару "бетон C32/40 P4 W6 F200 щебінь гранітний 5-20 з додаванням базальтової фібри БРР-1.24.76" на загальну суму 63 300,00 грн з ПДВ, що підтверджується також видатковою накладною від 12.04.2024 № 313.

16. При цьому судами встановлено, що на товарно-транспортній накладній від 12.04.2024 № Р312 та видатковій накладній від 12.04.2024 № 312, а також на товарно-транспортній накладній

від 12.04.2024 № Р313 та видатковій накладній від 12.04.2024 № 313 відсутні підписи одержувача.

17. Крім того, суди встановили, що факт прибуття водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на місце поставки підтверджується відповіддю Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" від 19.03.2025 № 01/17181, відповідно до якої 12.04.2024 через контрольно-пропускний пункт електропідстанції "Чернівецька" проходили два автомобілі для поставки бетону, а саме: IVECO, номерний знак НОМЕР_7 , та VOLVO, номерний знак НОМЕР_3 . Факт прибуття автомобіля VOLVO, номерний знак НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_2 на місце здійснення поставки підтверджується витягами з інформаційної онлайн-послуги ТОВ "ГЛОБУС СЕРВІС ЦЕНТР" щодо даних реєстратора руху автомобіля VOLVO, номерний знак НОМЕР_5 .

18. Під час розгляду справи позивач посилався на неналежну якість поставленого відповідачем бетону, зокрема, надав суду як доказ невідповідності якості товару дефектний акт № 1, який складено виконавцем робіт ТОВ "РІОЛА-МОДУЛЬ ЛТД" Андроніком З. М. та начальником дільниці Товариства з обмеженою відповідальністю "Шобелі Україна" Лавкою О. В.

19. У свою чергу відповідачем надано до суду протокол вимірювань методом визначення міцності бетону за контрольними зразками від 19.03.2025 № 33, яким встановлено, що зразки бетону "Кіцмань С32/40", доба твердіння - 341 день, мають міцність 49, 75 та 51, 73 МПа відповідно, що підтверджує відповідність бетонної суміші, яка поставлялася позивачу 12.04.2024, вимогам ДСТУ Б В.2.7-214:2009 "Будівельні матеріали. Бетони. Методи визначення міцності за контрольними зразками" та ДСТУ 9208:2022 "Бетони важкі. Технічні умови".

20. На підтвердження якості поставленого бетону відповідачем також до кожної партії товару надано відповідні паспорти якості бетонної суміші, які підтверджують якість товару та його відповідність заявці замовника, а саме: паспорт якості бетонної суміші від 12.04.2024 № 303/04/24; паспорт якості бетонної суміші від 12.04.2024 № 312/04/24; паспорт якості бетонної суміші

від 12.04.2024 № 313/04/24; паспорт якості бетонної суміші від 12.04.2024 № 314/04/24; паспорт якості бетонної суміші від 12.04.2024 № 315/04/24.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

21. 09.05.2025 Господарський суд Івано-Франківської області ухвалив рішення, залишене без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 04.09.2025, про часткове задоволення позову. Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість у сумі 113 940,00 грн та 1483,37 грн судового збору.

22. Відмовляючи в задоволенні вимог про стягнення попередньої оплати в сумі 180 405,00 грн, суди керувалися тим, що позивачем при зверненні із цим позовом не надано жодних належних, допустимих та достовірних доказів щодо нездійснення відповідачем поставки бетону на зазначену суму, а також не доведено належними та допустимими доказами факт поставки неякісного товару.

23. Разом із тим суди вказали, що при заявленні позову позивачем стверджувалось про нездійснення відповідачем поставки товару за спірним договором, однак у процесі розгляду цієї справи позивач посилається на неналежну якість поставленого відповідачем бетону. Наведене є порушенням доктрини "venire contra factum proprium" (заборони суперечливої поведінки).

Короткий зміст касаційної скарги

24. ТОВ "РІОЛА-МОДУЛЬ ЛТД" звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати судові рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення 180 405,00 грн та ухвалити у цій частині нове рішення про задоволення позову.

25. Підставою касаційного оскарження ТОВ "РІОЛА-МОДУЛЬ ЛТД" визначив пункт 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) (пункт 2 частини третьої статті 310 ГПК України), наполягаючи на тому, що суд першої інстанції помилково відніс справу до категорії малозначних.

26. Крім того, скаржник наполягає на ухваленні судами першої та апеляційної інстанцій судових рішень без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 18.08.2023 у справі № 927/211/22, від 06.09.2022, у справі № 916/1195/21, від 15.09.2020 у справі № 920/618/118, від 10.12.2020 у справі № 910/14900/19, від 30.04.2020 у справі № 904/8794/17, від 07.10.2025 у справі № 910/8794/17, від 22.09.2020 у справі № 918/631/19.

Короткий зміст відзиву на касаційну скаргу

27. У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "ВГР СЕРВІС" просить залишити цю скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, наполягаючи на дотриманні судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права.

28. ТОВ "ВГР СЕРВІС" також просить стягнути з позивача на свою користь 40 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Позиція Верховного Суду

29. Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

30. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 ГПК України).

31. За змістом частини третьої статті 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо:

1) суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу; або

2) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або

3) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або

4) суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

32. У касаційній скарзі ТОВ "РІОЛА-МОДУЛЬ ЛТД" наголошує на тому, що суд першої інстанції помилково відніс справу до категорії малозначних та здійснив розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, а суд апеляційної інстанції цих порушень не усунув.

33. Так, за умовами частини п`ятої статті 12 ГПК України малозначними справами є:

1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

34. Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга (частина сьома статті 12 ГПК України).

35. Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з січня 2025 року становить 3 028,00 грн.

36. У цій справі позивач звернувся із позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача заборгованість із повернення попередньої оплати в розмірі 308 720,00 грн, яка визначена як ціна позову та станом на 01 січня 2025 року перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00 * 100 = 302 800,00 грн).

37. Отже, зазначена справа не є малозначною з огляду на ціну позову.

38. Водночас суд апеляційної інстанції погодився із доводами місцевого господарського суду щодо віднесення справи до категорії малозначної, але при цьому зазначив, що із врахуванням предмета спору, який не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, вказану справу правомірно віднесено до категорії справ незначної складності, тому не порушено положень пункту 2 частини п`ятої статті 12 ГПК України.

39. Згідно з частиною першою статті 247 ГПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

40. При цьому відповідно до частини другої статті 247 ГПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

41. Таким чином, віднесення тієї чи іншої справи до малозначних є дискреційним правом суду за умови дотримання вимог, передбачених статтею 247 ГПК України.

42. Слід зазначити, що справа № 909/113/25 не належить до вичерпного переліку справ, які розглядаються виключно у порядку загального позовного провадження.

43. У контексті встановлення підстав для віднесення справи до малозначної колегія суддів звертається до постанови Верховного Суду від 26.04.2021 у справі № 683/2317/18, де зазначено, що при визначенні незначної складності справи, що є підставою для визнання її малозначною, застосовуються такі критерії: наявність сталої судової практики зі спірного питання; характер

і кількість фактів, які підлягають встановленню, тобто складність предмета доказування; ускладнення суб`єктного складу, можливість вступу до процесу інших учасників справи; кількість вимог, що розглядаються в межах однієї справи, можливість об`єднання, роз`єднання позовних вимог; пов`язаність з іншими справами, що перебувають на розгляді в судах; віддаленість із точки зору простору та часу між подіями і фактами, що розглядаються, та процесом судочинства; кількість і специфіка доказового матеріалу, в тому числі свідків, яких слід допитати; потреба в забезпеченні доказів; інші обставини: оновлення законодавства, міжнародні фактори.

44. Верховний Суд враховує, що у справі, що переглядається, беруть участь лише один позивач та один відповідач, ціна позову не перевищує п`ятисот прожиткових мінімумів для працездатних громадян, предметом позову є лише одна позовна вимога про стягнення передоплати за непоставлений товар у розмірі 308 720,00 грн.

45. Із наведеного вбачається, що судами попередніх інстанцій правомірно віднесено справу № 909/113/25 до малозначних.

46. При цьому апеляційним судом обґрунтовано враховано, що представник позивача був присутній у судовому засіданні, а тому мав змогу навести суду всі свої доводи й аргументи щодо суті заявлених позовних вимог.

47. Загальними вимогами процесуального законодавства, передбаченими у статтях 73, 74, 76, 77, 86, 236- 238 ГПК України, визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо.

48. Верховний Суд зауважує на тому, що не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань, якщо відповідне порушення норм процесуального права не призвело до ухвалення незаконного рішення або до неправильного вирішення справи.

49. Із матеріалів справи вбачається, що розгляд цієї справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. При цьому представник позивача адвокат Духота Віталій Володимирович брав участь у судових засіданнях і в судах першої та апеляційної інстанцій, висловлював свої доводи по суті заявлених позовних вимог та заперечення щодо позиції відповідача, подавав до суду заяви по суті справи (відповідь на відзив на позовну заяву, додаткові пояснення у справі), а також клопотання про долучення доказів, клопотання про залишення відзиву без розгляду тощо, які розглянуті судами.

50. Таким чином, у зв`язку з розглядом справи в порядку спрощеного позовного провадження

у цьому випадку представник позивача не був позбавлений права та можливості ознайомлюватися з матеріалами справи, подавати докази, брати участь у судових засіданнях, ставити питання іншим учасникам справи, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, тобто повною мірою здійснювати свої процесуальні права на участь у справі.

51. При цьому позивач у касаційній скарзі не наводить доводів щодо того, що розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження унеможливив встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. Зокрема, у касаційній скарзі відсутні посилання на те, що при розгляді цієї справи суди не дослідили зібрані у справі докази або необґрунтовано відхилили клопотання позивача про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) позивача щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, або вирішили спір на підставі недопустимих доказів.

52. Отже, розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи не призвело до неможливості встановлення фактичних обставин, а доводи касаційної скарги в цій частині не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваних судових рішень.

53. Таким чином, підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 2 частини третьої статті 310 ГПК України, наведена скаржником у касаційній скарзі, не підтвердилась.

Що стосується інших доводів касаційної скарги, то колегія суддів зазначає наступне.

54. Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

55. Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

56. Предметом позову у цій справі є стягнення 308 720,00 грн, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

57. Як зазначено вище, у пункті 2 частини третьої статті 287 ГПК України унормовано випадки, за яких судове рішення у справі з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, може бути предметом касаційного оскарження.

58. Разом з тим, Суд не знайшов підстав для скасування оскаржуваних судових рішень у зв`язку з помилковим віднесенням судом першої інстанції даної справи до категорії малозначних (підпункт "г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України), а підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 2 частини третьої статті 310 ГПК України не підтвердилась під час касаційного перегляду справи.

59. Інших підстав, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України, ТОВ "РІОЛА-МОДУЛЬ ЛТД" у касаційній скарзі не зазначив.

60. Отже, скаржник не дотримався умови допуску справи до касаційного оскарження, в якій предметом позову є стягнення грошових коштів, розмір яких не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

61. При цьому Верховний Суд звертає увагу на те, що учасники судового процесу повинні розуміти, що визначені пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України випадки є винятком із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань як від заінтересованих осіб, так і від суду, оскільки в іншому випадку принцип "правової визначеності" буде порушено.

62. З урахуванням наведеного, касаційна скарга ТОВ "РІОЛА-МОДУЛЬ ЛТД" в частині інших доводів та підстав касаційного оскарження не підлягає розгляду в касаційному порядку, оскільки в цій частині її подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

63. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

64. За змістом частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "РІОЛА-МОДУЛЬ ЛТД", подану з підстав, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 310 ГПК України, залишити без задоволення, а постанову Західного апеляційного господарського суду від 04.09.2025 та рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 09.05.2025 у справі № 909/113/25 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Суддя Є. В. Краснов

Суддя Г. М. Мачульський

Суддя Л. І. Рогач