ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залучення до участі у справі третіх осіб

та відкладення підготовчого засідання в межах розумного строку

03.12.2025 м. ДніпроСправа № 904/3565/25

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Фещенко Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Стойчан В.В.

та представників:

від прокуратури: Волкогон Т.В.;

від позивача: Скосарев І.Д.;

від відповідача: Хандога В.В.;

від третьої особи-1: не з`явився;

від третьої особи-2: не з`явився;

від третьої особи-3: не з`явився;

від третьої особи-4: не з`явився;

від третьої особи-5: не з`явився;

від третьої особи-6: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження справу

за позовом Дніпропетровської обласної прокуратури (м. Дніпро) в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради (м. Дніпро)

до Дніпропетровського обласного спеціалізованого ремонтно-будівельного підприємства протипожежних робіт добровільного пожежного товариства України (м. Дніпро)

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1 (м. Дніпро)

за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 (м. Дніпро)

за участю третьої особи-3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_3 (м. Дніпро)

за участю третьої особи-4, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_4 (м. Дніпро)

за участю третьої особи-5, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_5 (м. Дніпро)

та за участю третьої особи-6, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_6 (м.

про витребування та повернення нерухомого майна

Суддя Фещенко Ю.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Дніпропетровська обласна прокуратура звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради (далі - позивач) з позовною заявою, в якій просить суд:

- витребувати від Дніпропетровського обласного спеціалізованого ремонтно-будівельного підприємства протипожежних робіт добровільного пожежного товариства України на користь територіальної громади м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101);

- витребувати від Дніпропетровського обласного спеціалізованого ремонтно-будівельного підприємства протипожежних робіт добровільного пожежного товариства України на користь територіальної громади м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційні номер об`єкта нерухомого майна - 101);

- витребувати від Дніпропетровського обласного спеціалізованого ремонтно-будівельного підприємства протипожежних робіт добровільного пожежного товариства України на користь територіальної громади м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради квартиру АДРЕСА_3 (реєстраційні номер об`єкта нерухомого майна - 101);

- витребувати від Дніпропетровського обласного спеціалізованого ремонтно-будівельного підприємства протипожежних робіт добровільного пожежного товариства України на користь територіальної громади м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради квартиру АДРЕСА_4 (реєстраційні номер об`єкта нерухомого майна - 101);

- зобов`язати Дніпропетровське обласне спеціалізоване ремонтно-будівельне підприємство протипожежних робіт добровільного пожежного товариства України повернути Дніпровській міські раді ІV під`їзд 2,3,4,5 поверхів (квартири 41-56) житлового будинку по вулиці Енергетичній, 18 у м. Дніпро.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним:

- прокурор посилається на те, що після опрацювання даних державних реєстрів встановлено, що 17.09.2020 державним реєстратором Вільненської сільської ради Новомосковського району Ричкою О.В. зареєстровано право приватної власності Дніпропетровського обласного спеціалізованого ремонтно-будівельного підприємства протипожежних робіт Добровільного пожежного товариства України на квартири АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 та АДРЕСА_8 , що розташовані за адресою: вулиця Енергетична, 18 у м. Дніпрі. Державну реєстрацію права приватної власності проведено на підставі Акту приймання-передачі від 30.07.1996 (без номеру) та наказу управління державної пожежної охорони УМВС України у Дніпропетровській області від 04.07.1996 № 187 (про передачу частини житлового будинку на баланс). Відповідно до Акту приймання-передачі від 30.07.1996 його складено на виконання: наказу управління Державної пожежної охорони УМВС Дніпропетровської області від 04.07.1996 № 187 "Про передачу 4-го під`їзду житлового будинку СДПЧ-6 м. Дніпропетровська по вулиці Енергетичній, 18 на баланс Дніпропетровського обласного спеціалізованого ремонтно-будівельного підприємства протипожежних робіт добровільного пожежного товариства України"; розпорядження управління Державної пожежної охорони УМВС Дніпропетровської області від 26.02.1995 № 12/4-262; рішень Дніпропетровського міського виконавчого комітету від 08.09.1982 № 408-80 та № 527/2, від 15.12.1995 № 365 "Про передачу на баланс ІУ під`їзду 2,3,4,5 поверхів (квартири 41-56) житлового будинку". Водночас, відповідно до інформації Дніпровської міської ради (лист від 13.02.2025 № 7/11-340) рішень виконавчих комітетів від 08.09.1982 № 408-80 та № 527/2, від 15.12.1995 № 365 про передачу частин житлового будинку на баланс Дніпропетровського обласного спеціалізованого ремонтно-будівельного підприємства протипожежних робіт добровільного пожежного товариства не виявлено. Рішенням виконавчого комітету Красногвардійської районної Ради народних депутатів від 15.12.1995 № 365 надано дозвіл на передачу в цілому житлового будинку, що розташований на АДРЕСА_9 з балансу управління пожежної охорони на баланс ВАТ "Будівельно-монтажний трест № 17". Відповідно до інформації Дніпропетровської обласної ради (лист від 13.09.2024 № вих-2185/0/2-24), на підставі рішення обласної ради від 20.10.2000 № 290-13/ХХІІІ "Про надання згоди щодо прийняття житлового фонду та об`єктів соціальної інфраструктури підприємств м. Дніпропетровська до спільної власності територіальних громад області» житловий фонд ВАТ "Будівельно-монтажний трест № 17", у тому числі житловий будинок, що у АДРЕСА_9 , прийнято на баланс обласного житлово-комунального підприємства "Південне". Згідно з розпорядженням голови обласної ради від 10.09.2003 № 171-р "Про передачу із спільної власності територіальних громад області у власність територіальної громади міста Дніпропетровська цілісного майнового комплексу обласного житлово-комунального підприємства "Південне", затвердженого рішенням обласної ради від 23.10.2003 № 232-10/ХХІV "Про виконання рішення обласної ради від 18.07.2003 № 202-9/ХХІV "Про підвищення ефективності управління майном спільної власності територіальних громад області" цілісний майнових комплекс обласного житлово-комунального підприємства "Південне", у тому числі житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_9 передано у комунальну власність територіальної громади міста Дніпра. Відповідно до інформації Комунального підприємства "Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації" (від 28.05.2025 № 5529) житловий будинок літ. А-5 по вулиці Енергетичній, 18, зареєстрований балансовою належністю за Комунальним житлово-експлуатаційним підприємством "Південне" Дніпропетровської міської ради на підставі рішень виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 19.06.2003 № 1549, від 19.11.2003 № 11/13, про що зроблено запис в обліковій книзі № 26 ЖЮ за реєстровим № 1665-25. Також, в бюро технічної інвентаризації наявні відомості про право спільної часткової власності ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_10 . Право власності зареєстровано бюро технічної інвентаризації на підставі свідоцтва про право власності на житло від 19.01.2007, виданого Комунальним житлово-експлуатаційним підприємством "Південне" Дніпропетровської міської ради згідно з розпорядженням № 58-07 від 19.01.2007.

Крім того, Господарським судом Дніпропетровської області здійснювався розгляд справи № 6/570 за позовом Дніпропетровського обласного спеціалізованого ремонтно-будівельного підприємства протипожежних робіт Добровільного пожежного товариства України до Дніпропетровської міської ради про визнання права власності на 2, 3, 4, 5 поверхи 4-го під`їзду житлового будинку АДРЕСА_9 за Дніпропетровським обласним спеціалізованим ремонтно-будівельним підприємством протипожежних робіт Добровільного пожежного товариства України за набувальною давністю. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2011 у справі № 6/570 позовну заяву Дніпропетровського обласного спеціалізованого ремонтно-будівельного підприємства протипожежних робіт Добровільного пожежного товариства України залишено без розгляду (номер рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень - 18463989). Відповідно до ухвали суду провадження у справі за позовом товариства зупинялось до вирішення питання про виведення квартир, що розташовані на 2,3,4,5 поверхах 4-го під`їзду будинку АДРЕСА_9 з житлового фонду міста в нежилі приміщення, проте такі рішення органами місцевого самоврядування не приймались. Дніпровською міською радою повідомлено обласну прокуратуру (лист від 04.07.2024 № 7/11-1551), що відомості про передачу у власність громадянам, квартир АДРЕСА_11 відсутні, рішення про зміну правового режиму об`єктів нерухомого майна не приймались, виключення квартир із житлового фонду міста не відбувалось та звернення з цих питань не розглядались. За даними Реєстру територіальної громади міста Дніпра наявні відомості про реєстрацію місця проживання за адресами: 1) АДРЕСА_12 , зареєстрована ОСОБА_1 з 23.10.1995; 2) АДРЕСА_13 , зареєстрований ОСОБА_2 з 03.11.1989; 3) АДРЕСА_14 , зареєстровані ОСОБА_3 з 30.07.1997, ОСОБА_4 з 18.12.1998, ОСОБА_8 з 17.09.2005, ОСОБА_6 з 26.12.2005. Відомостей про підстави для проведення реєстрації місця проживання не надано у зв`язку із тим, що картотеку з питань реєстрації місця проживання осіб не передано. Також, Дніпровською міською радою виявлено відомості про наявні судові спори за позовами громадян до Дніпровської міської ради за участі третьої особи - Дніпропетровського обласного спеціалізованого ремонтно-будівельного підприємства протипожежних робіт добровільного пожежного товариства України про визнання права власності за набувальною давністю на квартири у житловому будинку по АДРЕСА_9 у справах: № 204/2135/14 за позовом ОСОБА_9 (квартира АДРЕСА_15 ); № 419/8409/12 за позовом ОСОБА_10 (квартира АДРЕСА_16 ); № 204/2136/14 та №204/6454/13 за позовами ОСОБА_2 (квартира АДРЕСА_17 ). Рішення судами по суті заявлених позовних вимог не ухвалювались. Відповідно до інформації Головного управління Державної податкової служби України у Дніпропетровській області (лист від 11.04.2025) Дніпропетровським обласним спеціалізованим ремонтно-будівельним підприємством протипожежних робіт Добровільного пожежного товариства України за адресою: м. Дніпро, вулиця Енергетична, 18 задекларовано майно площею 730,2 кв. м, зміст та склад майна невідомі. Враховуючи вказане, прокурор зазначає, що встановлені відомості у сукупності вказують на те, що за відсутності правових підстав за відповідачем обліковуються об`єкти житлового фонду правовий статус яких залишився незмінним, у той час як находження на балансі установи, діяльність якої не пов`язана з управлінням нерухомістю та обслуговування житлових будинків, об`єктів житлового фонду суперечить загальним засадами організації та діяльності державного управління житловим господарством, створює загрозу його втрати;

- прокурор зауважує, що державну реєстрацію права приватної власності Дніпропетровського обласного спеціалізованого ремонтно-будівельного підприємства протипожежних робіт добровільного пожежного товариства України на квартири у житловому будинку проведено у 2020 році на підставі документів, начебто складених у липні 1996 року Управління пожежної охорони, яке взагалі не є суб`єктом управління державним житловим фондом. При цьому за рішенням виконавчого комітету від 15.12.1995 житловий будинок в цілому передано з балансу управління пожежної охорони на баланс ВАТ "Будівельномонтажний трест № 17". З листа Комунального підприємства "Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації" Дніпровської міської ради встановлено, що станом на 31.12.2012 реєстрація права власності на квартири № 41-52, АДРЕСА_18 не проводилась, а житловий будинок в цілому зареєстрований балансовою належністю за Комунальним житлово-експлуатаційним підприємством "Південне" Дніпропетровської міської ради. Факт балансової належності вказаної частини будинку до комунальної власності узгоджується з встановленням відомостей про право спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_10 , набутого на підставі свідоцтва про право власності на житло від 19.01.2007, виданого Комунальним житлово-експлуатаційним підприємством "Південне" Дніпропетровської міської ради згідно з розпорядженням від 19.01.2007 № 58-07 Разом із цим, 11.09.2020 державним реєстратором Вільненської сільської ради Новомосковського району Ричкою О.В. на підставі копії акту приймання-передачі від 30.07.1996 та копії наказу № 187 від 04.07.1996, виданих Управлінням державної пожежної охорони УМВС Дніпропетровської області, та технічних паспортів виготовлених в серпні 2020 року зареєстровано право приватної власності Дніпропетровського обласного спеціалізованого ремонтно-будівельного підприємства протипожежних робіт добровільного пожежного товариства України на квартири, загальною площею 207,3 кв. м, що розташовані у житловому будинку літ. А-5, 1973 року будівництва, на АДРЕСА_9 : 1) квартира № 47, площею 61,8 кв. м на ІІІ поверсі житлового будинку (реєстраційний номер майна - 101); 2) квартира АДРЕСА_6 , площею 53,2 кв. м на ІІІ поверсі житлового будинку (реєстраційний номер майна - 101); 3) квартира АДРЕСА_7 , площею 60,1 кв. м на IV поверсі житлового будинку (реєстраційний номер майна - 101); 4) квартира АДРЕСА_8 , площею 32,2 кв. м на V поверсі житлового будинку (реєстраційний номер майна - 101). Поряд із цим, відомості документів, що було використано як підставу для реєстрації права власності вказують на передачу майна не у власність, а на баланс. Інформація від уповноважених органів, у тому числі, бюро технічної інвентаризації про належність майна набувачу не отримувалась. З урахуванням вказаного прокурор вказує на те, що рішення про державну реєстрацію речових прав прийняте з порушенням частини 3 статті 3, пункту 3 частини 3 статті 10, статей 27-273 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" за відсутності відомостей та документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття права власності на нерухоме майно. Прокурор також зазначає, що з огляду на наявні судові спори з приводу набуття права власності на майно про які було достеменно відомо Дніпропетровському обласному спеціалізованому ремонтно-будівельному підприємству протипожежних робіт добровільного пожежного товариства України, звертаючись для проведення державної реєстрації останній діяв недобросовісно та покладався виключно на рішення державного реєстратора сільської ради. Прокурор зауважує, що реєстраційні дії вчинено на підставі наказу та Акту приймання-передачі які видано начальником управління державної пожежної охорони УМВС України у Дніпропетровській області про передачу на баланс ІV під`їзду 2,3,4,5 поверхів (квартири 41-56) житлового будинку по вулиці Енергетичній, 18, однак вказані документи не містять відомостей про право власності Дніпропетровського обласного спеціалізованого ремонтно-будівельного підприємство протипожежних робіт Добровільного пожежного товариства України. Відтак, державний реєстратор, всупереч вимог статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майн та їх обтяжень" не пересвідчився у чинності наданих відповідачем документів для здійснення реєстрації права власності на спірне майно та не вжив заходів щодо скерування відповідних запитів до Дніпровської міської ради та органів, що посвідчували право власності до 2013 року (бюро технічної інвентаризації), що прямо суперечить вимогам пункту 3 частини 3 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження";

- в обґрунтування способу захисту порушеного права прокурор посилається, зокрема, на положення статті 400 Цивільного кодексу України, якою унормовано, що недобросовісний володілець зобов`язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов`язку заінтересована особа має право пред`явити позов про витребування цього майна. Так, за відповідачем безпідставно обліковується 2, 3, 4 та 5 поверхи 4-го під`їзду житлового будинку по АДРЕСА_9 та ним самостійно задекларовано нерухоме майно площею 730,2 кв. м. Відповідно до частини 1 статті 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи, що органами державної влади або органом місцевого самоврядування дії спрямовані на відчуження майна не вчинялись підстави для застосування положень частини 2 статті 391 Цивільного кодексу України у цій частині відсутні. Прокурор зауважує, що оскільки безпідставне утримання на балансі відповідача 2, 3, 4, 5 поверхів 4-го під`їзду житлового будинку АДРЕСА_9 , реєстрація права приватної власності на квартири АДРЕСА_19 , що розташовані на 3,4,5 поверхах у вказаному будинку унеможливлює повноцінне володіння комунальним майном будь-якою особою, зокрема законним її власником - Дніпровською міською територіальною громадою в особі Дніпровської міської ради таке порушення є триваючим, що виключає застосування позовної давності. Протиправне збереження майна за відповідачем створюють загрозу повторного вибуття майна з комунальної власності поза волею територіальної громади та унеможливлюють на виконання повноважень та завдань Дніпровської міської ради передавати його у користування іншим особам, що свідчить про дотримання справедливої рівноваги (балансу) між загальним інтересом громади та інтересами відповідача.

Також, у позовній заяві прокурором вказано про підстави звернення із вказаним позовом до суду, а саме: прокурор вказує на те, що органом, уповноваженим здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, є Дніпровська міська рада як розпорядник комунальної власності на території міста Дніпро та суб`єкт, який зобов`язаний здійснювати захист комунальних майнових прав територіальної громади міста. Листами від 20.05.2024 №15/4-429вих-24, від 16.10.2024 № 15/4-821вих-24 та від 14.01.2025 №15/4-23вих-25, скерованими в порядку статті 23 Закону України "Про прокуратуру", Дніпропетровська обласна прокуратура повідомляла Дніпровську міську раду про встановлені порушення інтересів держави, що полягають у безпідставному утриманні відповідачем об`єктів житлового фонду та проведенням державної реєстрації права приватної власності. Тим самим уповноваженому органу надано можливість здійснити заходи з метою поновлення порушеного права держави. Незважаючи на існуючі виклики у розв`язанні житлових потреб територіальної громади, володіючи достатнім обсягом повноважень, Дніпровською міською радою не вжито заходів, спрямованих на усунення порушень інтересів держави в сфері управління об`єктами житлового фонду.

Також прокурор просить суд стягнути з відповідача на користь прокуратури сплачений судовий збір.

Ухвалою суду від 04.07.2025 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 22.07.2025.

Від відповідача за допомогою системи "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву (вх. суду № 31423/25 від 21.07.2025), в якому він просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на таке:

- відповідач зазначає, що Господарським судом Дніпропетровської області здійснювався розгляд справи № 6/570 за позовом Дніпропетровського обласного спеціалізованого ремонтно-будівельного підприємства протипожежних робіт Добровільного пожежного товариства України до Дніпропетровської міської ради про визнання права власності на 2, 3, 4, 5 поверхи 4-го під`їзду житлового будинку АДРЕСА_9 за Дніпропетровським обласним спеціалізованим ремонтно-будівельним підприємством протипожежних робіт Добровільного пожежного товариства України за набувальною давністю. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2011 у справі № 6/570 позовну заяву Дніпропетровського обласного спеціалізованого ремонтно-будівельного підприємства протипожежних робіт Добровільного пожежного товариства України залишено без розгляду (номер рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень - 18463989). Відповідно до ухвали суду провадження у справі за позовом товариства зупинялось до вирішення питання про виведення квартир, що розташовані на 2,3,4,5 поверхах 4-го під`їзду будинку № 18 по вулиці Енергетичній у м. Дніпропетровську з житлового фонду міста в нежилі приміщення, проте такі рішення органами місцевого самоврядування не приймались. Дніпровською міською радою повідомлено обласну прокуратуру (лист від 04.07.2024 № 7/11-1551), що відомості про передачу у власність громадянам, квартир № 41-56 за адресою: м. Дніпро, вулиця Енергетична, 18, відсутні, рішення про зміну правового режиму об`єктів нерухомого майна не приймались, виключення квартир із житлового фонду міста не відбувалось та звернення з цих питань не розглядались. Відповідно до інформації Головного управління Державної податкової служби України у Дніпропетровській області (лист від 11.04.2025) Дніпропетровським обласним спеціалізованим ремонтно-будівельним підприємством протипожежних робіт Добровільного пожежного товариства України за адресою: м. Дніпро, вулиця Енергетична, 18, задекларовано майно площею 730,2 кв. м, зміст та склад майна невідомі. Знаходження на балансі установи, діяльність якої не пов`язана з управлінням нерухомістю та обслуговування житлових будинків, об`єктів житлового фонду суперечить загальним засадам організації та діяльності державного управління житловим господарством, створює загрозу його втрати. Державну реєстрацію права приватної власності Дніпропетровського обласного спеціалізованого ремонтно-будівельного підприємства протипожежних робіт добровільного пожежного товариства України на квартири у житловому будинку проведено у 2020 році на підставі документів, начебто складених у липні 1996 року Управлінням пожежної охорони, яке взагалі не є суб`єктом управління державним житловим фондом. При цьому за рішенням виконавчого комітету від 15.12.1995 житловий будинок в цілому передано з балансу управління пожежної охорони на баланс ВАТ "Будівельно-монтажний трест № 17". З листа Комунального підприємства "Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації" Дніпровської міської ради встановлено, що станом на 31.12.2012 реєстрація права власності на квартири № 41-52, 54-56, що розташовані за адресою: м. Дніпро, вулиця Енергетична, 18, не проводилась, а житловий будинок в цілому зареєстрований балансовою належністю за Комунальним житлово-експлуатаційним підприємством "Південне" Дніпропетровської міської ради. Факт балансової належності вказаної частини будинку до комунальної власності узгоджується з встановленням відомостей про право спільної часткової власності на квартиру № 53 у житловому будинку на вулиці Енергетичній, 18, набутого на підставі свідоцтва про право власності на житло від 19.01.2007, виданого Комунальним житлово-експлуатаційним підприємством "Південне" Дніпропетровської міської ради згідно з розпорядженням від 19.01.2007 № 58-07. Поряд із цим, відомості документів, що було використано як підставу для реєстрації права власності, вказують на передачу майна не у власність, а на баланс. Інформація від уповноважених органів, у тому числі, бюро технічної інвентаризації про належність майна набувачу не отримувалась. Рішення про державну реєстрацію речових прав прийняте з порушенням частини 3 статті 3, пункту 3 частини 3 статті 10, статей 27-273 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" за відсутності відомостей та документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття права власності на нерухоме майно. Відповідач зауважує, що статтею 397 Цивільного кодексу України визначено, що володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Право володіння чужим майном може належати одночасно двом або більше особам. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння (статті 387, 388, 1212 Цивільного кодексу України) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (стаття 391 Цивільного кодексу України). Предметом позову про витребування майна є вимога власника, який не є володільцем цього майна, до особи, яка заволоділа останнім, про повернення його з чужого незаконного володіння. Фізичне зайняття особою нерухомого майна, користування цим об`єктом, право власності на які належить іншій особі (володільцю), не є позбавленням володіння цієї особи. Воно не здатне ані позбавити володільця його володіння, ані створити перешкоди у розпорядженні нерухомим майном, а створює натомість лише перешкоди в користуванні володільцем своїм майном. Отже, у таких випадках особа може захищатися від порушення свого права негаторним позовом;

- відповідач зазначає, що позивач у позовній заяві стверджує про те, що за відповідачем безпідставно обліковується 2, 3, 4 та 5 поверхи 4-го під`їзду житлового будинку по вулиці Енергетичній, 18 у м. Дніпрі та ним самостійно задекларовано нерухоме майно площею 730,2 кв. м. Оскільки безпідставне утримання на балансі відповідача 2, 3, 4, 5 поверхів 4-го під`їзду житлового будинку АДРЕСА_9 , реєстрація права приватної власності на квартири №№ 47,48,49,54, що розташовані на 3,4,5 поверхах у вказаному будинку унеможливлює повноцінне володіння комунальним майном будь-якою особою, зокрема, законним її власником - Дніпровською міською територіальною громадою в особі Дніпровської міської ради, таке порушення є триваючим, що виключає застосування позовної давності. Протиправне збереження майна за відповідачем створюють загрозу повторного вибуття майна з комунальної власності поза волею територіальної громади та унеможливлюють виконання повноважень та завдань Дніпровської міської ради передавати його у користування іншим особам, що свідчить про дотримання справедливої рівноваги (балансу) між загальним інтересом громади та інтересами відповідача. Втручання у право власності останнього не може вважатися непропорційним та таким, що порушує статтю 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Органом, уповноваженим здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, є Дніпровська міська рада як розпорядник комунальної власності на території міста Дніпро та суб`єкт, який зобов`язаний здійснювати захист комунальних майнових прав територіальної громади міста. Незважаючи на існуючі виклики у розв`язанні житлових потреб територіальної громади, володіючи достатнім обсягом повноважень, Дніпровською міською радою не вжито заходів, спрямованих на усунення порушень інтересів держави в сфері управління об`єктами житлового фонду. Однак, відповідач вказує на те, що викладене в позовній заяві не відповідає дійсності, обґрунтовуючи власну правову позицію тим, що пожежне товариство України (ідентифікаційний код 00020876) є громадською організацією. Дата державної реєстрації: 20.12.1991, дата запису: 27.10.2005, номер запису: 0007602. Добровільне пожежне товариство України є правонаступником Українського республіканського пожежного товариства, заснованого у 1957 році як самостійна громадська організація в Україні, що підтверджується листом Комісії з питань економічної реформи і управління народним господарством Верховної Ради України № 08-3/13-122 від 28.03.1994. Згідно з довідкою № 1123/с від 06.10.1987, виданою міжміським бюро технічної інвентаризації Дніпропетровського міськомунхозу згідно з інвентаризаційною справою від 06.05.1970, будинок по вулиці Ударників, 24, є власністю Дніпропетровської обласної ради Добровільного протипожежного товариства. Рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів №403 від 28.05.1980 комбайновому заводу було дозволено проектування реконструкції заводу і будівництво головного корпусу зі зносом житлових будинків місцевих рад по вулиці Ударників № 22, два будинки зі зносом будівель виробничого управління Дніпропетровського обласного Добровільного пожежного товариства та інших будівель. Керівництво комбайнового заводу було зобов`язане згідно з пунктом 2.4.1 Рішення вирішити питання виділення житла для відселення жильців із приміщень, призначених для Дніпропетровського обласного обласної ради добровільного пожежного товариства. В пункті 3 зазначеного рішення Дніпропетровській обласній раді Добровільного пожежного товариства необхідно підібрати необхідні приміщення для переселення та компенсувати комбайновому заводу вартість житла для відселення жильців із указаних приміщень. Наказом управління пожарної охорони УВД Дніпропетровської обласної ради народних депутатів № 71 від 05.06.1982 було передано на баланс обласної ради Добровільного пожежного товариства 1 блок житлового будинку СВПЧ-5 по вулиці Енергетичній 18 для відселення жильців комбайнового заводу з наступним розміщенням в ньому адміністративного управлінського апарату обласної ради добровільного пожежного товариства. Протоколом наради щодо зносу будівель ДПО було визначено, що комбайновий завод зобов`язаний виділити житло для відселення жильців із приміщень, призначених для службових приміщень Дніпропетровського пожежного товариства. Дніпропетровське пожежне товариство визначило службовими приміщеннями по вулиці Енергетичній, 18, квартири з № 41 по № 56 та зобов`язалося в 1982 році компенсувати різницю 73 000 рублів вартості житла для відселення жильців із вказаних приміщень і балансовою вартістю за будівлі ДПО рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів № 527/2 від 08.09.1982 було затверджено списки сімей, яких відселяли з житлового будинку по вулиці Енергетичній, 18, квартири №№ 41-56 і було зобов`язано керівництво комбайнового заводу здійснити відселення вказаних сімей за рахунок житла, виділеного для звільнення будівельного майданчику під розширення заводу. Згідно з пунктом 2.1 вказаного рішення в 10-денний строк після відселення сімей приміщення передавалось Дніпропетровській обласній раді Добровільного пожежного підприємства. Листом № 14/44-6 від 19.01.1983 комбайновий завод імені Ворошилова повідомив голову обласної ради Дніпропетровського пожежного товариства про те, що комбайновий завод виділив житло для відселення жильців із приміщень, призначених для службових приміщень Дніпропетровського пожежного товариства, на суму 210 180 000 рублів. Балансова вартість будівлі, яка зноситься та належить Дніпропетровському пожежному товариству, складає 137 000 рублів. Різниця складає 73 000 рублів. Вказану різницю в сумі 73 000 рублів просили перерахувати на розрахунковий рахунок комбайнового заводу. На підставі договору оренди від 01.08.1983 приміщень четвертого блоку житлової частини пожежного депо СВПЧ-5 у по УВС Дніпропетровської області, розташованих за адресою: м. Дніпропетровськ, вулиця Енергетична, 18, УВС здало в оренду, а обласна рада Добровільного пожежного товариства прийняла четвертий блок жилої частини пожежного депо СВПЧ-5 на умовах цього договору. Згідно з пунктом 4 договору житлова частина будівлі переобладнанню та використанню для виробничих цілей не підлягає. Листом № 103 від 26.09.1983 голова Дніпропетровської обласної ради Добровільного пожежного товариства звернувся до голови Дніпропетровської міської ради народних депутатів щодо вирішення питання про видачу Дніпропетровській обласній раді ДПТ документів на право використання службових приміщень за адресою: вулиця Енергетична, 18, квартири №№ 41-56. На підставі зазначеного Дніпропетровська обласна рада Добровільного пожежного товариства з 1983 року використовувала вищезазначені приміщення, в тому числі 4-й під`їзд будинку за адресою: вулиця Енергетична, 18, та квартири №№ 41-56 у власних потребах. У подальшому рішенням Красногвардійської районної ради народних депутатів № 498/9 від 25.12.1992 було зареєстроване Дніпропетровське спеціалізоване ремонтно-будівельне підприємство протипожежних робіт Добровільного пожежного товариства України. Листом № 25/1-1109 від 16.12.1992 начальник управління пожежної охорони УВД Дніпропетровської області повідомив виконком Красногвардійської районної ради народних депутатів міста Дніпропетровська про те, що Управління пожежної охорони УВС Дніпропетровської області надає службову площу під розміщення Дніпропетровського спеціалізованого ремонтно-будівельного підприємства протипожежних робіт Добровільного пожежного товариства України в будівлі комплексів пожарного депо за адресою: м. Дніпропетровськ вулиця Енергетична 18. У відповідності до договору від 13.04.1995 про передачу житлового будинку, розташованого по вулиці Енергетичній, 18, загін державної пожежної охорони № 8 передав з балансу на баланс Тресту № 17 три під`їзди житлового будинку, підвал і двір житлового будинку по вулиці Енергетичній, а також всі інженерні мережі. Передачі не підлягає будівля пожежного депо приміщення першого поверху в яких розміщена адміністрація пожежної частини Красногвардійського району і четвертий блок, де розміщується Обласна рада добровільного пожежного товариства. Виконавчий комітет Красногвардійської районної ради народних депутатів Рішенням № 365 від 15.12.1995 дозволив передачу з балансу пожежної охорони на баланс будівельно-монтажного Тресту № 17 житлового будинку, розташованого за адресою: вулиця Енергетична, 18. Наказом №187 від 04.07.1996 Управління Державної пожежної охорони УМВС Дніпропетровської області визначило, що у відповідності до розпорядження УДПО МВС України № 12/4-362 від 26.02.1995, рішення міськвиконкому № 408-80 року і рай виконкому № 527/2 від 08.09.1982 четвертий під`їзд житлового будинку СПГЧ-5 м. Дніпропетровська по вулиці Енергетичній, 18, було передано на баланс Дніпропетровського спеціалізованого ремонтно-будівельного підприємства протипожежних робіт Добровільного пожежного товариства України. У зв`язку із вказаним, на підставі вищезазначеного, начальнику ЗПО-8 необхідно організувати розділення балансової вартості житлового будинку і передати четвертий під`їзд по акту представнику Добровільного пожежного товариства України. Відповідно до Акту приймання-передачі житлового будинку п`ятиповерхового по вулиці Енергетичній, 18, загін пожежної охорони № 8 на підставі розпорядження УДПО УМВС України № 12/4-262 від 16.02.1996 і рішення Красногвардійського виконкому № 365 від 15.12.1996 "Про передачу на баланс Тресту № 17 житлового будинку" здійснив передачу на 01.04.1996 трьохпід`їздного житлового будинку № 18 по вулиці Енергетичній на балансовий рахунок номер 01 основні засоби ЖКХ Тресту № 17. Згідно з Актом приймання-передачі від 30.07.1996 четвертого під`їзду, другого, третього, четвертого, п`ятого поверхів по вулиці Енергетичній, 18, спеціальному ремонтно-будівельному підприємству протипожежних робіт, загін пожежної охорони № 8, на підставі наказу від 04.07.1996 № 187, розпорядження УДПО УМВС України № 12/4-262 від 26.02.1995 і рішень Дніпропетровського міського виконкому № 408-80 527/2 від 08.09.1982, № 365 від 15.12.1995 про передачу на баланс спеціалізованого ремонтно-будівельного підприємства протипожежних робіт Добровільного пожежного товариства України четвертого під`їзду другого третього четвертого п`ятого поверхів з квартирами 41-56 житлового будинку, здійснив передачу на 01.07.1996 четвертого під`їзду, другого, третього, четвертого, п`ятого поверхів житлового будинку № 18 по вулиці Енергетичній на балансовий рахунок 01 основні засоби Дніпропетровського спеціалізованого ремонтно-будівельного підприємства протипожежних робіт. У подальшому, 01.07.1999 між Добровільним пожежним товариством України та Дніпропетровським обласним спеціалізованим ремонтно-будівельним підприємством протипожежних робіт ДПТ України було укладено договір № 10 про передачу статутного фонду, обігових засобів та грошових коштів, відповідно до пункту 1 якого для здійснення статутної діяльності підприємства товариство наділяє його статутним фондом у розмірі 760 500 грн. і передає в оперативне управління основні засоби на вищевказану суму згідно з додатком № 1. Як вбачається з акту прийому-передачі обігових засобів та грошових коштів Дніпропетровському обласному спеціалізованому ремонтно-будівельному підприємству протипожежних робіт від ДТП України станом на 01.07.1999 було передано, зокрема, будівлю по вулиці Енергетична, 18. Згідно з наказом № 87 від 07.12.1999 про закріплення житлового фонду за державним житлово-комунальним підприємством "Південне" з метою створення сприятливих умов для належного використання та експлуатації житлового фонду, який передавався до сфери управління Дніпропетровської обласної державної адміністрації з ВАТ "Будівельно-монтажний трест № 17" згідно з його бажанням цей житловий фонд прийнято та закріплено за Державним житлово-комунальним підприємством "Південне" та зараховано в установленому порядку на його баланс. Відповідно до листа № 3270 від 11.08.2000 Міжміського бюро технічної інвентаризації Дніпропетровському обласному ремонтно-будівельному підприємству протипожежних робіт Добровільного пожежного товариства України у оформленні права власності на об`єкти нерухомого майна, а саме, зокрема, на квартири №№ 41-56 житлового будинку четвертий під`їзд по вулиці Енергетичній, 18, було відмовлено в зв`язку з неможливістю виконання замовлення через суперечність та недостатність відомостей про набуття прав власності, що могли слугувати підставою для підготовки рішення міськвиконкому про оформлення прав власності на зазначені об`єкти нерухомого майна та рекомендовано за визнанням прав власності звернутися до органів суду. Листом № 6177 від 01.10.2002 Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації повідомило, що реєстрацію права власності Дніпропетровському обласному спеціалізованому ремонтно-будівельному підприємству протипожежних робіт Добровільного пожежного товариства України на квартири №№ 41-56 житлового будинку четвертий під`їзд по вулиці Енергетична, 18, виконати неможливо. Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство "Південне" листом № 72 від 17.04.2013 повідомило Дніпропетровське обласне спеціалізоване ремонтно-будівельне підприємство протипожежних робіт ДПТ України, що четвертий блок будинку № 18 по вулиці Енергетичній, квартири за номерами 41-56 ніколи на баланс КЖЕП "Південне" не передавався та по бухгалтерії підприємства не обліковується Фонд державного майна України своїм листом № 11-10-12701 від 08.05.2013 повідомив, що відповідно до Акту приймання-передачі від 30.07.1996 загін державної пожежної охорони № 8, на підставі наказу Управління державної пожежної охорони від 04.07.1996 № 187, розпорядження Управління державної пожежної охорони УМВС України від 26.02.1995 № 12/4-262, рішення Дніпропетровського міськвиконкому від 08.09.1982 № 408-80, від 08.09.1982 № 527/2, Красногвардійського райвиконкому від 15.12.1995 № 365 "Про передачу на баланс спеціалізованого ремонтно-будівельного підприємства протипожежних робіт 4-ого під`їзду 2, 3, 4, 5 поверхів (кв. №№ 41-56) житлового будинку" здійснив передачу зазначених квартир житлового будинку № 18 по вулиці Енергетичній на баланс Дніпропетровського спеціалізованого підприємства протипожежних робіт. Одночасно, загін державної пожежної охорони № 8 актом приймання-передачі від 1996 року (без дати та №), на підставі розпорядження Управління державної пожежної охорони УМВС України від 26.02.95 № 12/4-262 та рішення Красногвардійського виконкому від 15.12.19 95 № 365 "Про передачу на баланс треста № 17 житлового будинку" станом на 01.04.1996 , здійснив передачу 3-х під`їздів житлового будинку № 18 по вулиці Енергетичній у кількості 40 квартир на баланс ЖКК "Будівельно-монтажного тресту № 17". Під час приватизації цілісного майнового комплексу "Будівельно-монтажний трест № 17", згідно з актом оцінки вартості цілісного майнового комплексу "Будівельномонтажний трест № 17" від 15.02.1996 та протоколу засідання інвентаризаційної комісії по підсумкам проведення інвентаризації державного майна станом на 01.01.1998, яке не увійшло до статутного капіталу ВАТ "Будівельно-монтажний трест № 17", із вартості зазначеного підприємства вилучено вартість державного житлового фонду на суму 267295 млн. крб. На виконання наказу управління житлово-комунального господарства Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 07.12.1999 № 87, згідно із Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду", весь житловий фонд ВАТ "Будівельно-монтажний трест № 17", у тому числі 3-и під`їзди (квартири №№ 1-40) житлового будинку по вулиці Енергетичній, 18, актом приймання-передачі від 28.01.2000 були передані у комунальну власність державному житлово-комунальному підприємству "Південне". Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство "Південне" у листі від 11.01.2008 № 12 зазначило, що квартири №№ 41-56, розташовані по вулиці Енергетичній, 18, на їх балансі не знаходяться. Враховуючи викладене, 4-ий блок (квартири №№ 41-56) житлового будинку № 18 по вулиці Енергетичній не обліковуються на балансі Будівельно-монтажного тресту 17 до приватизації та не був внесений до статутного капіталу господарського товариства як державна частка з наступною її приватизацією в порядку, встановленому законодавством України. Департамент корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради листом № 7/5-735 від 30.05.2013 повідомив, що розглянув звернення (лист від 08.04.2013 № 157) про надання інформації щодо об`єкту нерухомості - четвертого блоку будинку № 18 по вулиці Енергетичній, а саме: квартири з № 41 по № 56, та зазначив, що в Реєстрі об`єктів права комунальної власності територіальної громади міста Дніпропетровська за адресою: вулиця Енергетична, 18, значиться житловий будинок літ. А-5 загальною площею 3637,14 кв. м, який перебуває на балансі Комунального підприємства "Жилсервіс-1" та належить до комунальної власності територіальної громади міста. За інформацією КП "Жилсервіс-1" на балансі зазначеного підприємства перебувають тільки три під їзда (40 квартир) зазначеного житлового будинку. У подальшому, 07.10.2004 Дніпропетровське обласне спеціалізоване ремонтно-будівельне підприємство протипожежних робіт Добровільного пожежного товариства України звернулося із позовом до Дніпропетровської міської ради та Дніпропетровського міжміського підприємства "Бюро технічної інвентаризації" про визнання права власності, в якому зазначало, що 31.03.1958 постановою Ради міністрів Української РСР № 335 було утворено Українське республіканське добровільне протипожежне товариство. У цьому ж році Дніпропетровським облвиконкомом було прийнято рішення про утворення добровільного пожежного товариства з виділенням для нього приміщення. Таким чином, до 1980 року добровільне пожежне товариство знаходилося по вулиці Ударників, 24. На підставі рішення виконкому Дніпропетровської міської Ради народних депутатів №403 від 28.05.1980 "Про дозвіл комбайновому заводу проектування реконструкції заводу і будівництва головного корпусу" приміщення добровільного пожежного товариства по вулиці Ударників, 24, підлягало знесенню. Цим же рішенням було рекомендовано позивачу підібрати необхідне приміщення для переселення. Відповідно до Протоколу наради по зносу споруд добровільному пожежному товариству було визначене службове приміщення по вулиці Енергетичній, 18, а саме, квартири з № 41 по № 56. У той же час, 05.06.1982 Управління пожежної охорони УВС Дніпропетровської обласної Ради народних депутатів наказом № 71 було передано на баланс добровільного пожежного товариства перший блок (16 квартир) жилого дому по вулиці Енергетичній, 18, для відселення жильців комбайновим заводом з наступним розміщенням у ньому адміністративно - управлінського апарату добровільного пожежного товариства. Вказаний жилий будинок АДРЕСА_9 був збудований Управлінням пожежної схорони УВС для робітників пожежної охорони. Рішенням № 527/2 від 08.09.1982 Виконком Дніпропетровської міської Ради народних депутатів затвердив списки сімей, які підлягають відселенню з дому № 18 по вулиці Енергетичній для подальшого розміщення у цих квартирах адміністративного апарату добровільного пожежного товариства, а 01.08.1983 між Управлінням пожежної охорони УВС Дніпропетровського облвиконкому та добровільним пожежним товариством був укладений договір оренди приміщень 4-го блоку житлової частини пожежного депо, розташованого за адресою: вулиця Енергетична, 18. Відповідно до умов вказаного договору Управління пожежної охорони передає четвертий блок дому № 18 по вулиці Енергетичній добровільному пожежному товариству. Згодом, 01.08.1983, між Управлінням пожежної охорони УВС Дніпропетровського облвиконкому та добровільним пожежним товариством був укладений договір оренди приміщень 4-го блоку житлової частини пожежного депо, розташованого за адресою: вулиця Енергетична, 18. Відповідно до умов вказаного договору Управління пожежної охорони передає четвертий блок дому № 18 по вулиці Енергетичній добровільному пожежному товариству з 01.08.1983. У зв`язку з вказаним, добровільне пожежне товариство зобов`язується сплачувати за воду, електроенергію, опалення за фактичним використанням, а також здійснює капітальні та поточні ремонти будівлі та приміщень за рахунок орендної плати та інше. У подальшому, 15.12.1995, за рішенням виконкому Красногвардійської районної Ради народних депутатів № 365 три блоки будинку № 18 по вулиці Енергетичній були передані з балансу Управління пожежної охорони УВС на баланс будівельно-монтажного тресту № 17. На підставі наказу Управління державної пожежної охорони УМВС Дніпропетровської області № 187 від 04.07.1996, що був виданий на виконання рішень міськвиконкому № 408 та райвиконкому №527/2 від 08.09.1982, 4-й блок дому № 18 по вулиці Енергетичній було передано на баланс Дніпропетровському спеціалізованому ремонтно-будівельному підприємству протипожежних робіт добровільного пожежного товариства України, про що було складено акт прийому-передачі. На підставі вказаного, між ЖКК тресту № 17, добровільного пожежного товариства та Управлінням пожежної охорони був укладений акт про розподіл земельної ділянки по вулиці Енергетичній, 18, а 02.08.1998 Дніпропетровським спеціалізованим ремонтно-будівельним підприємством протипожежних робіт добровільного пожежного товариства було укладено договір з Управлінням земельних ресурсів м.Дніпропетровська на проведення робіт по передачі земельних ділянок у користування (власність). На теперішній час, у приміщеннях 4-го блоку знаходяться добровільного пожежного товариства та управління Дніпропетровського спеціалізованого ремонтно-будівельного підприємства протипожежних робіт, які фактично володіють, користуються та розпоряджаються частиною цього будинку. На підставі вказаного Дніпропетровське обласне спеціалізоване ремонтно-будівельне підприємство протипожежних робіт добровільного пожежного товариства України просило суд визнати за ним право власності на 2, 3, 4, 5 поверхи 4-го під`їзду будинку № 18 по вул. Енергетичній у м. Дніпропетровську) за набувальною давністю;

- відповідач зауважує, що в приводу викладених вище обставин, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.11.2004 було відкрите провадження у справі № 6-570 за вищевказаним позовом. Вказана справа розглядалась у 2004-20011 роках суддею Коваленко О.О. та 21.12.2004 судом було зроблено запит до КЖЕП "Південне" щодо перебування та його балансі квартир №№ 41-56 по вулиці Енергетичній у м. Дніпропетровську. КЖЕП "Південне" надало довідку № 12 від 11.01.2005 про те, що квартири з № 41 по № 56 по вулиці Енергетичній, 18, на балансі КЖЕП "Південне" не знаходяться. Розгляд справи неодноразово відкладався. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2005 розгляд справи № 6/570 було зупинено. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2005 у справі № 6/570 позовну заяву Дніпропетровського обласного спеціалізованого ремонтно-будівельного підприємства протипожежних робіт Добровільного пожежного товариства України було залишено без розгляду. Вищезазначеним спростовується твердження прокурора про передачу в цілому житлового будинку, що розташований на вулиці Енергетичній, 18, у м. Дніпрі з балансу управління пожежної охорони на баланс ВАТ "Будівельно-монтажний трест № 17", а також про передачу четвертого під`їзду і квартир з № 41 по № 56 по вулиці Енергетичній, 18 на баланс ВАТ "Будівельно-монтажний трест № 17", КЖЕП "Південне" та передачу цього майна у власність територіальної громади. В рішенні виконавчого комітету Красногвардійської районної Ради народних депутатів від 15.12.1995 № 365 не йдеться про передачу будинку Будівельномонтажному тресту № 17 в цілому;

- відповідач вказує нате, що безпідставним є твердження прокурора про те, що знаходження на балансі установи, діяльність якої не пов`язана з управлінням нерухомістю та обслуговування житлових будинків, об`єктів житлового фонду начебто суперечить загальним засадами організації та діяльності державного управління житловим господарством, створює загрозу його втрати. Спірне майно знаходиться у володінні відповідача понад тридцять років. Жодних доказів щодо будь-яких загроз цьому майну, або майну інших осіб позивачем не надано. Відповідач зазначає, що з наданих документів вбачається, що рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів № 403 від 28.05.1980 комбайновому заводу було дозволено проектування реконструкції заводу і будівництво головного корпусу зі зносом житлових будинків місцевих рад по вулиці Ударників № 22, два будинки зі зносом будівель виробничого управління Дніпропетровського обласного Добровільного пожежного товариства та інших будівель. Керівництво комбайнового заводу було зобов`язане згідно з пунктом 2.4.1 рішення вирішити питання виділення житла для відселення жильців із приміщень, призначених для Дніпропетровського обласного обласної ради добровільного пожежного товариства. У пункті 3 зазначеного рішення Дніпропетровській обласній раді Добровільного пожежного товариства необхідно підібрати необхідні приміщення для переселення та компенсувати комбайновому заводу вартість житла для відселення жильців із указаних приміщень. Згідно з довідкою № 1123/с від 06.10.1987, виданою міжміським бюро технічної інвентаризації Дніпропетровського міськкомунхозу згідно з інвентаризаційною справою від 06.05.1970, будинок по вулиці Ударників, 24, є власністю Дніпропетровської обласної ради Добровільного протипожежного товариства, яка в свою чергу була обласним органом Товариства на підставі п. 13 Статуту. Тобто, за рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів № 403 від 28.05.1980 у товариства було вилучено його майно, натомість Наказом управління пожарної охорони УВД Дніпропетровської обласної ради народних депутатів № 71 від 05.06.1982 було передано на баланс обласної ради Добровільного пожежного товариства 1 блок житлового будинку СВПЧ-5 по вулиці Енергетичній 18 для відселення жильців комбайнового заводу з наступним розміщенням в ньому адміністративного управлінського апарата обласної ради добровільного пожежного товариства;

- відповідач звертає увагу, що в 1991 році був прийнятий Закон України "Про власність", яким було визначено, що власність громадських організацій є колективною. В свою чергу, статтею 97 Цивільного кодексу Української радянської соціалістичної республіки врегульовано, що громадські організації володіють, користуються і розпоряджаються майном, що належить їм на праві власності відповідно до їх и статутів (положень). Право розпорядження майном, що є власністю профспілкових та інших громадських організацій належить виключно профспілковим та іншим громадським організаціям. Відповідно до пункту "в" пункту 8 Статуту Українського республіканського добровільного пожежного товариства, який було затверджено Постановою Ради міністрів УРСР від 22.02.1985 № 83 та чинного станом на грудень 1991 року, Українське республіканське добровільне пожежне товариство мало право мати у своїй власності майно, у тому числі і нерухоме, придбавати майно і володіти ним. З моменту набрання чинності Законом України "Про власність" майно, в тому числі і будівлі, Українського республіканського добровільного протипожежного товариства, які обліковувалися у нього на балансі та відносилися до соціалістичної власності стали належати йому на праві колективної власності, у зв`язку з припиненням існування соціалістичної власності. Відповідно до абзацу 5 частини 1 статуту Добровільного пожежного товариства України, затвердженого Міністерством юстиції України 20.12.1991 № 184 визначено, що правонаступником Українського республіканського добровільного пожежного товариства є Добровільне пожежне товариство України. Зазначена обставина також підтверджується рішеннями господарського суду Дніпропетровської області від 08.06.2006 по справі №6/188, постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 14.04.2009 по справі № 11-07/253-8/243/08, а також постановою Донецького апеляційного господарського суду від 04.07.2017 у справі № 908/4908/15. Українське республіканське добровільне пожежне товариство України набуло право власності на спірне майно за відплатним правочином, а в подальшому передало його у статутний капітал відповідача. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01.01.2013, визнаються дійсними, зокрема, якщо на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації;

- відповідач зазначає, що конструкція, за якою добросовісний набувач втрачає майно і сам змушений шукати способи компенсації своїх втрат, є неприйнятною та покладає на добросовісного набувача індивідуальний і надмірний тягар. Відповідач набув спірне майно на законних підставах шляхом передачі цього майна до його статутного фонду (капіталу) його засновником - Добровільним пожежним товариством, який в свою чергу надав під знесення належну йому будівлю вартістю 137 000 рублів та сплатив на розрахунковий рахунок комбайнового заводу різницю у розмірі 73 000 рублів. Тобто, Добровільне пожежне товариство придбало спірне майно на відплатних умовах, оскільки віддало за нього своє нерухоме майно та сплатило грошові кошти. За таких обставин, відповідач зауважує на тому, що позов прокурора є втручанням у мирне володіння майном відповідача, і порушенням статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод;

- відповідач вказує на те, що із листа Фонду державного майна України № 11-10-12701 від 08.05.2013 вбачається, що відповідно до Акту приймання-передачі від 30.07.1996 загін державної пожежної охорони № 8 на підставі наказу Управління державної пожежної охорони від 04.07.1996 № 187, розпорядження Управління державної пожежної охорони УМВС України від 26.02.1995 № 12/4-262, рішення Дніпропетровського міськвиконкому від 08.09.1982 № 408-80, від 08.09.1982 № 527/2, Красногвардійського райвиконкому від 15.12.1995 № 365 "Про передачу на баланс спеціалізованого ремонтно-будівельного підприємства протипожежних робіт 4-ого під`їзду 2, 3, 4, 5 поверхів (квартири №№ 41-56) житлового будинку" здійснив передачу зазначених квартир житлового будинку № 18 по вулиці Енергетичній на баланс Дніпропетровського спеціалізованого підприємства протипожежних робіт. Таким чином, відповідачу було передано майно, яке знаходилось у віданні державного органу - Управління державної пожежної охорони УМВС України, який мав право цим майном розпоряджатись. Отже, на дату передачі спірного майна на баланс відповідача, вказане майно обліковувалось за державним органом та до 1980 року майно перебувало у державній власності. Будь-яких доказів прийняття компетентними органами рішень щодо передачі цього майна у комунальну власність позивачем не надано. За вказаного відповідач зазначає, що очевидним є, що це майно із державної власності не вибуло. За таких обставин прокурором невірно було зазначено належного позивача у справі. Дніпровська міська рада ніколи не була власником спірного майна, це майно не вибуло із власності у протиправний спосіб. Зважаючи на те, що спірне майно відноситься до державної власності, відповідач виснує, що належним позивачем у спорі повинна бути саме держава, а не Дніпровська міська рада. Крім того, відповідач зауважує, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді;

- відповідач зазначає, що позивач у позовній заяві посилається на те, що предметом позову про витребування майна є вимога власника, який не є володільцем цього майна, до особи, яка заволоділа останнім, про повернення його з чужого незаконного володіння. Метою позову про витребування майна є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був позбавлений. Фізичне зайняття особою нерухомого майна, користування цим об`єктом, право власності на які належить іншій особі (володільцю), не є позбавленням володіння цієї особи. Воно не здатне ані позбавити володільця його володіння, ані створити перешкоди у розпорядженні нерухомим майном, а створює натомість лише перешкоди в користуванні володільцем своїм майном. Проте, відповідач зауважує, що таким твердженням прокурор протирічить самому собі, вимогам закону, а також правовим позиціям Верховного Суду, адже насамперед право власності належить не володільцю, а власнику майна. У відповідності до частини 1 та 3 статті 397 Цивільного кодексу України володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. Згідно з частиною 1 статті 398 Цивільного кодексу України право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом. Отже, у відповідача, який отримав майно на підставі Акту приймання-передачі від 30.07.1996 четвертого під`їзду, другого, третього, четвертого, п`ятого поверхів по вулиці Енергетичній, 18, спеціальному ремонтно-будівельному підприємству протипожежних робіт, виникло право користування цим майном. Тому твердження прокурора про начебто недобросовісність дій відповідача є безпідставним. Також, відповідач вказує, що з позовної заяви вбачається, що прокурор просить суд витребувати у відповідача квартири № 47, 48, 49 і 54, а також зобов`язати відповідача повернути Дніпровській міські раді ІV під`їзд 2,3,4,5 поверхів (квартири 41-56) житлового будинку по вулиці Енергетичній, 18 у м. Дніпро. Однак відповідач зауважує, що все вищезазначене спірне майно ніколи не перебувало ні у власності Дніпровської міської ради, ні у її володінні та користуванні. Вказаним майном після його отримання на підставі Акту приймання-передачі від 30.07.1996 четвертого під`їзду, другого, третього, четвертого, п`ятого поверхів по вулиці Енергетичній, 18, спеціальному ремонтно-будівельному підприємству протипожежних робіт, Актом приймання-передачі від 30.07.1996 четвертого під`їзду, другого, третього, четвертого, п`ятого поверхів по вулиці Енергетичній, 18, спеціальному ремонтно-будівельному підприємству протипожежних робіт весь час безперервно та безперешкодно володіє та користується відповідач. Як зазначено у пункті 114 Постанови Великої Палати Верховного Суди від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16 провадження № 14-208 цс 18, Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. Віндикаційний позов - це вимога про витребування власником свого майна із чужого незаконного володіння. Мета позову - повернення об`єкта права власності у володіння власника. В свою чергу негаторний позов - це вимога власника, який володіє річчю, про усунення перешкод у здійсненні користування і розпорядження нею. При цьому Дніпровська міська рада не має доступу до цього майна, а тому не має змоги цим майном володіти та користуватись. Тобто, прокурор звернувся саме з віндикаційним позовом про витребування майна із володіння відповідача та повернення цього майна Дніпровській міській раді. Відповідач зауважує, що після звернення Дніпропетровського обласного ремонтно-будівельного підприємства протипожежних робіт добровільного пожежного товариства України у 2004 році з позовом до Дніпропетровської міської ради та Дніпропетровського міжміського підприємства "Бюро технічної інвентаризації" про визнання права власності, представники Дніпропетровської міської ради брали участь у судових засіданнях, а отже Дніпропетровській міській раді стало відомо, що спірне майно знаходиться у користуванні цього підприємства. Проте Дніпропетровська міська рада, починаючи з 2004 року жодних претензій з приводу вказаного спірного до Дніпропетровського обласного ремонтно-будівельного підприємства протипожежних робіт добровільного пожежного товариства України не висувала та не зверталась до суду із відповідним позовом про витребування цього майна. І в разі подання позову суб`єктом, право якого порушене, і в разі подання позову в інтересах держави прокурором, перебіг позовної давності за загальним правилом починається від дня, коли про порушення права або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися суб`єкт, право якого порушене, зокрема, держава в особі органу, уповноваженого нею виконувати відповідні функції у спірних правовідносинах. Перебіг позовної давності починається від дня, коли про порушення права держави або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися прокурор, лише у таких випадках: 1) якщо він довідався чи міг довідатися про таке порушення або про вказану особу раніше, ніж держава в особі органу, уповноваженого нею здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах; 2) якщо держава не наділила зазначеними функціями жодний орган (пункти 46, 48, 65-66 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.10. 2018 у справі № 362/44/17 ). Відповідач звертає увагу, що на віндикаційні позови держави та територіальних громад (в особі органів державної влади та місцевого самоврядування відповідно) поширюється загальна позовна давність. Оскільки Дніпровській міській раді, починаючи з 2004 року, було відомо про те, що спірне майно знаходиться у володінні Дніпропетровського обласного ремонтно-будівельного підприємства протипожежних робіт Добровільного пожежного товариства України, передбачений статтею 257 Цивільного кодексу України строк позовної давності прокурором і позивачем було пропущено. Згідно з пунктом 6.24 Постанови Верховного Суду від 15.01.2025 у справі № 915/317/21 пропуск строку позовної давності та є самостійною підставою для відмови в задоволенні таких позовних вимог. Таким чином, відповідач виснує про таке: 1) відповідач придбав спірне майно у законний спосіб і у відповідача виникло право користування цим майном на законних підставах; 2) прокурор звернувся із позовом про захист прав неналежного позивача, оскільки Дніпровська міська рада ніколи не була власником або володільцем спірного майна; 3) мирне володіння відповідачем спірним майном жодним чином не порушує прав Дніпровської міської ради; 4) прокурором пропущено строк позовної давності, перебіг якого почався з 2004 року.

Від відповідача надійшла заява про застосування строку позовної давності (вх. суду №31995/25 від 22.07.2025), в якій він просить суд застосувати позовну давність у справі №904/3565/25 за позовом Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до Дніпропетровського обласного спеціалізованого ремонтно-будівельного підприємства протипожежних робіт добровільного пожежного товариства України про витребування та повернення нерухомого майна та відмовити у позові у повному обсязі.

В обґрунтування поданого клопотання відповідач посилається на те, що після звернення Дніпропетровського обласного ремонтно-будівельного підприємства протипожежних робіт добровільного пожежного товариства України у 2004 році з позовом до Дніпропетровської міської ради та Дніпропетровського міжміського підприємства "Бюро технічної інвентаризації" про визнання права власності, представники Дніпропетровської міської ради брали участь у судових засіданнях, а отже Дніпропетровській міській раді стало відомо, що спірне майно знаходиться у користуванні цього підприємства. Проте Дніпропетровська міська рада, починаючи з 2004 року жодних претензій з приводу вказаного спірного майна до Дніпропетровського обласного ремонтно-будівельного підприємства протипожежних робіт добровільного пожежного товариства України не висувала та не зверталась до суду із відповідним позовом про витребування цього майна. Відповідач зауважує, що в пунктах 67 та 68 Постанови Великої Палати Верховного Суди від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16 провадження № 14-208 цс 18 зазначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина 1 статті 261 Цивільного кодексу України). І в разі подання позову суб`єктом, право якого порушене, і в разі подання позову в інтересах держави прокурором, перебіг позовної давності за загальним правилом починається від дня, коли про порушення права або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися суб`єкт, право якого порушене, зокрема, держава в особі органу, уповноваженого нею виконувати відповідні функції у спірних правовідносинах. Перебіг позовної давності починається від дня, коли про порушення права держави або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися прокурор, лише у таких випадках: 1) якщо він довідався чи міг довідатися про таке порушення або про вказану особу раніше, ніж держава в особі органу, уповноваженого нею здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах; 2) якщо держава не наділила зазначеними функціями жодний орган (пункти 46, 48, 65-66 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.10.2018 справі № 362/44/17 ). Також відповідно до пунктів 59-60 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.10.2018 у справі № 362/44/17 провадження № 14-183 цс 18 загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 Цивільного кодексу України). На віндикаційні позови держави та територіальних громад (в особі органів державної влади та місцевого самоврядування відповідно) поширюється загальна позовна давність. Відповідач зазначає, що оскільки Дніпровській міській раді, починаючи з 2004 року, було відомо про те, що спірне майно знаходиться у володінні Дніпропетровського обласного ремонтно-будівельного підприємства протипожежних робіт Добровільного пожежного товариства України, передбачений статтею 257 Цивільного кодексу України строк позовної давності прокурором і позивачем було пропущено. Враховуючи вказане, відповідач виснує, що згідно з пунктом 6.24 Постанови Верховного Суду від 15.01.2025 у cправі № 915/317/21 пропуск строку позовної давності та є самостійною підставою для відмови в задоволенні таких позовних вимог. За таких обставин прокурором та позивачем пропущений строк позовної давності для звернення до суду з позовом.

У підготовче засідання 22.07.2025 з`явилися прокурор, представники позивача та відповідача.

Судом було відзначено, що відзив на позовну заяву поданий відповідачем лише 21.07.2025, тому строк для подання відповіді на відзив на позовну заяву не закінчився.

Враховуючи вказане, у підготовчому засіданні 22.07.2025 судом протокольно було оголошено перерву до 06.08.2025.

Від відповідача за допомогою системи "Електронний суд" надійшла заява про застосування строку позовної давності (вх. суду № 32083/25 від 23.07.2025), зміст якої аналогічний тому, що викладеній у заяві, яка вже була подана відповідачем до суду (вх. суду № 31995/25 від 22.07.2025).

Від прокуратури за допомогою системи "Електронний суд" надійшла відповідь на відзив на позовну заяву (вх. суду № 32317/25 від 24.07.2025), в якій прокурор просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, обґрунтовуючи власну правову позицію наступним:

- прокурор зауважує, що відповідачем проігноровано долучені обласною прокуратурою докази, які вказуються на відсутність прийнятих управлінських рішень про передачу у будь-який спосіб спірного майна у користування чи у власність Дніпропетровського обласного спеціалізованого ремонтно-будівельного підприємства протипожежних робіт Добровільного пожежного товариства України. Єдиним документом, яким відповідач намагається довести перед судом законність утримання за собою нерухомого майна, що розташоване за адресою: вулиця Енергетична, 18 у м. Дніпрі, є копія акту приймання-передачі майна на баланс, датованого 1996 роком, що складений управлінням Державної пожежної охорони УМВС Дніпропетровської області з посиланням на рішенням органів виконавчої влади місцевого самоврядування яких в архівній установі не виявлено. Поряд із цим, відповідачем ігнорується правовий статус спірного майна (державного житлового фонду), особливість умов його використання та визначених законодавством підстав для його передачу у приватну власність. Відповідачем не оспорюється, що ним фактично утримуються на балансі об`єкти житлового фонду, які, за його твердженням, мали бути звільнені у 80-х роках минулого століття шляхом відселення проживаючих у квартирах громадян, проте такі дії не вчинялись і статус майна залишився незмінним. При цьому відповідачем не надано жодного аргументу, чому за 30 років існування таких прогалин ним не вчинено жодної дії направленої на приведення у відповідність до законодавства правових підстав використання вказаного майна у законний спосіб, у тому числі отримання правоустановчих документів на майно або компенсації власних втрат внаслідок неможливості отримання у власність майна, що розташоване за адресою: вулиця Енергетична, 18 у м. Дніпрі;

- прокурор зазначає, що аналіз діючого на той час законодавства дозволяє встановити поза розумним сумнівом, що єдиним доказом набуття права власності на комунальну нежитлову будівлю міг бути нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу такої будівлі, який представником відповідача не надано, оскільки він не укладався. Представником відповідача до суду не надано жодного договору оренди чи безоплатного користування, не надано жодних рішень органів місцевого самоврядування та державної влади, що дозволяли б встановити, що спірне майно у визначеному складі передавалось йому у користування чи у власність. Так, відповідно до статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За змістом наведеної норми права державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає. Зазначене узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 12.03.2019 у справі № 911/3594/17, та Верховного Суду, викладеними у постановах від 24.01.2020 у справі № 910/10987/18, від 17.01.2024 у справі № 522/3999/23. Зазначений правовий висновок, спростовує доводи представника відповідача, наведені у відзиві на позовну заяву, оскільки сам по собі факт здійснення чи не здійснення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, не відміняє його належність до комунальної власності територіальної громади міста Дніпра. Наведені приписи законодавства дають підстави вважати, що за органами місцевого самоврядування законодавець закріпив повноваження самостійно вирішувати питання місцевого значення шляхом прийняття рішень, що є обов`язковими до виконання на відповідній території;

- щодо недобросовісності дій відповідача у спірних правовідносинах, прокурор зауважує, що відповідачем на підтвердження права власності державному реєстратору сільської ради надано акт приймання-передачі від 30.07.1996 (без номеру) та наказ управління державної пожежної охорони УМВС України у Дніпропетровській області від 04.07.1996 № 187 (про передачу частини житлового будинку на баланс). Однак, вказані документи не можуть вважатися належним та допустимим доказом набуття (виникнення) права власності у відповідача, оскільки з факту державної реєстрації у особи не виникає відповідне цивільне право. Відповідно вказані дії в сукупності з обставинами справи дозволяють стверджувати про те, що відповідач не є добросовісним набувачем майна, який таємно, зневажаючи право територіальної громади мирно володіти своїм майном та використовувати його з метою забезпечення потреб громади, вчинив дії, що не відповідають вимогам закону, з метою протиправного заволодіння об`єктами житлового фонду;

- щодо неможливості застосування до спірних правовідносин положень про набувальну давність прокурор звертає увагу на те, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.05.2019 у справі № 910/17274/17 виклала правовий висновок щодо умов застосування інституту набувальної давності, який наразі є чинним та неодноразово застосовуваний Верховним Судом, зокрема, про те, що володіння майном за договором, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність, виключає можливість набуття майна у власність за набувальною давністю, адже у цьому разі володілець володіє майном не як власник. Таким чином, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що після заволодіння чужим майном подальше володіння особою таким майном має бути безтитульним, тобто таким фактичним володінням, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Володіння майном на підставі певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності. Також прокурор зазначає, що імперативна норма статті 345 Цивільного кодексу України визначає, що фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Враховуючи, що спірне нерухоме майно до вчинення незаконних дій відповідача з реєстрації на нього права власності за відсутності правових підстав, належало територіальній громаді міста Дніпра, про що відповідач був безперечно обізнаний, що виключає застосування до спірних правовідносин положень про набувальну давність, оскільки комунальне майно може вибувати з власності територіальної громади виключно в порядку здійснення приватизації в установленому законом порядку;

- щодо вірності способу захисту, прокурор вказує на те, що відповідач, як незаконний володілець, має повернути незаконно набуте ним майно законному володільцю - Дніпровській міській раді, і таке повернення має відбуватись шляхом витребування спірного майна, що відповідно до закону та правових висновків Верховного Суду є належним способом захисту порушених прав територіальної громади міста, що доводами, наведеними у відзиві відповідача не спростовано. Також прокурор зазначає, що заперечення сторони проти обставин, що підтверджені належними та допустимими доказами, та з урахуванням того, що ці заперечення зводяться фактично до незгоди з правовою оцінкою наданою прокурором, не свідчать про те, що така правова оцінка є невірною. Всі інші доводи наведені у відзиві відповідача не спростовують викладених у позові обставин та не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позову. Таким чином, прокурор стверджує, що звернувся з обґрунтованим позовом до належного відповідача на захист порушених інтересів територіальної громади міста Дніпра, які підлягають захисту, та доводи наведені у відзиві представника відповідача Дніпропетровської обласної організації Національної спілки журналістів України цього не спростовують.

Від прокуратури за допомогою системи "Електронний суд" надійшли заперечення проти заяви про застосування строків позовної давності (вх. суду № 32583/25 від 25.07.2025), в яких прокурор просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та відмовити у задоволенні заяви про застосування строків позовної давності, обґрунтовуючи власну правову позицію тим, що для різних позовних вимог перебіг строку обраховується по різному, винятки з правил, встановлених частинами першою та другою цієї статті, можуть бути встановлені законом. Представниця відповідача у своїй заяві про застосування строків позовної давності вказує як на початок перебігу позовної давності 2004 рік, а саме звернення Дніпропетровського обласного ремонтно-будівельного підприємства протипожежних робіт добровільного пожежного товариства України у 2004 році з позовом до Дніпропетровської міської ради та Дніпропетровського міжміського підприємства "Бюро технічної інвентаризації" про визнання права власності, зазначаючи що представники Дніпропетровської міської ради брали участь у судових засіданнях, а отже Дніпропетровській міській раді стало відомо, що спірне майно знаходиться у користуванні цього підприємства. Проте Дніпропетровська міська рада, починаючи з 2004 року жодних претензій з приводу вказаного спірного до Дніпропетровського обласного ремонтно-будівельного підприємства протипожежних робіт добровільного пожежного товариства України не висувала та не зверталась до суду із відповідним позовом про витребування цього майна. Але вказане твердження є хибним. Так, Господарським судом Дніпропетровської області здійснювався розгляд справи № 6/570 за позовом Дніпропетровського обласного спеціалізованого ремонтно-будівельного підприємства протипожежних робіт Добровільного пожежного товариства України до Дніпропетровської міської ради про визнання права власності на 2, 3, 4, 5 поверхи 4-го під`їзду житлового будинку № 18 по вулиці Енергетичній у м. Дніпропетровську за Дніпропетровським обласним спеціалізованим ремонтно-будівельним підприємством протипожежних робіт Добровільного пожежного товариства України за набувальною давністю. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2011 у справі № 6/570 позовну заяву Дніпропетровського обласного спеціалізованого ремонтно-будівельного підприємства протипожежних робіт Добровільного пожежного товариства України залишено без розгляду (номер рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень - 18463989). Відповідно до ухвали суду провадження у справі за позовом товариства зупинялось до вирішення питання про виведення квартир, що розташовані на 2,3,4,5 поверхах 4-го під`їзду будинку № 18 по вулиці Енергетичній у м. Дніпропетровську з житлового фонду міста в нежилі приміщення, проте такі рішення органами місцевого самоврядування не приймались. Дніпровською міською радою повідомлено обласну прокуратуру (лист від 04.07.2024 № 7/11-1551), що відомості про передачу у власність громадянам, квартир № 41-56 за адресою: м. Дніпро, вулиця Енергетична, 18 відсутні, рішення про зміну правового режиму об`єктів нерухомого майна не приймались, виключення квартир із житлового фонду міста не відбувалось та звернення з цих питань не розглядались Отже, Дніпропетровська міська рада дійсно була обізнана, починаючи з 2004 року про передачу спірної нерухомого майна у користування, але при цьому власник поза розумним сумнівом розумів, що будівля не відчужена, та право власності ним не втрачено. Разом з тим, опрацюванням даних державних реєстрів встановлено, що 17.09.2020 державним реєстратором Вільненської сільської ради Новомосковського району Ричкою О.В. зареєстровано право приватної власності Дніпропетровського обласного спеціалізованого ремонтно-будівельного підприємства протипожежних робіт Добровільного пожежного товариства України на квартири №№ 47, 48, 49 та 54, що розташовані за адресою: вулиця Енергетична, 18 у м. Дніпрі. Державну реєстрацію права приватної власності проведено на підставі акту приймання-передачі від 30.07.1996 (без номеру) та наказу управління державної пожежної охорони УМВС України у Дніпропетровській області від 04.07.1996 № 187 (про передачу частини житлового будинку на баланс). Відповідно до акту приймання-передачі від 30.07.1996 його складено на виконання: наказу управління Державної пожежної охорони УМВС Дніпропетровської області від 04.07.1996 № 187 "Про передачу 4-го під`їзду житлового будинку СДПЧ-6 м. Дніпропетровська по вул. Енергетичній, 18 на баланс Дніпропетровського обласного спеціалізованого ремонтно-будівельного підприємства протипожежних робіт добровільного пожежного товариства України"; розпорядження управління Державної пожежної охорони УМВС Дніпропетровської області від 26.02.1995 № 12/4-262; рішень Дніпропетровського міського виконавчого комітету від 08.09.1982 № 408-80 та № 527/2, від 15.12.1995 № 365 "Про передачу на баланс ІУ під`їзду 2,3,4,5 поверхів (квартири 41-56) житлового будинку". Водночас, відповідно до інформації Дніпровської міської ради (лист від 13.02.2025 № 7/11-340) рішень виконавчих комітетів від 08.09.1982 № 408-80 та № 527/2, від 15.12.1995 № 365 про передачу частин житлового будинку на баланс Дніпропетровського обласного спеціалізованого ремонтно-будівельного підприємства протипожежних робіт добровільного пожежного товариства не виявлено. Рішенням виконавчого комітету Красногвардійської районної Ради народних депутатів від 15.12.1995 № 365 надано дозвіл на передачу в цілому житлового будинку, що розташований на вулиці Енергетичній, 18 у м. Дніпрі з балансу управління пожежної охорони на баланс ВАТ "Будівельно-монтажний трест № 17". Відповідно до інформації Дніпропетровської обласної ради (лист від 13.09.2024 № вих-2185/0/2-24), на підставі рішення обласної ради від 20.10.2000 № 290-13/ХХІІІ "Про надання згоди щодо прийняття житлового фонду та об`єктів соціальної інфраструктури підприємств м. Дніпропетровська до спільної власності територіальних громад області" житловий фонд ВАТ "Будівельно-монтажний трест № 17", у тому числі житловий будинок, що у м. Дніпрі на вулиці Енергетичній, 18, прийнято на баланс обласного житлово-комунального підприємства "Південне". Згідно з розпорядженням голови обласної ради від 10.09.2003 № 171-р "Про передачу із спільної власності територіальних громад області у власність територіальної громади міста Дніпропетровська цілісного майнового комплексу обласного житлово-комунального підприємства "Південне", затвердженого рішенням обласної ради від 23.10.2003 № 232-10/ХХІV "Про виконання рішення обласної ради від 18.07.2003 № 202-9/ХХІV "Про підвищення ефективності управління майном спільної власності територіальних громад області" цілісний майнових комплекс обласного житлово-комунального підприємства "Південне", у тому числі житловий будинок, що розташований за адресою: м. Дніпро, вулиця Енергетична, 18 передано у комунальну власність територіальної громади міста Дніпра. Відповідно до інформації Комунального підприємства "Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації" (від 28.05.2025 № 5529) житловий будинок літ. А-5 по вулиці Енергетичній, 18, зареєстрований балансовою належністю за Комунальним житлово-експлуатаційним підприємством "Південне" Дніпропетровської міської ради на підставі рішень виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 19.06.2003 № 1549, від 19.11.2003 № 11/13, про що зроблено запис в обліковій книзі № 26 ЖЮ за реєстровим 1665-25. При цьому прокурор зазначає, що виходячи зі сталих правових висновків Верховного Суду, позовна давність до негаторного позову не застосовується. Це обумовлено тим, що такий позов спрямовується на захист правомочностей володіючого власника, ґрунтується на правопорушенні, яке несе триваючий характер. Тобто негаторний позов може бути пред`явлено в будь-який час з огляду на триваючий характер правопорушення. В цьому вбачається відмінність негаторного позову від віндикаційного, за яким власник не володіє річчю, а тому на віндикаційний позов поширюється позовна давність. Виходячи зі змісту спірних правовідносин, Дніпровська міська рада не втрачала свого права власності та володіння до 17.09.2020 (дата здійснення протиправної державної реєстрації на спірне майно відповідачем), та відповідно мала право на звернення до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні частиною спірної будівлі протягом усього часу триваючого правопорушення. Водночас право на звернення саме з віндикаційним позовом виникло у Дніпровської міської ради лише 17.09.2020, коли за Дніпропетровським обласним спеціалізованого ремонтно-будівельним підприємством протипожежних робіт Добровільного пожежного товариства України. зареєстровано право приватної власності на квартири №№ 47, АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 та АДРЕСА_8 , що розташовані за адресою: вулиця Енергетична, 18 у м. Дніпрі на підставі документів, що не посвідчували право власності відповідача, а лише вказували на його балансову належність. Водночас саме здійснення вказаної реєстрації призвело до порушення права власності територіальної громади міста Дніпра та є підставою для звернення до суду саме з віндикаційним позовом. Про факт вчинення такої реєстрації Дніпровську міську раду повідомлено прокурором листом від 20.05.2024 №15/4-429вих-24, скерованим в порядку статті 23 Закону України "Про прокуратуру", та відповідно саме з цієї дати позивач є обізнаним про порушення його прав з боку відповідача. Враховуючи, що звернення прокурора з вказаним позовом відбулося майже через рік з часу обізнаності позивача про порушення його прав, що дозволяє стверджувати про те, що позов прокурора подано до суду в межах трирічного строку позовної давності, що доводами наведеними у заяві представника відповідача не спростовано. Також, прокурор зауважує, що сам по собі факт обізнаності власника про користування його майном, не є підставою для звернення до суду з віндикаційним позовом, та відповідно не має жодного значення для визначення моменту початку строку позовної давності для звернення до суду саме з таким позовом. Водночас, під час дії карантину та воєнного стану законодавець застосував нову конструкцію, якою тимчасово доповнив перелік обставин, які впливають на перебіг позовної давності, а саме продовження позовної давності. Зупинення строку позовної давності було прямо передбачено пунктом 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України у редакції, чинній з 30.01.2024. Крім того, у період з 17.03.2022 по 30.01.2024 під час дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257 259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 Цивільного кодексу України, продовжувалися на строк його дії. Аналогічні положення закріплено у пункті 12 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України, які були чинними з 02.04.2020 по 01.07.2023 та передбачали, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжувалися на строк дії такого карантину. З викладеного випливає, що з часу запровадження в Україні воєнного стану перебіг позовної давності, зокрема, і за вимогами прокурора у цій справі зупинився. Відтак прокурор зазначає, що на момент його звернення до суду з відповідними вимогами позовна давність ще не спливла З урахуванням викладеного, прокурор заперечує проти задоволення заяви представника відповідача про застосування строку позовної давності з огляду на його не обґрунтованість, та стверджує про те, що звернення прокурора до суду з позовом відбулося в межах строку позовної давності.

Від відповідача за допомогою системи "Електронний суд" надійшли заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву (вх. суду № 33053/25 від 29.07.2025), в яких він просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на таке:

- відповідач стверджує, що у відповіді на відзив прокурор зазначає, що відсутні прийняті управлінські рішення про передачу у будь-який спосіб спірного майна у користування чи у власність Дніпропетровського обласного спеціалізованого ремонтно-будівельного підприємства протипожежних робіт Добровільного пожежного товариства України. Єдиним документом є копія акту приймання-передачі майна на баланс датованого 1996 роком, що складений управлінням Державної пожежної охорони УМВС Дніпропетровської області з посиланням на рішення органів виконавчої влади місцевого самоврядування, яких в архівній установі не виявлено. Однак вказане не відповідає дійсності, адже у відповідача маються оригінали та засвідчені належним чином архівні копії документів, доданих до відзиву на позовну заяву, тому твердження прокурора про відсутність управлінських рішень є безпідставним;

- відповідач зазначає, що прокурор вказує, що відповідачем не надано жодного аргументу, чому за 30 років існування таких прогалин ним не вчинено жодної дії направленої на приведення у відповідність до законодавства правових підстав використання вказаного майна у законний спосіб, у тому числі отримання правоустановчих документів на майно або компенсації власних втрат внаслідок неможливості отримання у власність майна, що розташоване за адресою: вулиця Енергетична, 18 у м. Дніпрі. Відповідач зауважує, що вказане також не відповідає дійсності, оскільки з матеріалів справи вбачається, що відповідач звертався до суду із позовом про визнання за ним права власності на спірне майно. Разом з тим, ймовірна відсутність правоустановчих документів не свідчить про відсутність у відповідача права володіння спірним майном на законних підставах;

- за твердженнями відповідача прокурор звертає увагу, що єдиним доказом набуття права власності на комунальну нежитлову будівлю міг бути нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу такої будівлі, який представником відповідача не надано, оскільки він не укладався. Представником відповідача до суду не надано жодного договору оренди чи безоплатного користування, не надано жодних рішень органів місцевого самоврядування та державної влади, що дозволяли б встановити, що спірне майно у визначеному складі передавалось йому у користування чи у власність. Відповідач зазначає, що зазначене прокурором також не відповідає дійсності, оскільки відповідачем до матеріалів справи додано копію договору оренди від 01.08.1983 приміщень четвертого блока житлової частини пожарного депо СВПЧ-5, розташованих за адресою: м. Дніпропетровськ, вулиця Енергетична, 18, на підставі якого УВС Дніпропетровської області, УВС здало в оренду, а обласна рада Добровільного пожежного товариства прийняла четвертий блок жилої частини пожежного депо СВПЧ-5 на умовах цього договору. Згідно з пунктом 4 договору житлова частина будівлі переобладнанню та використанню для виробничих цілей не підлягає. Наказом № 187 від 04.07.1996 Управління Державної пожежної охорони УМВС Дніпропетровської області визначило, що у відповідності до розпорядження УДПО МВС України № 12/4-362 від 26.02.1995, рішення міськвиконкому № 408-80 року і рай виконкому № 527/2 від 08.09.1982 четвертий під`їзд житлового будинку СПГЧ-5 м. Дніпропетровська по вулиці Енергетичній, 18, було передано на баланс Дніпропетровського спеціалізованого ремонтно-будівельного підприємства протипожежних робіт Добровільного пожежного товариства України. Також 01.07.1999 між Добровільним пожежним товариством України та Дніпропетровським обласним спеціалізованим ремонтно-будівельним підприємством протипожежних робіт ДПТ України було укладено договір № 10 про передачу статутного фонду, обігових засобів та грошових коштів, відповідно до пункту 1 якого для здійснення статутної діяльності підприємства Товариство наділяє його статутним фондом у розмірі 760 500 грн. і передає в оперативне управління основні засоби на вищевказану суму згідно з додатком № 1. Як вбачається з акту прийому-передачі обігових засобів та грошових коштів Дніпропетровському обласному спеціалізованому ремонтно-будівельному підприємству протипожежних робіт від ДТП України станом на 01.07.1999 було передано, зокрема, будівлю по вулиці Енергетична, 18. Отже, твердження прокурора про начебто відсутність таких договорів є безпідставним;

- відповідач вказує на те, що прокурор зазначає, що державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. Сам по собі факт здійснення чи не здійснення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, не відміняє його належність до комунальної власності територіальної громади міста Дніпра. Однак відповідач не погоджується з таким твердженням та вважає його безпідставним, оскільки спірне майно ніколи не перебувало у комунальній власності. Це майно ніколи не вибувало з комунальної власності у протиправний спосіб, оскільки ще до проголошення незалежності України належало Українському республіканському добровільному пожежному товариству, правонаступником якого в подальшому стало Добровільне пожежне товариство України. Отже, вказане спірне майно, яке перебувало у власності Українського республіканського добровільного пожежного товариства, у законний спосіб перейшло у власність правонаступника - Добровільного пожежного товариства України. У свою чергу Добровільне пожежне товариство України передало вказане спірне майно до статутного капіталу (фонду) відповідача, засновником якого є саме Добровільне пожежне товариство України. Вказане майно було передане до статутного капіталу відповідача на підставі договору № 10 про передачу статутного фонду, обігових засобів та грошових коштів від 01.07.1999, укладеного між Добровільним пожежним товариством України та Дніпропетровським обласним спеціалізованим ремонтно-будівельним підприємством протипожежних робіт ДПТ України. Відповідач зазначає, що прокурор взагалі не вказує, коли ж саме на його думку та на якій підставі вказане спірне майно стало об`єктом права комунальної власності та якими доказами це підтверджується;

- за твердженнями відповідача прокурор зазначає, що у спорі між особою, яка вважає себе власником спірного майна, та особою, яка вважає себе законним володільцем (користувачем) спірного майна, сторонами спору є особи, які претендують на спірне майно, а суду для правильного вирішення спору слід з`ясувати та перевірити передусім правові підстави, відповідно до яких виникло та існує речове право на майно Відповідачем на підтвердження права власності державному реєстратору сільської ради надано акт приймання-передачі від 30.07.1996 (без номеру) та наказ управління державної пожежної охорони УМВС України у Дніпропетровській області від 04.07.1996 № 187 (про передачу частини житлового будинку на баланс). Однак, відповідач вказує на те, що вказані документи не можуть вважатися належним та допустимим доказом набуття (виникнення) права власності у відповідача, оскільки з факту державної реєстрації у особи не виникає відповідне цивільне право. Відповідно вказані дії в сукупності з обставинами справи дозволяють стверджувати про те, що відповідач не є добросовісним набувачем майна, який таємно, зневажаючи право територіальної громади мирно володіти своїм майном та використовувати його з метою забезпечення потреб громади, вчинив дії, що не відповідають вимогам закону, з метою протиправного заволодіння об`єктами житлового фонду. Однак відповідач зазначає, що таке твердження прокурора є необґрунтованим і протирічить дійсним обставинам справи, оскільки відповідач отримав вказане майно як внесок засновника - Добровільного пожежного товариства України до статутного капіталу відповідача. Отже твердження про те, що відповідач не є добросовісним набувачем майна, не відповідає дійсності;

- відповідач стверджує, що прокурор не зазначає, в чому ж саме полягають дії відповідача, які не відповідають вимогам закону, з метою протиправного заволодіння об`єктами житлового фонду. При цьому відповідач з 1999 року після отримання спірного майна як внеску до статутного капіталу відкрито та безперервно володіє вказаним майном. Проведення державної реєстрації права власності на це майно жодним чином не змінило факту володіння відповідачем цим майном. Очевидно також, що особа не може протиправно заволодіти майном, яким вже володіє на передбачених законом підставах;

- відповідач не погоджується з твердженнями прокурора про те, що імперативна норма статті 345 Цивільного кодексу України визначає, що фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Враховуючи, що спірне нерухоме майно до вчинення незаконних дій відповідача з реєстрації на нього права власності за відсутності правових підстав, належало територіальній громаді міста Дніпра, про що відповідач був безперечно обізнаний, що виключає застосування до спірних правовідносин положень про набувальну давність, оскільки комунальне майно може вибувати з власності територіальної громади виключно в порядку здійснення приватизації в установленому законом порядку. Разом з тим, згідно з частиною 1 статті 345 Цивільного кодексу України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Тобто питання приватизації відповідно до вказаної норми закону може стосуватись лише майна, яке знаходиться у державній або комунальній власності. Проте спірне майно ніколи не було власністю держави або територіальної громади м Дніпра. Тому посилання прокурора на статтю 345 Цивільного кодексу України є необґрунтованим, оскільки спірні правовідносини ніяк не пов`язані з приватизацією вказаного майна. Відповідач зазначає, що посилання прокурора на те, що до спірних правовідносин неможливо застосувати положення про набувальну давність, не має правового значення та є безпідставним, оскільки предметом цього спору є витребування та повернення майна від відповідача на користь позивача, а не визнання права власності на майно;

- відповідач зауважує, що прокурор у відповіді на відзив наводить власне тлумачення щодо такого способу захисту, як негаторний позов і очевидно вважає, що заявлений ним позов є саме негаторним, оскільки на його думку, фізичне зайняття особою нерухомого майна, користування цим об`єктом, право власності на які належить іншій особі (володільцю), не є позбавленням володіння цієї особи. Воно не здатне ані позбавити володільця його володіння, ані створити перешкоди у розпорядженні нерухомим майном, а створює натомість лише перешкоди в користуванні володільцем своїм майном. Тобто прокурор повністю дублює ті ж самі твердження, які зазначені в позовній заяві. Однак при цьому прокурор жодним чином не звертає уваги на викладені у відзиві на позовну заяву правові позиції Великої Палати Верховного Суду про те, що вимога про витребування власником свого майна із чужого незаконного володіння, а також вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально-визначеного майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння є предметом саме віндикаційного позову, а не негаторного.

У підготовче засідання 06.08.2024 з`явилися прокурор, представники позивача та відповідача.

У вказаному засіданні прокурор та представники сторін зазначили, що ними повідомлені суду всі обставини справи, які їм відомі; надані всі докази, на які вони посилаються; матеріали справи не містять нерозглянутих заяв чи клопотань, а також позивачем та відповідачем подані всі заяви по суті справи, передбачені частиною 2 статті 161 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим прокурор та представники сторін підтвердили доцільність закриття підготовчого провадження та не заперечували проти призначення судового засідання в межах розумного строку.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання та подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Відповідно до частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до частини 1 статті 177 Господарського процесуального кодексу України, завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

У підготовчому засіданні 06.08.2025 судом, відповідно до вимог статті 182 Господарського процесуального кодексу України, були здійснені всі дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 06.08.2025 було закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у судове засідання в межах розумного строку на 16.09.2025.

Від відповідача за допомогою системи "Електронний суд" надійшла заява (вх. суду № 34324/25 від 07.08.2025), в якій він просить суд вирішити питання щодо залучення до участі у справі як третіх осіб, зареєстрованих у спірних квартирах осіб, а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

В обґрунтування поданої заяви відповідач посилається на те, що до позовної заяви доданий лист Дніпровської міської ради № 7/11-1551 від 04.07.2024, з якого вбачається, що відповідно до даних Реєстру територіальної громади міста Дніпра та картотеки з питань реєстрації фізичних осіб, за адресою: АДРЕСА_20 , зареєстровані такі особи:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_12 (зареєстрована 1 особа) з 23.10.1995 по теперішній час;

- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_13 (зареєстрована 1 особа) з 03.11.1989 по теперішній час;

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_14 (зареєстровано 4 особи) з 30.07.1997 по теперішній час;

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_14 (зареєстровано 4 особи) з 30.07.1998 по теперішній час;

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_14 (зареєстровано 4 особи) з 17.09.2005 по теперішній час;

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_14 (зареєстровано 4 особи) зареєстрований з 26.12.2005 по теперішній час.

Відповідач зауважує, що у разі задоволення позову рішення суду у даній справі безпосередньо вплине на права та обов`язки вказаних громадян, які проживають у вказаних квартирах понад 20 років, зокрема, у разі задоволення позову позивач може набути право на їх виселення, тому відповідач просить залучити їх до участі у справі як третіх осіб. Разом з тим, заявником також відзначено, що всупереч вимогам частини 1 статті 51 Господарського кодексу України, ні позивач - Дніпровська міська рада, ні прокурор не сповістили вказаних осіб про відкриття провадження у даній справі та не подали до суду заяву про залучення цих осіб до участі у справі як третіх осіб.

Крім того, у поданій заяві відповідач звертає увагу на те, що відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 14.03.2023 у справі № 921/174/21, відповідно до практики Верховного Суду, яку колегія суддів враховує на підставі частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України, суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження.

У підготовче засідання 16.09.2025 з`явилися прокурор, представники позивача та відповідача.

Дослідивши зміст поданого відповідачем клопотання про залучення третіх осіб, заслухавши думку учасників справи, суд прийшов до висновку про наявність підстав для повернення до стадії підготовчого провадження. До вказаного висновку суд прийшов з огляду на таке.

Верховний Суд в постанові від 14.03.2023 по справі № 921/174/21, а також в ухвалі від 22.06.2021 у справі № 923/525/20 зазначив про можливість повернення до розгляду справи на стадію підготовчого провадження після його закриття, виходячи з наявності вагомих для того підстав.

Отже, відповідно до практики Верховного Суду, суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження.

Разом з тим такі обставини мають бути вагомими, оскільки можливість повернення до стадії підготовчого провадження з будь-яких підстав нівелює саме значення стадій господарського процесу: як підготовчого провадження, так і стадії розгляду справи по суті.

Судом було відзначено, що залучення третіх осіб до участі у справі можливе лише на стадії підготовчого провадження.

Також, судом було враховано, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

З огляду на вказані обставини, що перешкоджають прийняттю рішення у справі, а також потребують вчинення процесуальних дій, які віднесенні до завдань підготовчого провадження, були наявні достатні підстави повернутись до стадії підготовчого провадження та повторного проведення підготовче провадження у справі.

Відповідно до статті 50 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог, мають процесуальні права та обов`язки, встановлені статтею 42 цього Кодексу.

Вступ у справу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, не тягне за собою розгляду справи спочатку.

Під час розгляду справи суд зобов`язаний забезпечити повне, всебічне та об`єктивне з`ясування обставин справи, оскільки обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, а також доводи, наведені в заяві про залучення третіх осіб, суд вважав за необхідне залучити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_21 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_22 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_23 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_23 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_23 ), ОСОБА_6 ( АДРЕСА_23 ) до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача. Оскільки задоволення позовних вимог безпосередньо вплине на права та обов`язки вказаних осіб, які на законних підставах проживають у спірних квартирах.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 16.09.2025 постановлено про повторне проведення підготовчого провадження, підготовче засідання призначено на 07.10.2025. Крім того, вказаною ухвалою суду залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Від третьої особи-2 засобами електронного зв`язку та поштовим зв`язком надійшли пояснення у справі (вх. суду № 42741/25 від 30.09.2025), в яких ОСОБА_2 повідомляє про те, що він є мешканцем квартири АДРЕСА_24 та зазначає, що в 1989 році він отримав ордер на цю квартиру за заслуги у сфері пожежно-прикладного спорту. Відтоді він безперервно проживає у зазначеній квартирі, має постійну реєстрацію та сплачує комунальні послуги. На підтвердження вказаного до пояснень додає копію ордера, квитанції про оплату комунальних послуг та довідку про реєстрацію місця проживання. Також, ОСОБА_2 зауважує, що не є учасником будь-яких господарських операцій, які зараз оскаржуються у межах справи, вказує на те, що оселився в квартирі на законних підставах відповідно до ордера, виданого державним органом, і весь час користувався житлом сумлінно та відкрито. Будь-яких рішень про позбавлення його права користування чи виселення не приймалося. Ордер не скасований і залишається чинною підставою для проживання у квартирі. З огляду на викладене, ОСОБА_2 просить суд врахувати його права як законного користувача житла та не допустити їх порушення.

Від прокуратури за допомогою системи "Електронний суд" надійшло клопотання про долучення доказів у справі (вх. суду № 42841/25 від 01.10.2025), в якому прокурор просить суд долучити до матеріалів справи докази надсилання копії позовної заяви з додатками на адреси третіх осіб-1-6 у справі.

Від ОСОБА_11 надійшла заява про залучення в якості третьої особи (вх. суду № 43703/25 від 06.10.2025), в якій вона просить суд залучити її до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача, посилаючись на те, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_25 , та вважає, що дана справа стосується її безпосередньо як мешканки квартири в нерухомому майні, яке є об`єктом спору у справі.

Від ОСОБА_12 надійшла заява про залучення в якості третьої особи (вх. суду № 43708/25 від 06.10.2025), в якій він просить суд залучити його до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача, посилаючись на те, що він проживає за адресою: АДРЕСА_26 , та вважає, що дана справа стосується його безпосередньо як мешканця квартири в нерухомому майні, яке є об`єктом спору у справі.

Від ОСОБА_13 надійшла заява про залучення в якості третьої особи (вх. суду № 43715/25 від 06.10.2025), в якій вона просить суд залучити її до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача, посилаючись на те, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_27 , та вважає, що дана справа стосується її безпосередньо як мешканки квартири в нерухомому майні, яке є об`єктом спору у справі.

Від ОСОБА_14 надійшла заява про залучення в якості третьої особи (вх. суду № 43719/25 від 06.10.2025), в якій він просить суд залучити його до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача, посилаючись на те, що він проживає за адресою: АДРЕСА_28 , та вважає, що дана справа стосується його безпосередньо як мешканця квартири в нерухомому майні, яке є об`єктом спору у справі.

У підготовче засідання з`явилися прокурор, позивач та відповідач, представники третіх осіб-1,2,3,4,5,6 у вказане засідання не з`явились, при цьому останні були повідомлені про день, час та місце підготовчого засідання наступним чином:

- щодо третіх осіб-2,3,4,5,6 - шляхом направлення поштових повідомлень з ухвалою суду від 16.09.2025, з рекомендованих повідомлень про вручення яких вбачається, що ухвала суду від 16.09.2025 була отримана третіми особами-2,3,4,5,6 (а.с. 85-89 в томі 2);

- щодо третьої особи-1 - шляхом направлення поштового відправлення з ухвалою суду від 16.09.2025, у зв`язку з неповернення до суду якого, судом здійснено його відстеження та з`ясовано, що вказане відправлення було повернуто за зворотною адресою з довідкою АТ "Укрпошта" форми 20 "Закінчення встановленого терміну зберігання" (а.с. 168 у томі 2).

У вказаному засіданні судом було відзначено, що заяви про залучення в якості третіх осіб, які надійшли від ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , подані до суду лише 06.10.2025, тому у зв`язку з необхідністю надання часу для ознайомлення з поданими заявами, суд вбачав підстави для відкладення підготовчого засідання.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 07.10.2025 підготовче засідання було відкладене на 21.10.2025.

У підготовче засідання 21.10.2025 з`явилися прокурор, позивач та відповідач; представники третіх осіб-1,2,3,4,5,6 у вказане засідання не з`явились, причин нез`явлення суду не повідомили, будь-яких клопотань від третіх осіб-1,2,3,4,5,6 до суду не надходило.

У вказаному засіданні судом було встановлено, що матеріали справи не містять доказів належного повідомлення третьої особи-1 про день, час та місце судового засідання.

Крім того, судом було з`ясовано, що наявна необхідність надання часу відповідачу для з`ясування обставин, які мають значення для розгляду клопотань про залучення третіх осіб, а саме: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 21.10.2025 підготовче засідання було відкладне на 18.11.2025.

Від відповідача за допомогою системи "Електронний суд" надійшла заява про відкладення розгляду справи (вх. суду № 50316/25 від 17.11.2025), в якій він просить суд відкласти розгляд справи у зв`язку з участю його представника в судовому засіданні в іншому судовому провадженні.

У підготовче засідання з`явилися прокурор та представник позивача, представники відповідача та третіх осіб-1,2,3,4,5,6 у вказане засідання не з`явились, при цьому судом врахована наявність клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Також судом було встановлено, що треті особи-1,2,3,4,5,6 повідомлені про день, час та місце підготовчого засідання наступним чином:

- щодо третіх осіб-2,3,4,5,6 - шляхом направлення поштових повідомлень з ухвалою суду від 21.10.2025, з рекомендованих повідомлень про вручення яких вбачається, що ухвала суду від 21.10.2025 була отримана третіми особами-2,3,4,5,6 (а.с. 248-252 в томі 2);

- щодо третьої особи-1 - шляхом направлення поштового відправлення з ухвалою суду від 21.10.2025, яке було повернуто за зворотною адресою з довідкою АТ "Укрпошта" "не проживає" (а.с. 253-260 у томі 2).

Судом було зауважено, що в минулому підготовчому засіданні була з`ясована необхідність надання часу відповідачу для з`ясування обставин, які мають значення для розгляду клопотань про залучення третіх осіб, а саме: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 . У зв`язку з вказаним підготовче засідання було відкладене.

Слід відзначити, що станом на 18.11.2025 письмові пояснення не надходили, що свідчить про те, що неявка представника відповідача та ненадання пояснень з поставлених судом питань перешкоджають подальшому руху розгляду справи у підготовчому провадженні.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 18.11.2025 підготовче засідання було відкладене в межах розумного строку на 03.12.2025.

Від третьої особи-2 за допомогою електронного зв`язку надійшли пояснення у справі (вх. суду № 51411/25 від 21.11.2025), в яких ОСОБА_2 повідомляє про те, що він є мешканцем квартири АДРЕСА_24 . У 1989-му році він отримав ордер на вказану квартиру за заслуги у сфері пожежно-прикладного спору. З того часу він безперервно проживає у зазначеній квартирі, має постійну реєстрацію та сплачує комунальні послуги. На підтвердження вказаного ОСОБА_2 додає копію ордера, квитанції про оплату комунальних послуг та довідку про реєстрацію місця проживання. ОСОБА_2 звертає увагу, що не є учасником будь-яких господарських операцій, які зараз оскаржуються у межах даної справи, зазначає про те, що вселився у квартиру на законних підставах відповідно до ордера, виданого державним органом і весь час користувався житлом сумлінно та відкрито. Також ОСОБА_2 вказує на те, що будь-яких рішень про позбавлення його права користування чи виселення не приймалось, ордер не скасований і залишається чинною підставою для його проживання у квартирі. З огляду на викладене, ОСОБА_2 просить суд врахувати його права як законного користувача житла та не допустити їх порушення.

Від відповідача за допомогою системи "Електронний суд" надійшли пояснення у справі (вх. суду № 53264/25 від 03.12.2025), в яких він просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі та застосувати позовну давність у справі № 904/3565/25, вказуючи, що незважаючи на те, що право власності відповідача не було формально зареєстроване, але оскільки відповідач тривалий час цим майном мирно володіє, отримав його у законний спосіб, таке право відповідача на спірне майно також відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції може вважатися "правом власності", а відтак і "майном". Позбавлення відповідача майна може бути виправданим лише у випадку, якщо буде показаний, зокрема "інтерес суспільства" та "умови, передбачені законом". Більше того, будь-яке втручання у право власності обов`язково повинне відповідати принципу пропорційності. Як неодноразово зазначав суд, "справедливий баланс" має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе "індивідуальний і надмірний тягар". Отже, відповідно до прецедентної практики Європейського Суду з прав людини майнове право відповідача може бути припинено виключно в разі, якщо цього потребують загальні інтереси суспільства (пункти 6.21-22). Всупереч вказаним вимогам прокурор у позовній заяві взагалі не зазначає, у чому саме полягає "інтерес суспільства" та "умови, передбачені законом", а також чому такого позбавлення відповідача права власності на спірне майно потребують загальні інтереси суспільства. Прокурором у позові не наведено будь-якої конкретної та обґрунтованої причини та не вказано, яким чином інтереси держави або міської ради у майні відповідали "суспільному інтересу" (пункт 6.26). Відповідач зауважує, що втручання прокурора у майнові права відповідача покладає на відповідача непропорційний тягар з огляду на визнання недійсним його права власності на майно за наведених обставин, що свідчить про недотримання справедливого та необхідного балансу між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини, а тому є порушенням статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Крім того, прокурором пропущено строку позовної давності, про що відповідач неодноразово зазначав.

У підготовче засідання 03.12.2025 з`явилися прокурор, представник позивача та представник відповідача, представники третіх осіб-1,2,3,4,5,6 у вказане засідання не з`явились, при цьому судом врахована наявність пояснень третьої особи-2, з яких вбачається, що третя особа-2 повідомлена про розгляд справи судом.

Також судом було встановлено, що треті особи-1,3,4,5,6 повідомлені про день, час та місце підготовчого засідання наступним чином:

- щодо третіх осіб-3,4,5,6 - шляхом направлення поштових повідомлень з ухвалою суду від 18.11.2025, з рекомендованих повідомлень про вручення яких вбачається, що ухвала суду від 18.11.2025 була отримана третіми особами-3,4,5,6 (а.с. 45-48 в томі 3);

- щодо третьої особи-1 - шляхом направлення поштового відправлення з ухвалою суду від 18.11.2025, яке було повернуто за зворотною адресою з довідкою АТ "Укрпошта" "адресат відсутній" (а.с. 27-35 у томі 3).

У вказаному засіданні розглянуті клопотання ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 про залучення їх до участі у справі в якості третіх осіб.

Відповідно до статті 50 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог, мають процесуальні права та обов`язки, встановлені статтею 42 цього Кодексу.

Вступ у справу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, не тягне за собою розгляду справи спочатку.

Під час розгляду справи суд зобов`язаний забезпечити повне, всебічне та об`єктивне з`ясування обставин справи, оскільки обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, а також доводи, наведені в заявах про залучення третіх осіб, з урахуванням того, що матеріали справи містять докази проживання вказаних осіб у спірному об`єкті нерухомості, суд вважає за необхідне залучити ОСОБА_11 ( АДРЕСА_29 ), ОСОБА_12 ( АДРЕСА_30 ), ОСОБА_13 ( АДРЕСА_31 ), ОСОБА_14 ( АДРЕСА_32 ) до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача, оскільки задоволення позовних вимог може вплинути на права та обов`язки вказаних осіб щодо сторін у справі.

При цьому суд зазначає, що у відповідності до вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Суд зауважує, що розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

При цьому розумним, зокрема вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс Проти Греції" від 05.02.2004).

Слід також відзначити, що з практики Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положення "розумний строк" вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ. Критеріями оцінки розумності строку є, зокрема складність справи та поведінка заявників.

Так, у справі "Хосце проти Нідерландів" 1998 суд вирішив, що тривалість у 8,5 років є розумною у контексті статті 6 Конвенції, у зв`язку зі складністю справи, а у справі "Чірікоста і Віола проти Італії", 15-річний строк розгляду визнано Європейським судом з прав людини виправданим, у зв`язку з поведінкою заявників.

Відповідно до частини 2 статті 183 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках: 1) визначених частиною другою статті 202 цього Кодексу; 2) залучення до участі або вступу у справу третьої особи, заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача; 3) в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 182 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

Судом враховано, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

З огляду на викладене, з метою надання можливості сторонам скористатись процесуальними правами, визначеними статтями 42 та 46 Господарського процесуального кодексу України, та з метою дотримання принципів господарського судочинства, а саме: рівності усіх учасників перед законом і судом та змагальності, суд дійшов висновку про відкладення підготовчого засідання в межах розумного строку.

Враховуючи наведені вище правові норми та обставини справи, суд вважає необхідним відкласти розгляд справи в межах розумного строку, оскільки суд позбавлений можливості вирішити питання, передбачені частиною 2 статті 182 Господарського процесуального кодексу України, а також з метою надання можливості сторонам скористатися процесуальними правами, визначеними статтями 42 та 46 Господарського процесуального кодексу України, та з метою дотримання принципів господарського судочинства, а саме: рівності усіх учасників перед законом і судом та змагальності.

На підставі викладеного, керуючись статтями 50, 182, 183, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Залучити до участі у справі в якості третьої особи-7, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_11 ( АДРЕСА_29 ).

2. Залучити до участі у справі в якості третьої особи-8, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_12 ( АДРЕСА_30 ).

3. Залучити до участі у справі в якості третьої особи-9, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_13 ( АДРЕСА_31 ).

4. Залучити до участі у справі в якості третьої особи-10, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_14 ( АДРЕСА_32 ).

5. Відкласти підготовче засідання в межах розумного строку на 13.01.2026 о 14:20 год., яке відбудеться у приміщенні Господарського суду Дніпропетровської області в залі судового засідання (кабінеті) № 1-207 за адресою: 49027, м. Дніпро, вул. Володимира Винниченка, 1.

6. Явку представників учасників справи у підготовче засідання визнати обов`язковою.

7. Зобов`язати прокурора направити копію позовної заяви з додатками на адресу ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , докази чого надати суду.

8. Запропонувати третім особам-7,8,9,10 у строк 7 днів з моменту отримання позовної заяви та даної ухвали суду надати суду свої пояснення по суті спору, копії яких направити іншим учасниками справи.

9. Дану ухвалу направити:

- прокуратурі - в Електронний кабінет в підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи;

- позивачу - в Електронний кабінет в підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи;

- відповідачу - в Електронний кабінет в підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи;

- третій особі-1 - поштовим зв`язком;

- третій особі-2 - поштовим зв`язком;

- третій особі-3 - поштовим зв`язком;

- третій особі-4 - поштовим зв`язком;

- третій особі-5 - поштовим зв`язком;

- третій особі-6 - поштовим зв`язком;

- третій особі-7 - поштовим зв`язком;

- третій особі-8 - поштовим зв`язком;

- третій особі-9 - поштовим зв`язком;

- третій особі-10 - поштовим зв`язком.

10. Повідомити учасників справи про те, що інформація у цій справі доступна на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: http://dp.arbitr.gov.ua/sud5005/spisok/csz/

11. Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення - 03.12.2025 та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Повна ухвала складена та підписана - 05.12.2025.

Суддя Ю.В. Фещенко