ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"08" грудня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/4470/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Шаратова Ю.А.

при секретарі судового засідання Кастровій М.С.

розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ФІРМА ЕРІДОН (08467, Київська обл., Переяслав-Хмельницький р-н, с. Чопилки, вул. Богдана Хмельницького, буд. 35, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю КОЛОС (67640, Одеська обл., Одеський р-н, с. Градениці, вул. Центральна, буд. 87, )

про стягнення заборгованості за Договором поставки від 16.04.2025 № 1185/2540 в розмірі 74 208,75 грн., з якої 23 230,56 грн. 36,00 % річних, 30 974,09 грн. проценти за користування товарним кредитом, 20 004,10 грн. пеня

Представники:

Від позивача Нерода В.Ю. (ордер від 10.03.2025 серія АІ № 1845878);

Від відповідача Коломійчук А.С. (ордер від 08.09.2025 серія ВН № 1572244).

Суть спору. Зміст остаточних позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІРМА «ЕРІДОН» (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛОС» (далі Відповідач) про стягнення заборгованості за Договором поставки від 16.04.2025 № 1185/2540 в розмірі 74 208,75 грн., з якої 23 230,56 грн. 36,00 % річних, 30 974,09 грн. проценти за користування товарним кредитом, 20 004,10 грн. пеня.

Рух справи, заяви, клопотання, інші процесуальні дії в суді.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІРМА «ЕРІДОН» звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛОС» про стягнення заборгованості за Договором поставки від 16.04.2025 № 1185/2540 в розмірі 275 387,77 грн., з якої 201 179,02 грн. сума основного боргу, 23 230,56 грн. 36,00 % річних, 30 974,09 грн. проценти за користування товарним кредитом, 20 004,10 грн. пеня.

06.11.2025 на адресу суду надійшла заява ТОВ "ФІРМА "ЕРІДОН" про зменшення розміру позовних вимог від 06.11.2025 (вх. № 35224/25) в якій товариство просило суд стягнути з ТОВ "КОЛОС" заборгованість за Договором поставки від 16.04.2025 № 1185/2540 в розмірі 75 387,77 грн., з якої 1 179,02 грн. сума основного боргу, 23 230,56 грн. 36,00 % річних, 30 974,09 грн. проценти за користування товарним кредитом, 20 004,10 грн. пеня.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 08.12.2025.

01.12.2025 на адресу суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІРМА «ЕРІДОН» про зменшення розміру позовних вимог від 28.11.2025 (вх. № 38096/25) в якій товариство просило суд стягнути з Відповідача на користь Позивача:

- 36,00% річних від простроченої суми основної заборгованості, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України та п. 6.7. Договору, в розмірі: 23 230,56 грн. (двадцять три тисячі двісті тридцять грн., 56 коп.);

- проценти за користування товарним кредитом, відповідно до ст. 536, ч. 5 ст. 694 ЦК України, умов пунктів 4. та 5. додатків до Договору в розмірі: 30 974,09 грн. (тридцять тисяч дев`ятсот сімдесят чотири грн., 09 коп.);

- пеню за Договором, в розмірі: 20 004,10 грн. (Двадцять тисяч чотири грн., 10 коп.), а всього 74 208,75 грн. (сімдесят чотири тисячі двісті вісім грн., 75 коп.).

Протокольною ухвалою від 08.12.2025 задоволено заяву Позивача про зменшення розміру позовних вимог від 28.11.2025 (вх. № 38096/25).

08.12.2025 проголошено скорочене рішення (вступна та резолютивна частини).

Заяви по суті. Пояснення та аргументи учасників справи.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд задовольнити позов.

Позовні вимоги із посиланням на статті 9, 11, 16, 258, 509, 526, 530, 543, 549, 550, 551, 553, 554, 625, 655 Цивільного кодексу України, обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов Договору поставки від 16.04.2025 № 1185/2540 щодо оплати.

Представник відповідача в судовому засіданні визнав наявність у нього прострочення оплати за Договором поставки від 16.04.2025 № 1185/2540 та просив суд зменшити розмір 36 % річних та пені.

26.11.2025 на адресу суду надійшов Відзив на позовну заяву від 25.11.2025 (вх. № 37652/25) в якому просив суд зменшити на 95 % заявлені до стягнення за Договором поставки від 16.04.2025 № 1185/2540:

36 % річних з 23 230,56 грн. до 1 161,53 грн.;

пеню з 20 004,10 грн. до 1 000,20 грн.

01.12.2025 на адресу суду надійшла Відповідь на відзив від 28.11.2025 (вх. № 38086/25) в якому Позивач просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши представників Позивача та Відповідача, суд

в с т а н о в и в :

Обставини укладання Договору поставки від 16.04.2025 № 1185/25/40.

16.04.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІРМА «ЕРІДОН» (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛОС» (Покупець) було укладено Договір поставки № 1185/25/20 (далі Договір).

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2, 2.1 Договору в порядку та на умовах цього договору постачальник зобов`язався поставити покупцю продукцію виробничо-технічного призначення, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити вартість такого товару. Найменування, асортимент та кількість товару, який підлягає поставці за цим договором, зазначаються в додатках, що є його невід`ємною частиною, якими визначають істотні умови поставки замовлених товарів. Ціна за одиницю товару та його вартість в національній валюті України, а також її грошовий еквівалент в іноземній валюті (долар США або Євро в залежності від умов закупівлі постачальником такого товару), зазначається у додатках до цього договору, на дату їх формування.

Щодо виконання Договору поставки від 16.04.2025 № 1185/25/40, слід зазначити наступне.

На виконання Договору поставки № 1185/25/40 від 16.04.2025, та додатків до нього, які визначені нижче, Позивач передав згідно видаткових накладних, а Відповідач отримав Товар, а саме:

На підставі додатку № 1185/25/40/1-ЗЗР від 16.04.2025 до Договору, згідно видаткових накладних, Відповідачу було поставлено товари:

12 001,15 грн. - видаткова накладна від 05.05.2025 № 54303;

47 981,57 грн. - видаткова накладна від 05.05.2025 № 54323;

Згідно п. 3 додатку вказаного додатку товар підлягав оплаті наступним чином:

- 20,00 % від загальної вартості Товару Покупець сплачує на умовах відстрочення оплати в строк до 16.05.2025;

- 80,00 % від загальної вартості Товару Покупець сплачує на умовах відстрочення оплати в строк до 29.08.2025.

Відповідач здійснив оплату товару на загальну суму 12 001,15 грн., відповідно до платіжного доручення № 204 від 05.05.2025 р. на суму 12 001,15 грн.

Непогашена сума заборгованості за додатком становила 47 981,57 грн.

На підставі додатку № 1185/25/40/2-МД/П від 01.05.2025 до Договору, згідно видаткових накладних, Відповідачу було поставлено товари:

15 177,60 грн. - видаткова накладна від 15.05.2025 № 58415;

15 139,20 грн. - видаткова накладна від 15.05.2025 № 58416;

Згідно п. 3 додатку вказаного додатку товар підлягав оплаті наступним чином:

- 20,00% від загальної вартості Товару Покупець сплачує на умовах відстрочення оплати в строк до 16.05.2025;

- 80,00% від загальної вартості Товару Покупець сплачує на умовах відстрочення оплати в строк до 29.08.2025.

Відповідач здійснив оплату товару на загальну суму 15 177,60 грн., відповідно до платіжного доручення № 225 від 13.05.2025 р. на суму 15 177,60 грн.

Непогашена сума заборгованості за додатком становила 15 139,20 грн.

На підставі додатку № 1185/25/40/3-МД/О від 01.05.2025 до Договору, згідно видаткових накладних, Відповідачу було поставлено товари:

558 900,00 грн. - видаткова накладна від 14.05.2025 № 58426;

Згідно п. 3 додатку вказаного додатку товар підлягав оплаті наступним чином:

- 100,00% від загальної вартості Товару Покупець сплачує на умовах відстрочення оплати в строк до 30.05.2025.

Відповідач здійснив оплату товару на загальну суму 320 841,75 грн., відповідно до платіжного доручення № 454 від 04.07.2025 р. на суму 35 000,00 грн., платіжного доручення № 530 від 29.07.2025 р. на суму 50 000,00 грн., платіжного доручення № 575 від 15.08.2025 р. на суму 50 000,00 грн., платіжного доручення № 655 від 05.09.2025 р. на суму 40 000,00 грн., платіжного доручення № 710 від 25.09.2025 р. на суму 145 841,75 грн. платіжного доручення № 787 від 21.10.2025 р. на суму 50 000,00 грн., платіжного доручення № 798 від 23.10.2025 р. на суму 50 000,00 грн.

Непогашена сума заборгованості за додатком становила 138 058,25 грн.

Загальна заборгованість покупця з оплати поставленого товару на момент подання позовної заяви складала 201 179,02 грн.

Крім того, після подання Позивачем позовної заяви до Господарського суду Одеської області Відповідач сплатив ТОВ «ФІРМА «ЕРІДОН» 201 179,02 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, а саме:

100 000,00 грн. від 04.11.2025 № 816;

100 000,00 грн. від 05.11.2025 № 826;

1 179,02 грн. від 21.11.2025 № 959.

Отже, Відповідач з простроченням строку оплати, повністю розрахувався за поставлений товар.

Норми права які підлягають застосуванню та оцінка аргументів учасників процесу.

Частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Відповідно до частини першої статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини першої статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Щодо стягнення 36,00 % річних.

Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 6.7 Договору встановлено, в разі невиконання покупцем зобов`язань щодо оплати товару у відповідності до умов цього договору, покупець відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, сплачує на користь постачальника компенсаційний платіж в розмірі 36 % річних, які нараховуються на загальну суму простроченої оплати. Для уникнення непорозумінь, сторони погодили, що сплата коштів, передбачених цим пунктом, є особливим видом цивільно-правової відповідальності передбаченим ст. 625 Цивільного кодексу України, та не відноситься до неустойки (штрафу чи пені).

Судом встановлено, що 36 % річних за прострочення оплати за Договором від 16.04.2025 за періоди з 02.06.2025 по 24.10.2025 складає суму 23 230,56 грн. Судом перевірено правильність розрахунку наданого Позивачем.

Згідно із частиною четвертою статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд враховує висновки Великої Палати викладені у постанові Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18, згідно із яким Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

Частиною третьою статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості, а частиною першою статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Водночас закріплений законодавцем принцип можливості обмеження свободи договору в силу загальних засад справедливості, добросовісності, розумності може бути застосований і як норма прямої дії, як безпосередній правовий засіб врегулювання прав та обов`язків у правовідносинах.

Згідно із статтею 233 Господарського кодексу України У разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

З огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

Суд також враховує інтереси сторін, ступень виконання зобов`язання, а саме повне погашення основного боргу, відсутність у матеріалах справи доказів спричинення збитків Позивачу, і захист його майнового права та інтересу, як кредитора, шляхом компенсації процентів за користування товарним кредитом, а також присуджених до стягнення сум пені, вважає за можливе зменшити суму 36 % річних до 13 938,34 грн.

Щодо стягнення процентів за користування товарним кредитом.

Грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором, розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного. Відповідно до ч. 5 ст. 694 Цивільного кодексу України якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати.

Згідно умов пунктів 4. та 5. Додатків до Договору сторони передбачили та встановили, що у разі порушення Покупцем зобов`язань щодо оплати отриманого Товару, Покупець, відповідно до вимог ст. 536 та ч. 5 ст. 694 Цивільного кодексу України, зобов`язаний сплатити на користь Постачальника плату за користування товарним кредитом, нараховану на вартість отриманого, але неоплаченого Покупцем Товару.

Відповідач зобов`язаний сплатити на користь Позивача відсотки за користування товарним кредитом, загальний розмір яких, з врахуванням вимог ст. 536 та ч. 5 ст. 694 ЦК України, умов пунктів 4. та 5. Додатків до договору поставки, за періоди з 02.06.2025 по 24.10.2025, складає загальну суму в розмірі 30 974,09 грн. (тридцять тисяч дев`ятсот сімдесят чотири грн., 09 коп.). Судом перевірено правильність розрахунку наданого Позивачем.

Щодо стягнення пені.

Згідно із статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до підпункту 6.1 Договору від 16.04.2025 за несвоєчасну оплату товару покупець сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості неоплаченого товару за кожний день прострочення.

Згідно із пунктом 6.8 Договору від 16.04.2025 сторони домовились про те, що нарахування та стягнення штрафних санкцій (пені, штрафу, процентів) за цим договором відповідно до частини шостої статті 232 Господарського кодексу України не обмежуються строком нарахування та припиняється в день виконання стороною зобов`язання, а строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій у відповідності до статті 259 Цивільного кодексу України, продовжується до 3 (трьох) років. При цьому, вказаний пункт (положення) вважається двосторонньою угодою сторін цього договору про збільшення строків позовної давності та строків нарахування та стягнення штрафних санкцій (пені, штрафу, процентів).

Отже сторонами договору передбачений більший термін нарахування штрафних санкцій ніж шість місяців.

Судом встановлено, що пеня за прострочення оплати за Договором від 16.04.2025 за періоди з 02.06.2025 по 24.10.2025 складає суму в розмірі 20 004,10 грн. Судом перевірено правильність розрахунку наданого Позивачем.

Відповідно до частини першої статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно із частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленого до стягнення штрафу є правом суду, за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення штрафу.

У контексті зазначеного, зменшення заявленого штрафу та пені, який нараховується за неналежне виконання стороною своїх зобов`язань кореспондується із обов`язком сторони, до якої така санкція застосовується, довести згідно з приписами ст. 74 ГПК України, ст. 233 ГК України те, що вона не бажала вчинення таких порушень, що вони були зумовлені винятковими обставинами та не завдали значних збитків контрагенту на підставі належних і допустимих доказів.

Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 16.10.2019 по справі № 910/143/19, від 21.10.2019 по справі № 910/1005/19.

Суд також враховує правову позицію викладену в рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013 у справі № 1-12/2013, згідно якої у випадку нарахування неустойки, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, суд має право її зменшувати. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення, оскільки неустойка має на меті, в першу чергу, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може лягати на нього непомірним тягарем і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Суд також враховує інтереси сторін, ступень виконання зобов`язання, а саме повне погашення Відповідачем суми основного боргу, відсутність у матеріалах справи доказів спричинення збитків Позивачу, і захист його майнового права та інтересу, як кредитора, шляхом компенсації процентів за користування товарним кредитом, а також присуджених до стягнення суми 36 % річних, вважає за можливе зменшити суму пені до 12 002,46 грн.

На підставі викладеного, підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення з Відповідача 13 938,34 грн. 36 % річних, 30 974,09 грн. процентів за користування товарним кредитом, 12 002,40 коп. пені.

При розподілі господарських витрат суд виходить з положень пункту 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, згідно із якими судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому, судовий збір в разі зменшення судом розміру пені та 36 % річних покладається на Відповідача без врахування зменшення такого розміру.

Керуючись частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 11, частиною першою статті 202, частиною першою статті 509, статтями 525, 526, статтею 549, частиною другою статті 625, частиною першою статті 626, частиною першою статті 627, статтею 629, частиною першою статті 712 Цивільного кодексу України, статтями 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 129, 231, 236, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю КОЛОС (67640, Одеська обл., Одеський р-н, с. Градениці, вул. Центральна, буд. 87, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ФІРМА ЕРІДОН (08467, Київська обл., Переяслав-Хмельницький р-н, с. Чопилки, вул. Богдана Хмельницького, буд. 35, ) 13 938,34 грн. (тринадцять тисяч дев`ятсот тридцять вісім гривень 34 коп.) 36 % річних, 30 974,09 грн. (тридцять тисяч дев`ятсот сімдесят чотири гривні 09 коп.) процентів за користування товарним кредитом, 12 002,46 грн. (дванадцять тисяч дві гривні 46 коп.) - пені та витрати на сплату судового збору в розмірі 2 422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.).

3. Відмовити в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю ФІРМА ЕРІДОН до Товариства з обмеженою відповідальністю КОЛОС в частині стягнення 9 292,22 грн. 36 % річних та 8 001,64 грн. пені.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги в строк встановлений частиною першою статті 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 10 грудня 2025 р.

Суддя Ю.А. Шаратов