УХВАЛА

м. Київ

12.12.2025Справа № 910/12608/25

За позовом Акціонерного товариства "АСВІО БАНК"

до Приватного підприємства "УКРРЕМБУД"

про стягнення 62 047,89 грн

Суддя О.В. Гумега

секретар судового засідання

О.Ю. Мороз

Представники: без повідомлення (виклику) учасників справи.

УСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "АСВІО БАНК" (далі позивач, АТ "АСВІО БАНК") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства "УКРРЕМБУД" (далі відповідач, ПП "УКРРЕМБУД") про стягнення заборгованості за Договором про надання банківської гарантії №000683/2025/ГР від 05.06.2025, яка станом на 29.09.2025 становить 62 047,89 грн та складається з простроченого кредиту в розмірі 30 000,00 грн, прострочених процентів в розмірі 2 047,89 грн та штрафу в розмірі 30 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням принципалом (відповідачем) своїх зобов`язань за Договором про надання банківської гарантії № 000683/2025/ГР від 05.06.2025.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.10.2025 позовну заяву АТ "АСВІО БАНК" прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/12608/25, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

Суд повідомляв позивача та відповідача про відкриття провадження у справі № 910/12608/25.

31.10.2025 до суду від відповідача надійшла заява про закриття провадження у справі. Вказаним клопотанням відповідач повідомив суд, що після відкриття провадження у справі ПП "УКРРЕМБУД" сплатило на рахунок позивача 62 047,89 грн, у зв`язку з чим, відповідач просить суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору.

03.11.2025 до суду від позивача надійшла заява, в якій позивач проти закриття провадження у справі за відсутністю предмета спору не заперечував та просив стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 3 028,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі, крім випадків, передбачених статтею 252-1 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Судом встановлено, що після відкриття провадження у справі № 910/12608/25 відповідачем було здійснено оплату на рахунок позивача у розмірах:

- 60 047,89 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 748 від 28.10.2025;

- 2 000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 757 від 30.10.2025.

Враховуючи факт повної сплати відповідачем заборгованості, провадження у справі №910/12608/25 за позовом Акціонерного товариства "АСВІО БАНК" до Приватного підприємства "УКРРЕМБУД" про стягнення 62 047,89 грн підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Відповідно до частин 1, 2, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Судом встановлено, що за звернення до Господарського суду міста Києва з позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 3 028,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № TR/8519 від 01.10.2025.

Частиною 3 статті 7 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічні приписи містить частина 1 статті 130 Господарського процесуального кодексу України, згідно яких у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи, що відповідач визнав позов, фактично сплативши позивачу 2 047,89 грн, суд дійшов висновку про покладення судового збору в розмірі 1 514,00 грн на відповідача та повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову у розмірі 1 514,00 грн.

Щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 3 статті 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження розміру понесених витрат на правничу допомогу, позивачем надано копії:

- Договору №38 про надання правової допомоги від 27.01.2025;

- Додаткової угоди № 86 від 29.09.2025 до Договору №38 про надання правової допомоги від 27.01.2025;

- Акту приймання-передачі правової допомоги по Додатковій угоді № 86 від 29.09.2025 до Договору №38 про надання правової допомоги від 27.01.2025;

- Довіреності № 38 від 27.01.2025;

- Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю КС № 8224/10 від 08.10.2019.

Судом встановлено, що 27.01.2025 адвокат Лисенко Віталій Миколайович та АТ "АСВІО БАНК" уклали Договір №38 про надання правової допомоги (далі Договір № 38 від 27.01.2025).

Відповідно до п. 1.1 Договору № 38 від 27.01.2025, адвокат зобов`язується надати клієнту, відповідно до умов Договору та додаткових угод до нього, правову допомогу з питань захисту будь-яких прав клієнта (без виключення) перед будь-якими третіми особами, у всіх без виключення судах на території держави України, інших підприємствах, установах, організаціях, а клієнт зобов`язується оплатити адвокату гонорар (винагороду) за надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього Договору. Гонорар (винагорода) є платою адвокату за надання правової допомоги та ніяким чином не пов`язані з передачею цих коштів будь-яким третім особам.

Згідно п. 1.2 Договору, обсяг правової допомоги, що надається за цим Договором, визначається за домовленістю сторін з урахуванням характеру доручення клієнта і оформляється додатковою угодою.

Судом встановлено, що 29.09.2025 адвокат Лисенко Віталій Миколайович та АТ "АСВІО БАНК" уклали Додаткову угоду № 86 до Договору №38 про надання правової допомоги від 27.01.2025.

Дана Додаткова угода визначає вартість правової допомоги, що надається адвокатом клієнту та порядок виплати грошової винагороди (гонорару) адвокату за надання правової допомоги в межах справи за позовом АТ "АСВІО БАНК" до ПП "УКРРЕМБУД", третя особа Національний банк України, про стягнення заборгованості за Договором про надання банківської гарантії №000683/2025/ГР від 05.06.2025 (п. 1 Додаткової угоди № 68 від 29.09.2025).

Пунктом 3 Додаткової угоди № 68 від 29.09.2025 передбачено, що вартість правової допомоги, що надається клієнту в межах справи за позовом АТ "АСВІО БАНК" до ПП "УКРРЕМБУД", третя особа Національний банк України про стягнення заборгованості становить 20 000,00 та сплачується Клієнтом впродовж 30 календарних днів після ухвалення остаточного рішення по справі на картковий рахунок.

Судом встановлено, що 06.10.2025 сторони підписали Акт приймання-передачі правової допомоги по Додатковій угоді № 86 від 29.09.2025 до Договору №38 про надання правової допомоги від 27.01.2025 Відповідно до вказаного акту, АТ "АСВІО БАНК" приймає надані послуги правової допомоги від адвоката Лисенка В.М., а саме: здійснення дослідження та аналіз Договору про надання банківської гарантії № 000683/2025/ГР від 05.06.2025 та документів, що підтверджують право вимоги заборгованості по Договору; аналіз судової практики та формування правової позиції, а також підготовку позовної заяви про стягнення заборгованості за Договором про надання банківської гарантії № 000683/2025/ГР від 05.06.2025.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Суд звертає увагу, що за змістом ст. 126, 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості.

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 ГПК України).

Згідно з ч.4 ст. 126 ГПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до положень ч. 5 ст 126 ГПК України визначено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

У постанові Верховного Суду від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Аналогічна правова позиція викладена в постанові від 07.08.2018 Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 916/1283/17.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Суд, дослідивши матеріали справи, щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим на їх виконання, вважає, що заявлена відповідачем сума є необґрунтованою.

Аналогічна правова позиція щодо застосування критерію необґрунтованості та неспівмірності заявленої до стягнення суми витрат із реальністю таких витрат, з посиланням зокрема, на незначний обсяг юридичної та технічної роботи щодо підготовки справи до розгляду у господарському суді та на тривалість судових засідань міститься у Додатковій ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21.07.2020 у справі 915/1654/19.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу правову допомогу у розмірі 2 000,00 грн.

Керуючись ст. 73, 74, 76-80, 86, 231, 232, 234, 235, 247, 252 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Закрити провадження у справі № 910/12608/25 за позовом Акціонерного товариства "АСВІО БАНК" до Приватного підприємства "УКРРЕМБУД" про стягнення 62 047,89 грн, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

2. Повернути Акціонерному товариству "АСВІО БАНК" (Україна, 14000, Чернігівська обл., місто Чернігів, ВУЛИЦЯ ПРЕОБРАЖЕНСЬКА, будинок 2; ідентифікаційний код: 09809192) з Державного бюджету України судовий збір у сумі 1 514,00 грн (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять гривень 00 коп.), сплачений за платіжною інструкцією № TR/8519 від 01.10.2025.

3. Стягнути з Приватного підприємства "УКРРЕМБУД" (Україна, 04655, місто Київ, ВУЛИЦЯ ГЛИБОЧИЦЬКА, будинок 72; ідентифікаційний код: 30167367) на користь Акціонерного товариства "АСВІО БАНК" (Україна, 14000, Чернігівська обл., місто Чернігів, ВУЛИЦЯ ПРЕОБРАЖЕНСЬКА, будинок 2; ідентифікаційний код: 09809192) 1 514,00 грн (одну тисячу п`ятсот чотирнадцять гривень 00 коп.) судового збору та 2 000,00 грн (дві тисячі 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу.

4. На виконання ухвали видати наказ.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 12.12.2025 та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 253 - 259 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Оксана ГУМЕГА