ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Закарпатської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХвала

"12" грудня 2025 р. м. Ужгород Справа №907/1374/25

Суддя Господарського суду Закарпатської області Пригара Л.І.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Українська злагода, м. Київ б/н, б/д про забезпечення позову, долучену до матеріалів позовної заяви у справі №907/1374/25

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Українська злагода, м. Київ

до відповідача Фізичної особи підприємця Митус Юлії Василівни, м. Мукачево Закарпатської області

про стягнення 5162 грн заборгованості за поставлений товар,

шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, а також грошові кошти Фізичної особи підприємця Митус Ю.В. у межах ціни позову, що складає суму 5162 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю Українська злагода, м. Київ звернулося до Господарського суду Закарпатської області з позовом до відповідача Фізичної особи підприємця Митус Юлії Василівни, м. Мукачево Закарпатської області про стягнення 5162 грн заборгованості за поставлений товар.

Разом із позовною заявою Товариством з обмеженою відповідальністю Українська злагода, м. Київ подано заяву б/н, б/д про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, а також грошові кошти Фізичної особи підприємця Митус Ю.В. у межах ціни позову, що складає суму 5162 грн.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Українська злагода, м. Київ про забезпечення позову у справі №907/1374/25, суд дійшов висновку про її повернення заявнику з огляду на наступне.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає ст. 136 ГПК України, згідно з якою господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 ГПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Як вбачається із поданої до суду заяви про забезпечення позову, така в порушення ч. 1 ст. 139 ГПК України не містить підпису заявника.

Водночас частиною 5 статті 139 ГПК України визначено, що до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України, що має беззаперечно виконуватись сторонами в разі необхідності реалізації цього права.

Так, на підставі приписів частини 2 статті 123 ГПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України Про судовий збір.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України Про судовий збір (зі змінами), судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За приписами п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір визначено, що за подання до господарського суду, зокрема, заяви про забезпечення позову підлягає сплаті судовий збір, що становить 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік", станом на 01.01.2025 прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць становить 3028 грн.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (ч. 3 ст. 4 Закону України Про судовий збір).

Аналіз вищевикладених приписів чинного законодавства дає підстави для висновку про те, що за звернення позивача до суду із заявою про забезпечення позову в даній справі підлягав до сплати судовий збір у розмірі 1211,20 грн (1514 грн (3028 х 0,5) х 0,8 = 1211,20 грн).

Однак, позивачем до матеріалів заяви про забезпечення позову не долучено доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

За змістом абз. 1 ч. 7 ст. 140 ГПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З огляду на вищенаведене та беручи до уваги невідповідність поданої Товариством з обмеженою відповідальністю Українська злагода, м. Київ заяви б/н, б/д про забезпечення позову у справі №907/1374/25 приписам ч. 1, 5 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про повернення такої заявнику в порядку абз. 1 ч. 7 ст. 140 ГПК України.

Керуючись ч. 1, 5 ст. 139, ст. 140, 234 Господарського процесуального кодексу України

СУД ПОСТАНОВИВ:

1. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю Українська злагода, м. Київ заяву б/н, б/д про забезпечення позову, долучену до матеріалів позовної заяви у справі №907/1374/25 на 3 аркушах.

2. На підставі ст. 235 Господарського процесуального кодексу України ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею. Апеляційна скарга на ухвалу суду згідно ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без участі учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ухвали). Ухвала може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду.

3. Ухвалу надіслати заявнику.

4. Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається, http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повна ухвала складена та підписана 12.12.2025.

Суддя Л.І. Пригара