ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.11.2025м. СумиСправа № 920/444/25

Господарський суд Сумської області у складі судді Короленко В.Л., за участі секретаря судового засідання Виходцевої О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду матеріали справи №920/444/25

за позовом Комунального некомерційного підприємства «Тростянецька міська лікарня» Тростянецької міської ради (вул. Нескучанська, буд. 7, м. Тростянець, Охтирський р-н, Сумська обл., 42600; код за ),

до відповідача фізичної особи - підприємця Бондаренка Олега Вікторовича ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ),

про стягнення 261830,92 грн

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув,

від відповідача: Мазнєва С.В. (адвокат, ордер серії ВМ №1064447 від 01.04.2025),

справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження

установив:

24.03.2025 позивач звернувся з позовом, відповідно до якого просить стягнути з відповідача частину несплаченої неустойки за прострочення повернення об`єкта оренди згідно ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України у сумі 261830,92 грн (двісті шістдесят одна тисяча вісімсот тридцять грн 92 коп.), а також судові витрати.

У позові зазначено, що орієнтовний розмір судових витрат складає: 3143,00 грн (три тисячі сто сорок три грн 00 коп.) судовий збір та 12000,00 грн витрати на правничу допомогу. Позивач зауважив, що докази в підтвердження витрат на правничу допомогу будуть надані в порядку ст. 129, 244 ГПК України.

24.03.2025 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №920/444/25 призначено судді Котельницькій В.Л.

24.03.2025 за електронним запитом суду сформований витяг з ЄДРПОУ, за яким відповідач - Бондаренко Олег Вікторович, рнокпп НОМЕР_1 , зареєстрований як фізична особа - підприємець з місцезнаходженням: АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 27.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №920/444/25 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами; установлено учасникам справи строки для надання заяв по суті справи.

02.04.2025 відповідно до заяви адвоката Мазнєвої С.Г. (вх №1422 від 01.04.2025) зазначеного адвоката додано у справу №920/444/25 як представника ФОП Бондаренка О.В. за ордером серії ВМ №1064447 від 01.04.2025 з можливістю доступу до електронної справи.

14.02.2025 копія ухвали від 27.03.2025 про відкриття провадження у справі №920/444/25, надіслана відповідачу на адресу за даними ЄДРПОУ: ФОП Бондаренко О.В., АДРЕСА_1 , була повернута відділенням поштового зв`язку з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

15.04.2025 представник відповідача подав відзив на позовну заяву (вх №1727), в прохальній частини якого представник відповідача просив:

1)зменшити відповідачеві до стягнення суму неустойки в розмірі подвійної орендної плати, з огляду на розрахунок відповідача, що становить 162032,74 грн;

2)в задоволенні позову відмовити;

3)призначити справу до розгляду з викликом сторін, оскільки під час доведення правової позиції відповідачем використовується великий обсяг письмових доказів, наведено інший розрахунок суми до стягнення, ніж фактично заявлено позивачем і який потребує поясненню судові під час слухання справи відповідачем, враховуючи клопотання відповідача про зменшення неустойки до стягнення з урахуванням суми, що вже сплачена, що у сукупності зумовлює складність у правильному вирішенні справи без особистих пояснень сторін;

4)зауважив, що орієнтовний розмір витрат відповідача на професійну правничу допомогу адвоката становить 15000,00 грн за ведення даної справи в суді першої інстанції адвокатом Мазнєвою Світланою Григорівною відповідно до договору про надання правової (професійної правничої) допомоги від 01.04.2025 та додаткової угоди до нього, а також гонорар успіху в розмірі 50000,00 грн після набрання рішенням законної сили та перегляду в касаційній інстанції у разі позитивного ухвалення справи щодо відповідача. Зазначено, що дані витрати заявлятимуться до стягнення з позивача у порядку, визначеному ГПК України;

5)судові витрати покласти на позивача.

Ухвалою від 17.04.2025 у справі №920/444/25 задоволено клопотання відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, викладене в п. 3 прохальної частини відзиву; постановлено справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін; розгляд справи по суті призначено у судове засідання з повідомленням (викликом) сторін на 21.05.2025, 10:00.

22.04.2025 позивач подав відповідь на відзив (вх №1868, 2348), в якій позивач просив врахувати пояснення, викладені у відповіді на відзив, долучити до матеріалів справи докази надані з даною відповіддю та провести судове засідання в режимі відеоконференції за участі представника позивача поза межами приміщення суду з використання власних технічних засобів.

Ухвалою від 23.04.2025 у справі №920/444/25 задоволено клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, викладене в п.3 прохальної частини відповіді на відзив; постановлено провести судове засідання у справі, призначене на 21.05.2025, 10:00, та наступні судові засідання за участі представника позивача - адвоката Мальченко Д.В. ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

06.05.2025 відповідач подав заперечення (вх №2082), в яких відповідач зазначив, що обґрунтування відповідача його правової позиції, викладеної у відзиві на позов, не змінились, через що, відповідач вважає, що позов задоволенню не підлягає.

16.05.2025 позивач подав додаткові пояснення (вх №2299), за якими позивач просить врахувати зазначені пояснення та надану ним з вебсайтів інформацію.

21.05.2025 розгляд справи, призначений у судове засідання на 10:00, не відбувся у зв`язку із оголошенням на території Сумської області повітряної тривоги, що підтверджено актом Господарського суду Сумської області від 21.05.2025 у справі №920/444/25.

Ухвалою від 22.05.2025 у справі №920/444/25 призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 23.06.2025, 14:30, за участі представника позивача в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використання власних технічних засобів.

Ухвалою від 06.06.2025 у справі №920/444/25 задоволено заяву представника відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (вх №3160 від 03.06.2025); постановлено провести судове засідання у справі, призначене на 23.06.2025, 14:30, за участі представника відповідача - адвоката Мазнєвої С.Г. (e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

23.06.2025 розгляд справи, призначений у судове засідання на 14:30, не відбувся у зв`язку із оголошенням на території Сумської області повітряної тривоги, що підтверджено актом Господарського суду Сумської області від 23.06.2025 у справі №920/444/25.

Ухвалою від 24.06.2025 у справі №920/444/25 призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 05.08.2025, 14:30, за участі представників позивача та відповідача в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використання власних технічних засобів.

У судовому засіданні 05.08.2025 у справі №920/444/25 в порядку ч. 5 ст. 233 ГПК України, у зв`язку із оголошенням повітряної тривоги, постановлено протокольну ухвалу про оголошення перерви з розгляду справи по суті до 25.08.2025, 11:30, за участі представників позивача та відповідача в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використання власних технічних засобів.

25.08.2025 розгляд справи, призначений у судове засідання на 11:30, не відбувся у зв`язку із оголошенням на території Сумського району Сумської області повітряної тривоги, що підтверджено актом Господарського суду Сумської області від 25.08.2025 у справі №920/444/25.

Ухвалою від 26.08.2025 у справі №920/444/25 призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 29.09.2025, 11:30, за участі представників сторін в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використання власних технічних засобів.

У судовому засіданні 29.09.2025 відповідно до ч. 5 ст. 233 ГПК України постановлено наступні протокольні ухвали:

1)першою - прийнято до розгляду та долучено до матеріалів справи подані сторонами заяви по суті справи та додаткові докази;

2)другою - у зв`язку із технічними проблемами, оголошено перерву з розгляду справи по суті до 21.10.2025, 14:30, за участі представників сторін в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використання власних технічних засобів.

21.10.2025 суддя Котельницька В.Л. перебувала у відпустці та розгляд справи, призначений у судове засідання на 14:30, не відбувся.

28.10.2025 відповідно до наказу голови Господарського суду Сумської області №16 від 28.10.2025 «Про внесення змін до облікових документів ОСОБА_1 », в зв`язку зі зміною прізвища суддею Вікторією Котельницькою, змінено прізвище « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 ».

Ухвалою від 30.10.2025 у справі №920/444/25 призначено розгляд справи по суті в судове засідання на 18.11.2025, 14:30, за участі представників сторін в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використання власних технічних засобів.

У судовому засіданні 18.11.2025 під час судового розгляду представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити та заявив клопотання в порядку ч.8 ст. 129 ГПК України; представник відповідача проти позову заперечував, просив зменшити розмір неустойки і заявив клопотання в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України. Відповідно до статей 209, 210 ГПК України були з`ясовані всі обставини, на які сторони у справі посилалися, як на підставу своїх вимог та/або заперечень, та досліджені всі докази, наявні в матеріалах справи.

У судовому засіданні 18.11.2025 в порядку абз. 1 ч. 1 ст. 219 ГПК України суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та відповідно до ч. 2 ст. 219 та ч. 5 ст. 233 ГПК України постановлено протокольну ухвалу про відкладення постановлення та проголошення судового рішення до 27.11.2025, 10:45.

У судовому засіданні 27.11.2025 встановлено:

Представник позивача у судове засідання не прибув.

Представник відповідача у судове засідання прибув.

Судовий процес на виконання ч. 1 ст. 222 ГПК України фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неприбуття позивача у судове засідання не перешкоджає проголошенню судового рішення у даній справі.

У судовому засіданні 27.11.2025 в порядку ч. 1 ст. 240 ГПК України проголошено скорочене рішення.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд установив наступне.

10 липня 2017 року між фізичною особою-підприємцем Бондаренко Олегом Вікторовичем (далі - ФОП Бондаренко О.В., відповідач) та Комунальним закладом «Тростянецька центральна районна лікарня» укладено договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл та міста Тростянецького району №14 (по тексту - Договір, Договір оренди, Договір № 14).

Відповідно до п.1.1 Договору Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування окреме індивідуально визначене (нерухоме або інше) майно спільної власності територіальних громад сіл та міста Тростянецького району нежитлове приміщення площею 26,7 кв. м, розміщене за адресою: Сумська обл., м. Тростянець, вул. Нескучанська,7, розташоване на 1 поверсі стаціонарного відділення КЗ «Тростянецька ЦРЛ», що перебуває на балансі комунального закладу «Тростянецька центральна районна лікарня», вартість якого визначена згідно зі звітом про оцінку від « 06» квітня 2017 р. і становить за незалежною оцінкою - 118160,00 грн.

Згідно п. 1.2 Договору майно передається в оренду з метою розміщення аптечного пункту з цілодобовим режимом роботи.

Розділом 3 договору встановлюється порядок сплати орендної плати.

Відповідно до п. 3.1. орендна плата визначається за результатами конкурсу на право оренди Майна, та становить за перший місяць оренди - липень 2017 р. - 3 065,58. грн.

Пунктом 3.2. Договору встановлено нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюються у порядку, визначеному законодавством.

Згідно п. 3.3. орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць, якщо інше не передбачене законодавством. При цьому, якщо індекс інфляції менше 100% орендна плата визначається в розмірі попереднього місяця. Індексація річної орендної плати, встановленої у розмірі 1 грн. проводиться один раз на рік на підставі річних індексів інфляції не пізніше 20 січня наступного року.

Відповідно до п. 3.6. Договору орендар зобов`язаний сплачувати орендну плату в повному обсязі Орендодавцю не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, на підставі виставлених рахунків. Орендодавець, здійснює перерахування частини орендної плати до районного бюджету відповідно до пропорцій розподілу, встановлених рішенням районної ради.

Пунктом 3.7. Договору передбачено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується Орендодавцем відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Згідно п. 3.8. у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, Орендар також сплачує штраф у розмірі 20% від суми заборгованості.

Відповідно до п. 3.10 у разі припинення (розірвання) Договору оренди, Орендар сплачує орендну плату до дня повернення Майна за актом приймання-передачі включно. Закінчення строку дії Договору оренди не звільняє Орендаря від обов`язку сплатити Орендодавцю заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, враховуючи санкції.

Згідно п. 5.2. Договору орендар зобов`язується своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату, з урахуванням індексу інфляції, а також відшкодувати витрати на утримання об`єкту оренди.

Згідно п. 10.1 Договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 10 липня 2017 р. до 10 червня 2020 р. включно.

Відповідно до рішення 13 сесії 7 скликання Тростянецької міської ради від 29.08.2018 «Про створення Комунального некомерційного підприємства «Тростянецька міська лікарня» Тростянецької міської ради шляхом реорганізації (перетворення) КЗ «Тростянецька ЦРЛ» було створене Комунальне некомерційне підприємство «Тростянецька міська лікарня» Тростянецької міської ради (далі - КНП "Тростянецька міська лікарня" ТМР, лікарня, підприємство, позивач).

Рішенням Тростянецької міської ради №715 від 20.09.2018 міська рада вирішила:

1)створити Комунальне некомерційне підприємство «Тростянецька міська лікарня» Тростянецької міської ради шляхом реорганізації (перетворення) Комунального закладу «Тростянецька центральна районна лікарня» (п. 1. рішення);

2)затвердити Статут Комунального некомерційного підприємства «Тростянецька міська лікарня» Тростянецької міської ради згідно з додатком №1 (п. 2 рішення);

3)визнати Комунальне некомерційне підприємство «Тростянецька міська лікарня» Тростянецької міської ради правонаступником всього майна, прав та обов`язків Комунального закладу «Тростянецька центральна районна лікарня».

Сторони уклали дві додаткові угоди до договору оренди № 14:

Додатковою угодою № 1 викладено нові реквізити КНП "Тростянецька міська лікарня" Тростянецької міської ради.

Додатковою угодою №2 до договору №14 від 10.07.2017 року оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до комунальної власності Тростянецької міської об`єднаної територіальної громади від 9 червня 2020 року КНП «Тростянецька міська лікарня» Тростянецької міської ради продовжено термін вищевказаного договору на 2 роки 11 місяців до 10 травня 2023 року включно. Також, додатковою угодою № 2 внесені зміни до п.п. 1.1. договору (щодо ринкової вартості преданого майна) та внесено зміни до п. 3.1. договору № 14 відповідно до яких орендна плата визначається до методики та становить за базовий місяць оренди (без ПДВ) 7459,50 грн.

02.02.2023 на апаратній нараді при керівнику КНП «Тростянецька міська лікарня» Тростянецької міської ради (протоколом №1) розглядалось питання про розміщення кабінету фізіотерапевтичного відділення, в якому буде розміщено нове обладнання для реабілітації амбулаторних та стаціонарних хворих. Пунктом 2 значеного протоколу вирішено письмово повідомити фізичну особу-підприємця Бондаренко О.В. про непродовження строку дії договору оренди №14 від 10.07.2017 з причини, що орендоване ним приміщення необхідне для власних потреб балансоутримувачу - КНП «Тростянецька міська лікарня» Тростянецької міської ради (даний факт встановлено судовими рішеннями у справі 920/478/23).

03.02.2023 КНП «Тростянецька міська лікарня» Тростянецької міської ради надіслало ФОП Бондаренко О.В. лист №01-14/355, в якому керуючись статтею 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» КНП «Тростянецька міська лікарня» Тростянецької міської ради повідомило ФОП Бондаренко О.В., що договір оренди №14 від 10.07.2017 не буде продовжуватися або укладатися на новий термін, оскільки орендоване приміщення необхідне для власних потреб балансоутримувачу - КНП «Тростянецька міська лікарня» Тростянецької міської ради.

30.03.2023 КНП «Тростянецька міська лікарня» Тростянецької міської ради надіслало ФОП Бондаренко О.В. листа №01-14/992, в якому позивач, керуючись п. 3.10, п. 10.11 договору та статтями 19, 25 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», повідомив ФОП Бондаренко О.В. про припинення з 10.05.2023 договору та звернув увагу на обов`язок орендаря протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди та зобов`язання орендаря сплатити орендодавцю заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі.

24.04.2023 КНП «Тростянецька міська лікарня» надіслало міському голові лист №01-14/1322, за яким орендодавець просив надати згоду на не продовження фізичній особі-підприємцю Бондаренко О.В. договору оренди №14 від 01.07.2017 з причин, що орендоване ним приміщення необхідне для власних потреб балансоутримувача.

25.04.2023 ФОП Бондаренко О.В. надіслав позивачу лист, в якому просив вважати продовженим на період дії воєнного стану та протягом чотирьох місяців з дати припинення чи скасування воєнного стану договір оренди №14 від 10.07.2017 та додаткову угоду №2 від 09.06.2020 до договору.

25.04.2023 виконавчим комітетом Тростянецької міської ради було прийняте рішення №178, відповідно до якого виконком міської ради вирішив:

1)погодити Комунальному некомерційному підприємству «Тростянецька міська лікарня» Тростянецької міської ради не продовження строку дії договору оренди №14 від 10.07.2017 нежитлового приміщення площею 26,7 кв.м., що знаходиться на першому поверсі будівлі стаціонару, розташованої за адресою: Сумська обл., Охтирський р-н., м. Тростянець, вул. Нескучанська, 7, укладеного з фізичною особою- підприємцем Бондаренком Олегом Вікторовичем для розміщення аптечного пункту з цілодобовим режимом роботи, термін дії якого закінчується 10.05.2023, як такого що необхідне для власних потреб балансоутримувача (п. 1 рішення);

2)КНП «Тростянецька міська лікарня» ТМР після закінчення строку дії договору оренди здійснити заходи з повернення з оренди майна, зазначеного в п. 1 даного рішення, у відповідності до вимог чинного законодавства України;

3)КНП «Тростянецька міська лікарня» ТМР використовувати майно, зазначене в п. 1 даного рішення, виключно для власних потреб.

03.05.2023 КНП «Тростянецька міська лікарня» Тростянецької міської ради надіслало ФОП Бондаренко О.В. лист №01-14/1442, згідно з яким керуючись п. 3.10, п.10.11 договору оренди №14 від 10.07.2017 та статтями 19, 25 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» КНП «Тростянецька міська лікарня» Тростянецької міської ради повідомила орендаря про припинення з 10.05.2023 договору оренди №14 від 10.07.2017 та звернула увагу на зобов`язання орендаря протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди, а також сплатити орендодавцю заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, враховуючи санкції. КНП «Тростянецька міська лікарня» Тростянецької міської ради зауважила, що ФОП Бондаренко О.В. 11.05.2023 повинен звільнити орендоване нежитлове приміщення та повернути його орендодавцю на підставі акту приймання- передачі, який був доданий до даного листа.

Строк дії договору оренди закінчився 10 травня 2023 року.

Актами від 15.05.2023, 16.05.2023, 17.05.2023, 22.05.2023, 23.05.2023, 24.05.2023, 25.05.2023, 26.05.2023, 29.05.2023, 31.05.2023, 01.06.2023, складеними КНП «Тростянецька міська лікарня» Тростянецької міської ради, засвідчено факт користування ФОП Бондаренко О.В. спірним приміщенням (позивач зауважив, що зазначені акти до позову не додаються, оскільки даний факт встановлений рішеннями у справі 920/478/23, про які буде зазначено нижче).

Пунктом 1 рішення виконавчого комітету Тростянецької міської ради №239 від 02.06.2023 було відмовлено ФОП Бондаренко О.В. у продовженні строку дії договору оренди №14 від 10.07.2017 на період дії воєнного стану та протягом чотирьох місяців з дати його припинення чи скасування.

Зазначені вище обставини встановлювались судовими рішеннями у справі №920/478/23.

ФОП Бондаренко О.В. звернувся до господарського суду Сумської області з первісним позовом до Комунального некомерційного підприємства «Тростянецька міська лікарня» Тростянецької міської ради про визнання договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл та міста Тростянецького району №14 від 10.07.2017 та додаткової угоди №2 від 09.06.2020, укладених між фізичною особою-підприємцем Бондаренко Олегом Вікторовичем та Комунальним закладом «Тростянецька центральна районна лікарня», подовженим на строк до припинення чи скасування та на чотири місяці після припинення чи скасування воєнного стану.

Комунальне некомерційне підприємство «Тростянецька міська лікарня» Тростянецької міської ради, у свою чергу, звернулось до Господарського суду Сумської області з зустрічним позовом до фізичної особи-підприємця Бондаренка Олега Вікторовича про зобов`язання фізичної особи-підприємця Бондаренка Олега Вікторовича звільнити нежитлове приміщення площею 26,7 кв.м, розміщене за адресою: Сумська область, м. Тростянець, вул. Нескучанська, 7, розташоване на 1 поверсі стаціонарного відділення комунального некомерційного підприємства «Тростянецька міська лікарня» Тростянецької міської ради, та передати його згідно акту приймання-передачі позивачу за зустрічним позовом - Комунальному некомерційному підприємству «Тростянецька міська лікарня» Тростянецької міської ради.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 31.01.2024 у справі №920/478/23 первісний позов задоволено.

Визнано договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл та міста Тростянецького району №14 від 10.07.2017 (та додаткову угоду №2 від 09.06.2020), укладений між фізичною особою-підприємцем Бондаренко Олегом Вікторовичем та Комунальним закладом «Тростянецька центральна районна лікарня», продовженим на період дії воєнного стану та протягом чотирьох місяців з дати припинення чи скасування воєнного стану.

В задоволенні зустрічного позову про звільнення нежитлового приміщення - відмовлено.

КНП "Тростянецька міська лікарня" ТМР та Тростянецька міська рада з судовим рішенням не погодились і оскаржили його в апеляційному порядку.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.07.2024 у справі №920/478/23 рішення Господарського суду Сумської області від 31.01.2024 скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні первісного позову відмовлено, а зустрічний позов задоволено.

Зобов`язано фізичну особу-підприємця Бондаренка Олега Вікторовича звільнити нежитлове приміщення площею 26,7 кв.м., розміщене за адресою: Сумська обл., м.Тростянець, вул. Нескучанська, 7, розташоване на 1 поверсі стаціонарного відділення Комунального некомерційного підприємства «Тростянецька міська лікарня» Тростянецької міської ради та передати його згідно акту приймання- передачі позивачу за зустрічним позовом - Комунальному некомерційному підприємству «Тростянецька міська лікарня» Тростянецької міської ради.

ФОП Бондаренко О.В. не погодився з постановою апеляційного суду та оскаржив її в касаційному порядку.

Постановою Касаційного господарського суду від 26 листопада 2024 у справі №920/478/23 касаційне провадження за касаційною скаргою фізичної особи-підприємця Бондаренка Олега Вікторовича в частині підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, закрито.

Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця Бондаренка Олега Вікторовича в частині підстави, передбаченої пунктом 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, залишено без задоволення. Постанова Північного апеляційного господарського суду від 23.07.2024 у справі №920/478/23 залишена без змін.

13.09.2024 Господарським судом Сумської області видано наказ на примусове виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 23.07.2024 у справі №920/478/23, відповідно до якого зобов`язано фізичну особу-підприємця Бондаренка Олега Вікторовича звільнити нежитлове приміщення площею 26,7 кв.м., розміщене за адресою: Сумська обл., м.Тростянець, вул. Нескучанська, 7, розташоване на 1 поверсі стаціонарного відділення Комунального некомерційного підприємства «Тростянецька міська лікарня» Тростянецької міської ради та передати його згідно акту приймання- передачі позивачу за зустрічним позовом - Комунальному некомерційному підприємству «Тростянецька міська лікарня» Тростянецької міської ради.

Позивач наголошує, що ФОП Бондаренко О.В. відмовився добровільно виконати постанову апеляційного суду. Тому, КНП "Тростянецька міська лікарня" ТМР звернулася до Тростянецького відділу державної виконавчої служби в Охтирському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про примусове виконання наказу №920/478/23.

16.12.2024 ФОП Бондаренко О.В. звільнив приміщення, про що складено акт приймання-передачі приміщення до договору № 14 від 10.07.2017.

18.12.2024 державним виконавцем складено акт від 18.12.2024 про передачу приміщення КНП "Тростянецька міська лікарня" ТМР.

Таким чином, між позивачем склалися відносини, що регулюються нормами глави 58 ЦК України, при цьому відповідач не виконав обов`язку, щодо негайного звільнення приміщення та утримував відповідне приміщення до 16.12.2024.

Позивач зауважив, що за таких обставин законодавство покладає обов`язок наймача сплатити неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення. Термін прострочення (неповернення орендованого приміщення) становить з 11.05.2023 по 17.12.2024. Неустойка являє собою подвійну плату за найм приміщення за час прострочення.

Позивач наголошує, що згідно з п. 3.3. договору оренди орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць, якщо інше не передбачене законодавством. При цьому, якщо індекс інфляції менше 100% орендна плата визначається в розмірі попереднього місяця. Індексація річної орендної плати, встановленої у розмірі 1 грн. проводиться один раз на рік на підставі річних індексів інфляції не пізніше 20 січня наступного року.

До позову позивачем долучено розрахунки витрат до договору № 14 за кожен місяць починаючи з січня 2023 року по грудень 2024 року. В даних розрахунках позивачем зазначається орендна плата за кожен місяць.

Враховуючи, що відповідач не повернув приміщення після припинення договору оренду № 14, позивач нарахував подвійну плату за найм (орендну плату), як неустойку.

Сума подвійної неустойки відображена у виставлених рахунках.

Пеня за прострочення повернення об`єкта оренди згідно ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України нарахована позивачем у розмірі 523661,97 грн.

Позивач підтверджує, що відповідач сплатив половину від нарахованої суми - 261830,97 грн.

Починаючи з 04.07.2023 і до 17.12.2024 позивач нараховував відповідачу за найм речі подвійну оплату, як неустойку, оскільки в цей період не було повернуто приміщення:

За 2023 рік:

Згідно з рахунку № 372 від 04.07.2023 нараховано 27029,28 грн, сплачено ФОП Бондаренко О.В. - 13 514,64 грн., платіжна інструкція № 497808540, заборгованість 13514,64 грн.;

Згідно з рахунку № 409 від 03.08.2023 нараховано 27245,52 грн, сплачено ФОП Бондаренко О.В. - 13622,76 грн, платіжна інструкція № 497817615, заборгованість 13622,76 грн.

Згідно з рахунку № 481 від 05.09.2023 нараховано 27245,52 грн, сплачено ФОП Бондаренко О.В. - 13622,76 грн., платіжна інструкція № 498708363, заборгованість 13622,76 грн.

Згідно з рахунку № 552 від 06.10.2023 нараховано 27245,52 грн, сплачено ФОП Бондаренко О.В. - 13622,76 грн, платіжна інструкція № 498708728, заборгованість 13622,76 грн.

Згідно з рахунку № 606 від 02.11.2023 нараховано 27381,74 грн, сплачено ФОП Бондаренко О.В. - 13690,87 грн, платіжна інструкція № 510599963, заборгованість 13690,87 грн.

Згідно з рахунку № 680 від 11.12.2023 нараховано 27600,79 грн, сплачено ФОП Бондаренко О.В. - 13800,40 грн, платіжна інструкція № 990, заборгованість 13800,39 грн.

2024 рік

Згідно з рахунку № 23 від 05.01.2024 нараховано 27738,79 грн, сплачено ФОП Бондаренко О.В. - 13869,40 грн., платіжна інструкція № 533375349, заборгованість 13869,39 грн.

Згідно з рахунку № 70 від 07.02.2024 нараховано 27932,96 грн, сплачено ФОП Бондаренко О.В. - 13966,48 грн, платіжна інструкція № 550023473, заборгованість 13966,28 грн.

У подальшому, позивач наголошує, що рахунки за період лютий-липень 2024 були виставлені в одинарному розмірі пені:

Згідно з рахунку № 152 від 18.03.2024 нараховано 14022,35 грн, сплачено ФОП Бондаренко О.В. - 14022,35 грн, платіжна інструкція № 562165693.

Згідно з рахунку № 181 від 09.04.2024 нараховано 14064,42 грн, сплачено ФОП Бондаренко О.В. - 14064,42 грн, платіжна інструкція № .

Згідно з рахунку № 269 від 10.05.2024 нараховано 14134,74 грн, сплачено ФОП Бондаренко О.В. - 14134,74 грн, платіжна інструкція № 585141204.

Згідно з рахунку № 310 від 28.05.2024 нараховано 14163,01 грн, сплачено ФОП Бондаренко О.В. - 14163,01 грн, платіжна інструкція № 593721325.

Згідно з рахунку № 344 від 19.06.2024 нараховано 14248,00 грн, сплачено ФОП Бондаренко О.В. - 14248,00 грн, платіжна інструкція № 09942392.

Згідно з рахунку № 386 від 15.07.2024 нараховано 14561,45 грн, сплачено ФОП Бондаренко О.В. - 14561,45 грн, платіжна інструкція № 620727794.

Згідно з рахунку № 418 від 30.07.2024 (за березень та липень) донараховано другу частину подвійної неустойки у сумі 85193,97 грн. З приводу чого, позивачем надано до матеріалів позову, розрахунок донарахування подвійного розміру орендної плати за лютий-липень місяць 2024 року для орендованої площі ФОП Бондаренко О.В. в Тростянецькій МЛ, вулиця Нескучанська, б. 7.

Відповідачем коштів за частину подвійної пені у період за лютий-липень 2024 року, сплачено не було, заборгованість склала 85193,97 грн.

Згідно з рахунку № 488 від 02.09.2024 нараховано 29122,90 грн, сплачено ФОП Бондаренко О.В. - 14561,45 грн, платіжна інструкція №642400045, заборгованість 14561,45 грн.

Згідно з рахунку № 512 від 17.09.2024 нараховано 29297,64 грн, сплачено ФОП Бондаренко О.В. - 14648,82 грн, платіжна інструкція №654441613, заборгованість 14648,82 грн.

Згідно з рахунку № 568 від 15.10.2024 нараховано 29737,10 грн, сплачено ФОП Бондаренко О.В. - 14648,55 грн, платіжна інструкція № 658225443, заборгованість 14648,55 грн.

Згідно з рахунку № 611 від 11.11.2024 нараховано 30272,38 грн, сплачено ФОП Бондаренко О.В. - 15136,19 грн, платіжна інструкція № 671170630, заборгованість 15136,19 грн.

Згідно з рахунку № 710 від 17.12.2024 нараховано 15423,77 грн, сплачено ФОП Бондаренко О.В. - 7711,89 грн, платіжна інструкція № 682623652, заборгованість 7711,89 грн.

Позивач зауважує, що всього нараховано - 523661,97 грн; сплачено - 261830,97 грн; несплачена сума подвійної плати за час прострочення - 261830,92 грн.

З приводу заборгованості позивач звертався до відповідача з вимогами та претензіями (копії яких додані до позову).

06.03.2025 лист-вимога № 01-14/1006 на суму 261 830,92 грн направлена 19.03.2025. Проте, як зазначає позивач, ФОП Бондаренко О.В. кошти не сплатив, відповідь на зазначені претензії не надав.

За таких обставин, КНП "Тростянецька міська лікарня" ТМР звернулась до суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 10 частини 1 статті 1 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» № 157-IX від 03.10.2019 визначено, що орендою є речове право на майно, відповідно до якого орендодавець передає або зобов`язується передати орендарю майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частиною першою статті 763 ЦК України встановлене загальне правило, за яким договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Частиною першою статті 785 ЦК України передбачено, що в разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Згідно частини другої даної статті якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.

Положення статті 25 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», частини 1 статті 785 ЦК України, встановлюють, що з припиненням договірних відносин у наймача виникає обов`язок повернути наймодавцеві майно та відсутні правові підстави для подальшого користування ним.

Відповідач не виконав обов`язок, щодо негайного звільнення (повернення) нежитлового приміщення після припинення договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна та безпідставно утримував приміщення з 10.05.2023 по 16.12.2024, що підтверджується судовими рішеннями у справі № 920/478/23 та доданими до позову доказами.

Відповідач проти позову заперечує та наголошує, що з матеріалів даної справи вбачається, що між позивачем і відповідачем тривали орендні правовідносини, які визначались договором № 14 від 10.07.2017 оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл та міста Тростянецького району, за яким позивач виступав орендодавцем, а відповідачем - орендарем нежитлового приміщення за адресою: м. Тростянець, вул. Нескучанська, 7, площею 26.7 м.кв., далі - об`єкт оренди. У подальшому, до вказаного договору оренди вносились зміни у вигляді додаткової угоди № 1, згідно з якої змінено назву орендодавця та реквізити для оплати орендної плати та додаткова угода № 2 від 09.06.2020 року, згідно якої внесено зміни у вартість об`єкту оренди та збільшено суму орендної плати за місяць до 7459.60 гривень без ПДВ, встановлено строк оренди до 10.05.2023 року.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем і відповідачем тривав судовий спір, який розглядався у справі № 920/478/23, в якому вирішувалось питання продовження вказаного договору оренди на час дії воєнного стану та 4 місці після його закінчення за позовом орендаря та про виселення орендаря з об`єкту оренди - за зустрічним позовом орендодавця.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 31.01.2024 року позов орендаря задоволений: визнано вказаний вище договір оренди продовженим на період дії воєнного стану та протягом 4 місяців з дати припинення чи його скасування. В задоволенні зустрічного позову орендодавця про виселення - відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.07.2024 року зазначене рішення місцевого суду скасовано, ухвалено нове, яким у позові орендарю про продовження договору оренди - відмовлено, зустрічний позов орендодавця задоволено: зобов`язано орендаря звільнити та передати об`єкт оренди орендодавцю за актом приймання- передачі.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.10.2024 року зупинено виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 23.07.2024 в частині зобов`язання фізичної особи-підприємця Бондаренка Олега Вікторовича звільнити нежитлове приміщення площею 26,7 кв.м., розміщене за адресою: Сумська обл., м. Тростянець, вул. Нескучанська, 7, розташоване на 1 поверсі стаціонарного відділення Комунального некомерційного підприємства «Тростянецька міська лікарня» Тростянецької міської ради та передати його згідно акту приймання-передачі позивачу за зустрічним позовом - Комунальному некомерційному підприємству «Тростянецька міська лікарня» Тростянецької міської ради, до закінчення її перегляду у касаційному порядку.

Касаційний перегляд справи закінчений 26.11.2024 року ухваленням постанови, якою вищевказану постанову апеляційного суду залишено без змін, а касаційну скаргу орендаря без задоволення.

Відповідач наголошує, що весь час розгляду даної справи у судових інстанціях продовжував користуватись об`єктом оренди, адже мав правомірні очікування на позитивний розгляд його спірного питання в суді, враховуючи наявність позитивного рішення місцевого суду та ухвалу про зупинення виконання судового рішення апеляційного суду щодо необхідності звільнення ним приміщення.

16.12.2024, враховуючи наслідки розгляду вказаної справи у суді, відповідач передав, а позивач у даній справі прийняв за актом приймання - передачі об`єкт оренди у зв`язку з закінченням строку дії договору оренди, який, як вже вище вказано, закінчився 10.05.2023 року і питання щодо його продовження перебувало в судовому розгляді у період з 08.05.2023 року по 26.11.2024 року.

Тобто, у період з 08.05.2023 року по 26.11.2024 року відповідач, як орендар мав правомірні очікування відносно того, що його судовий спір може вирішитись позитивно і договір оренди щодо об`єкту оренди може бути продовженим, у зв`язку з чим, відповідач у даній справі не вчиняв протиправних дій, пов`язаних з умисним утриманням орендованого майна.

Згідно зі ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, у даних правовідносинах, яка передбачена ч. 2ст. 785 ЦК України і яка є особливим заходом цивільної відповідальності, що визначена в розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення повернення її наймодавцю у разі припинення договору найму (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.11.2020 у справі №916/1319/19).

Отже, після спливу строку дії договору, після 10.05.2023, невиконання чи неналежне виконання обов`язку з повернення об`єкта оренди протягом 3-х днів (п. 10.11. договору) свідчить про неправомірне користування майном, починаючи з 14.05.2023.

Таким чином, з 14.05.2023, права та обов`язки сторін, що перебували у сфері регулятивних правовідносин, переходять у сферу охоронних правовідносин та охоплюються правовим регулюванням за ч. 2 ст. 785 ЦК України, яка регламентує наслідки невиконання майнового обов`язку щодо негайного повернення речі. Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.04.2021 у справі №910/11131/19, постановах Верховного Суду від 10.05.2023 у справі №910/11692/20, від 11.07.2023 у справі №916/1307/22, від 31.08.2021 у справі №914/1050/20.

Вирішуючи справу у подібних правовідносинах, у постанові № 902/51/24 від 18.03.2025, Верховний Суд дійшов правового висновку про те, що застосування ч. 2 ст. 785 ЦК України до правовідносин, аналогічних оренді незалежно від вини орендаря, суперечить вимогам справедливості, добросовісності та розумності, що є загальними засадами цивільного законодавства (п. 6 ст. 3 ЦК України). У такому разі нівелюється можливість орендаря довести, що протягом спірного періоду, за який нарахована неустойка, він не мав змоги повернути спірне майно з огляду на обставини, які від нього не залежать.

Розглядаючи питання розумності та добросовісності як принципів здійснення суб`єктивних цивільних прав необхідно врахувати, що розумною є поведінка особи, яка діє у межах, не заборонених їй договором або актами цивільного законодавства (постанова ВС від 04.09.2020 року № 311/2145/19-ц).

Відповідач наголошує, що водночас, орендар, намагався продовжити свою господарську діяльність в орендованому приміщенні та розпочав судові процеси, пов`язані з продовженням договору оренди через ситуацію, яка об`єктивно змушувала його піти на такий крок через втрату частини власного бізнесу під час окупації м. Тростянець на початку війни 2022 року. Вказані обставини загалом, свідчать про те, що невиконання відповідачем обов`язку з повернення після закінчення договору оренди, не носять умисного характеру, а отже, не можуть бути підставою для покладення на відповідача відповідальності у вигляді нарахування йому подвійної суми орендної плати, оскільки такі стягнення є покладенням на відповідача надмірного фінансового тягаря, що суперечить принципу добросовісності і розумності.

Відповідач наполягає, що у його діях з повернення об`єкта оренди у строк 3 дні після 10.05.2023 відсутній умисел та вина, оскільки він правомірно покладався на існуючі судові рішення у справі № 920/478/23, зокрема, на ухвалу від 15.10.2024 про зупинення виконання постанови апеляційного суду про його зобов`язання повернути об`єкт оренди орендодавцеві і виконав цей обов`язок, як тільки отримав остаточне судове рішення касаційної інстанції, тобто 16.12.2024 (дата підписання акту приймання- передачі).

Суд враховує заперечення відповідача, що відповідно до висновку, викладеному у постанові КГС ВС від 20 листопада 2020 року у справі № 916/1319/19, встановлено, що згідно з п. 188.1 ст. 188 ПК України при розрахунку розміру неустойки відповідно до ч.2 ст. 785 ЦК України за неповернення майна з оренди після припинення дії договору найму не включається ПДВ, який мав би сплачуватися орендарем орендодавцю у випадку правомірного користування майном.

Крім того, вирішуючи справу № 910/11131/19 у постанові від 19.04.2021 року ВС КГС зробив висновок про те, що нарахування 3%, інфляційних, штрафу, пені притаманні при стягнені орендної плати, а не неустойки згідно до ч. 2 ст. 785 ЦК України, оскільки такий підхід до нарахування і стягнення свідчить про покладення на орендаря подвійної відповідальності, що суперечить ст. 61 Конституції України.

Суд зазначає, що після припинення договору оренди нарахування і орендної плати і неустойки неможливе, оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, тому слід застосовувати або положення ст. 762 ЦК України, або 785 ЦК України.

Враховуючи викладене в сукупності та аналізуючи зміст нарахувань, які позивач звертає до стягнення з відповідача за позовом у даній справі вбачається, що до складу суми неустойки входить, як сума ПДВ, нарахована на орендну плату, так і інфляційні, що є неприпустимим з огляду на вищевказане.

Так, позивач не заперечує, що частину з заявленої неустойки у сумі 261830,97 грн, яка на думку позивача становить половину від заявленої суми, відповідач вже сплатив, а інша половина в сумі 261830,97 грн - підлягає стягненню у судовому порядку.

Водночас, відповідно до рахунків, які позивач щомісячно нараховував відповідачеві вбачається, що сума ПДВ становить 20% і додається до суми орендної плати, а також застосовується індекс інфляції.

Отже, з усієї суми нарахувань неустойки в розмірі подвійної орендної плати в загальній сумі 523661,97 грн 20% ПДВ становить 104723,39 грн. Таким чином, в заявленій до стягнення сумі в розмірі 261830,97 грн 20% ПДВ становить 52366,19 грн.

В свою чергу, відповідно до додаткової угоди № 2 від 09.06.2020 року п. 3.1. викладено в новій редакції за яким орендна плата становить 7459,50 грн на місяць і починає нараховуватись з 11.06.2020.

Суд погоджується з запереченнями відповідача і доходить висновку, що відповідно до індексації орендної плати за період з червня 2020 року по травень 2023 року, сума місячної орендної плати становила на дату закінчення договору 11116,56 грн.

Таким чином, подвійна сума нарахованої неустойки підлягає такому нарахуванню:

Нарахування в однократному розмірі за період з 14.05.2023 року по 16.12.2024 року (19 місяців і 2 дні) становить 11116,56 грн х 19 місяців = 211214,64 грн; за 2 дні грудня - 717,19 грн. Разом дорівнює 211931,83 грн.

Отже, подвійна неустойка за вказаний період становить 211931,83 х 2 = 423863,66 грн.

Позивач не заперечує, що відповідачем сплачено 261830,92 грн.

За наведених обставин, залишок неустойки складає 162032,74 грн (423863,66 грн - 261830,92 грн).

Таким чином, суд, перевіривши обставини, пов`язані з правильністю здійснення розрахунку неустойки, погоджується з наданим відповідачем розрахунком та визнає законним та обґрунтованим вимоги позивача в частині стягнення 162032,74 грн неустойки.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Правовий аналіз наведеної норми свідчить, що вона не є імперативною та застосовується за визначених умов на розсуд суду, і відповідно питання про зменшення розміру неустойки вирішується судом на підставі аналізу конкретної ситуації, тобто, сукупності з`ясованих ним обставин, що свідчать про наявність підстав для вчинення зазначеної дії.

Таким чином, розмір штрафних санкцій (неустойки: штрафу та/або пені) може бути зменшений за рішенням господарського суду. При цьому, стаття 551 ЦК України не містить норм, які б ставили можливість суду використати право на зменшення заявлених до стягнення з боржника штрафних санкцій в залежність від наявності відповідного клопотання з цього приводу сторони у справі. Тобто суд може реалізувати своє право та прийняти рішення про зменшення розміру неустойки за власною ініціативою.

Відповідна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 03.11.2020 у справі № 927/184/13-г.

Отже, вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду.

Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові ОП КГС ВС від 16.08.2024 року у справі № 910/14706/22 санкція, передбачена ч. 2 ст. 785 ЦК України, є неустойкою відповідно до визначення ч.1 ст.549ЦК України в сукупності з ч. 2 ст. 551 вказаного Кодексу. Тобто, санкція, передбачена ч. 2 ст. 785 ЦК України є різновидом неустойки (штрафної санкції), яка є законною неустойкою і застосовується у разі, якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі.

Отже, така неустойка, передбачена ч. 2 ст. 785 ЦК України, може бути зменшена судом за правилами ч. 3 ст. 551 ЦК України.

Загальновідомим та нормативно врегульованим є питання щодо існування на території України надзвичайних обставин, а саме введення воєнного стану, що неодмінно впливає на спроможність своєчасного ведення розрахунків, обмежує безперешкодне провадження господарської діяльності.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який на час розгляду справи не скасований.

Воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 34, 38, 39, 41 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб у межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

28 лютого 2022 року Торгово-промислова палата України на підставі ст.ст. 14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" від 02.12.1997 №671/97-ВР, Статуту ТПП України засвідчила форс - мажорні обставини (обставин непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану з 24.02.2022 року відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні". Враховуючи викладене, Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для об`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору (контракту, угоди тощо) обов`язків згідно із законодавчими чи іншими нормативними актами виконання відповідно яких стало неможливим у встановлений термін внаслідок таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Суд вважає, що зменшення розміру неустойки, на даний момент є оптимальним балансом інтересів сторін у спорі та таким, що запобігатиме настанню негативних наслідків для сторін.

З огляду на викладене, а також встановлені у цій справі обставини, оскільки зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, суд, оцінивши матеріали справи та зважаючи на співмірність негативних наслідків для відповідача з інтересом позивача, зменшує розмір неустойки на 50% з 162032,74 грн до 81016,37 грн, частково задовольнивши клопотання відповідача про зменшення неустойки (вх №2259 від 15.04.2025), викладене в п. 1 прохальної частини відзиву на позов (вх №1727 від 15.04.2025).

Згідно з частинами першою, третьою статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною першою статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до статті 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 79 ГПК України).

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України.

Згідно з ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до матеріалів справи позивачем доведено належними та допустимими доказами ті обставини, на які він посилався, як на підставу позову в частині стягнення з відповідача 162032,74 грн неустойки. Водночас, з урахуванням наведених вище обставин зі зменшення неустойки, суд задовольняє позовні вимоги як законні та обґрунтовані в межах стягнення 81016,37 грн неустойки. В іншому суд відмовляє.

При ухваленні рішення в справі, суд, у тому числі, вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача судовий збір в сумі 3143,00 грн, що сплачений за платіжною інструкцією від 17.03.2025 №9100.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 129 ГПК України позивачу за рахунок відповідача відшкодовується 1944,25 грн судового збору, що визначений судом пропорційно розміру правомірно заявлених позовних вимог (162032,74грн неустойки).

Керуючись статтями 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи - підприємця Бондаренка Олега Вікторовича ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) на користь Комунального некомерційного підприємства «Тростянецька міська лікарня» Тростянецької міської ради (вул. Нескучанська, буд. 7, м. Тростянець, Охтирський р-н, Сумська обл., 42600; код за ) 81016,37 грн (вісімдесят одна тисяча шістнадцять грн 37 коп.) неустойки та 1944,25 грн (одна тисяча дев`ятсот сорок чотири грн 25 коп.) судового збору.

3. В іншому відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст. 256, ст. 257 ГПК України).

Суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 6 ГПК України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

У зв`язку із відпусткою судді Короленко В.Л., повне рішення складено та підписано 08.12.2025.

Суддя В.Л. Короленко