ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2025 р. Справа№ 910/15345/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Тищенко А.І.

Мальченко А.О.

секретар судового засідання: Ніконенко Ю.А.

за участю представників: згідно з протоколом судового засідання від 04.11.2025,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КСМ-Груп»

на рішення Господарського суду міста Києва від 28.07.2025 (повний текст складено 31.07.2025)

у справі №910/15345/24 (суддя О.В. Марченко)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КСМ-Груп»

до Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

про визнання недійсним розпорядження від 22.10.2024 №60/201-рп/к, -

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «КСМ-Груп» (далі, позивач або Товариство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі, відповідач або Відділення АМКУ) про визнання недійсним розпорядження адміністративної колегії Відділення АМКУ від 22.10.2024 №60/201-рп/к «Про початок розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції» у справі №499/60/201-рп/к.24.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Розпорядження Відділення АМКУ прийняте з неповним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, надуманістю та недоведенням обставин, які свідчать про вчинення ТОВ «КСМ-Груп» та ТОВ «Буд-Інжиніринг Холдінг» антиконкурентних узгоджених дій, порушення норм матеріального та процесуального права.

В оскаржуваному Розпорядженні відповідач не вказує як на встановлення, так і на загалом наявність будь-якого діяння позивача, яке б мало або могло мати наслідком його вчинення спотворення результатів торгів, в чому це спотворення полягає та якими доказами воно обґрунтовується.

Відповідачем при прийнятті розпорядження застосоване упереджене та необ`єктивне ставлення до учасників тендеру, зокрема - позивача.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.07.2025 у справі №910/15345/24 відмовлено у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «КСМ-Груп» до Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним розпорядження від 22.10.2024 №60/201-рп/к.

Приймаючи вказане рішення, місцевий господарський суд дійшов висновку, що Розпорядження регулює процедурні відносини початку Відділенням АМК розгляду справи для з`ясування та дослідження дій позивача на предмет можливої наявності в них порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції». У свою чергу, здійснення розгляду Відділенням АМКУ відповідної справи без прийняття рішення в антимонопольній справі по суті не є підставою для встановлення факту вчинення Товариством порушення законодавства про захист економічної конкуренції і не може розцінюватися як упереджене ставлення Відділення АМКУ до позивача та завдання шкоди діловій репутації останнього. Прийняття Відділенням АМКУ Розпорядження жодним чином не порушує прав та охоронюваних законом інтересів Товариства (початок розгляду Відділенням АМКУ справи про захист економічної конкуренції не свідчить про подальше прийняття рішення про визнання дій позивача порушенням законодавства про захист економічної конкуренції).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із прийнятим судовим рішенням, 13.08.2025 через підсистему «Електронний суд» Товариство з обмеженою відповідальністю «КСМ-Груп» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 28.07.2025 у справі №910/15345/24 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Узагальнені доводи апеляційної скарги позивача зводяться до того, що рішення Господарського суду міста Києва від 28.07.2025 у справі №910/15345/24 постановлено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, викладені у ньому висновки не відповідають встановленим обставинам справи, а тому воно є незаконним та необґрунтованим.

За доводами скаржника судом першої інстанції невірно встановлено, що оскаржуване розпорядження встановлює лише процедурні відносини, оскільки, як зазначено в статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції», заявник, відповідач, третя особа мають право повністю або частково оскаржити рішення, розпорядження органу Антимонопольного комітету України, передбачені статтями 36 і 48 цього Закону, до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення, розпорядження. Зазначений строк не підлягає поновленню. Отже, законодавець передбачив можливість порушення прав та законних інтересів учасників тендерних закупівель щодо яких винесено розпорядження про початок розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції. Отже, помилковим є твердження, що оскаржуване Розпорядження лише фіксує процесуальне становище сторін у справі та має інформаційний характер і не може порушувати прав позивача.

Відповідач не зібрав доказову базу, не здійснив комплексне, повне, об`єктивне, неупереджене дослідження та аналіз усіх обставин справи, не оцінив та не проаналізував інформацію і документи учасників аукціону, розміщених на офіційному сайті Прозоро, узагальнено підійшов до прийняття Розпорядження, не зібрав і не зазначив у Розпорядженні доказів про дослідження питань статутної діяльності учасників аукціонів стосовно потенційної можливості реального виконання кожним з них поданих ними пропозицій, оскільки запропоновано замовнику різні ціни, і останній не був позбавлений можливості обрати іншого переможця або відхилити пропозиції учасників; пов`язаність трудовими відносинами Товариства і Холдінга не доведена, зокрема, відсутні докази, які б свідчили про обізнаність з діяльністю один одного та можливість доступу до інформації один одного, в тому числі й щодо участі у торгах, що в свою чергу не підтверджує спільне ведення господарської діяльності, спільність інтересів та пов`язаність учасників та відповідно, відсутності змагальності між ними під час участі у торгах, що свідчить про відсутність в діях Товариства і Холдінга антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів.

Зазначене вказує на незаконність, протиправність прийняття оскаржуваного Розпорядження, що ґрунтується на припущеннях, без встановлення фактів, є безпідставним, недоведеним, таким, що не підтверджено належними та відповідними доказами.

Узагальнені доводи та заперечення відповідача

12.09.2025 через підсистему «Електронний суд» від представника Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому останній просить суд залишити рішення Господарського суду міста Києва від 28.07.2025 у справі №910/15345/24 без змін, а апеляційну скаргу Товариства без задоволення.

У відзиві Відділення АМКУ зазначає, що прийняття оскаржуваного Розпорядження відбулось у зв`язку з виявленням ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції, що відповідає положенням статті 37 Закону України «Про захист економічної конкуренції». Підставою початку розгляду справи стало встановлення ознак порушення, передбаченого пунктом 4 частини другої статті 6 та пунктом 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції». Підстава розгляду справи - безпосередньо реалізація та виконання Відділенням своїх повноважень, визначених Законом України «Про Антимонопольний комітет України», тобто здійснення державного контролю, передбаченого статтею 3 згаданого Закону. Отже, підстава розгляду справи та прийняття відповідного розпорядження є законними та такими, що не потребують додаткових обґрунтувань, пояснень, відомостей тощо.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що розпорядження № 60/201-рп/к від 22.10.2024 у справі № 499/60/201-рп/к.24 відповідає нормам чинного законодавства та є таким, що видане в межах повноважень Відділення АМКУ.

Із матеріалів справи, зокрема з відзиву на позов, чітко вбачається, що відповідач лише зазначив про можливі ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції, що, відповідно до законодавства, і є підставою для прийняття Розпорядження про початок розгляду справи. Використання формулювання «можливі ознаки порушення» жодним чином не є визнанням факту самого порушення. Більше того, вказане формулювання лише підтверджує попередній, процесуальний характер Розпорядження та його відповідність статті 36 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Апеляційна скарга ТОВ «КСМ-ГРУП» по суті не містить обґрунтованих заперечень проти висновків суду першої інстанції, а натомість є повторним намаганням оскаржити Розпорядження Відділення від 22.10.2024 №60/201-рп/к.

Зміст апеляційної скарги не спрямований на спростування мотивувальної чи резолютивної частини рішення суду, а лише дублює ті самі аргументи, які вже були предметом розгляду у суді першої інстанції та які обґрунтовано були визнані безпідставними.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно з витягом із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.08.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КСМ-Груп» на рішення Господарського суду міста Києва від 28.07.2025 у справі №910/15345/24 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Тищенко А.І., Мальченко А.О.

Судом встановлено, що апеляційна скарга була подана скаржником безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.08.2025 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/15345/24; відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.

28.08.2025 матеріали справи №910/15345/24 надійшли до суду апеляційної інстанції та були передані судді-доповідачу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «КСМ-Груп» на рішення Господарського суду міста Києва від 28.07.2025 у справі №910/15345/24, призначено до розгляду апеляційну скаргу на 14.10.2025.

У судове засідання, призначене на 14.10.2025, з`явилися представники позивача та відповідача.

Суд у судовому засіданні розпочав розгляд справи по суті.

У судовому засіданні судом 14.10.2025 оголошено перерву до 04.11.2025.

У судовому засіданні 04.11.2025 суд оголосив вступну та резолютивну частини постанови.

Явка представників сторін

У судове засідання 04.11.2025 з`явилися представники позивача та відповідача.

Представник позивача просив задовольнити апеляційну скаргу, рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Представник відповідача заперечував у судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги, просив залишити оскаржуване рішення суду без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

22.10.2024 Відділенням АМКУ прийнято розпорядження №60/201-рп/к «Про початок розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції» у справі №499/60/201-рп/к.24 (далі, Розпорядження).

Як вбачається зі змісту даного Розпорядження, Відділенням АМКУ у зв`язку з виконанням завдань, покладених на нього Законом України «Про Антимонопольний комітет України», здійснено державний контроль за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції, та контроль щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері публічних закупівель, за результатами якого виявлені обставини, які можуть свідчити про те, що ТОВ «КСМ-Груп» та ТОВ «Буд-Інжиніринг Холдінг» під час підготовки документів та участі у таких тендерних процедурах, які проводились за допомогою електронної системи «Prozorro», а саме:

- «Підготовка об`єкту: «Капітальний ремонт фасадів закладу дошкільної освіти № 640 за адресою: вул. Маршала Якубовського, 1 у Голосіївському районі міста Києва» до опалювального сезону та проведення заходів з енергозбереження, код ДК 021:2015 - 45453000-7 (Капітальний ремонт і реставрація)», яка проводилась Управлінням будівництва Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, ідентифікатор закупівлі в системі UA-2023-07-28-004707-a;

- «Будівництво водопровідної мережі від пр. Миру в м. Житомирі до смт. Лісове (коригування)», яка проводилась КП «Житомирводоканал», ідентифікатор закупівлі в системі UA-2023-10-09-000381-а,

не змагались між собою, що є обов`язковою умовою конкуренції, а діяли узгоджено.

Відділенням АМКУ вказано, що матеріали, отримані у ході здійснення контролю, свідчать про наявність у ТОВ «КСМ-Груп» та ТОВ «Буд-Інжиніринг Холдінг» під час підготовки документів для участі в аукціоні ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 6 та пункту 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» антиконкурентні узгоджені дії є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції.

Отже, Відділення АМКУ дійшло висновку про те, що дії ТОВ «КСМ-Груп» та ТОВ «Буд-Інжиніринг Холдінг» під час підготовки документів та участі в аукціоні у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій містять ознаки порушення, що стосуються спотворення результатів аукціонів, передбаченого пунктом 4 частини другої статті 6 та пунктом 1 статті 50 Закону, та постановило розпочати розгляд справи за ознаками вчинення ТОВ «КСМ-Груп» та ТОВ «Буд-Інжиніринг Холдінг» порушення законодавства про захист економічної конкуренції, доручило збирання та аналіз доказів у справі Шостому відділу досліджень і розслідувань Північного міжобласного територіального відділення АМКУ.

У Розпорядженні вказано, що воно може бути оскаржене до господарського суду у двомісячний строк з дня його одержання. Зазначений строк не підлягає поновленню.

Спір у даній справі виник у зв`язку з тим, що Розпорядження, на думку позивача, підлягає визнанню недійсним, оскільки прийняте з неповним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, надуманістю та недоведенням обставин, які свідчать про вчинення ТОВ «КСМ-Груп» та ТОВ «Буд-Інжиніринг Холдінг» антиконкурентних узгоджених дій, порушення норм матеріального та процесуального права.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначав, що приймаючи оскаржуване Розпорядження Відділення АМКУ діяло в межах своїх повноважень, у порядок та спосіб, встановлений Законом; прийняття розпорядження не порушує прав та охоронюваних законом інтересів позивача, оскільки розпорядження не є актом, що встановлює факт порушення Закону, а лише фіксує процесуальне становище сторін у антимонопольній справі та має інформаційний характер.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін із таких підстав.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері публічних закупівель. Особливості спеціального статусу Антимонопольного комітету України обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики, та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства і полягають, зокрема, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Антимонопольного комітету України.

Основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині: здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції; контролю за концентрацією, узгодженими діями суб`єктів господарювання та дотриманням вимог законодавства про захист економічної конкуренції під час регулювання цін (тарифів) на товари, що виробляються (реалізуються) суб`єктами природних монополій; сприяння розвитку добросовісної конкуренції; методичного забезпечення застосування законодавства про захист економічної конкуренції; здійснення контролю щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері державних закупівель; проведення моніторингу державної допомоги суб`єктам господарювання та здійснення контролю за допустимістю такої допомоги для конкуренції (стаття 3 Закону України «Про Антимонопольний комітет України»).

Антимонопольний комітет України і його територіальні відділення становлять систему органів Антимонопольного комітету України, яку очолює Голова Комітету. Антимонопольний комітет України, адміністративні колегії Антимонопольного комітету України, державні уповноважені Антимонопольного комітету України, адміністративні колегії територіальних відділень Антимонопольного комітету України є органами Антимонопольного комітету України (стаття 6 Закону України «Про Антимонопольний комітет України»).

Повноваження Антимонопольного комітету України визначені статтею 7 наведеного Закону.

За змістом статті 12-1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» рішення адміністративної колегії територіального відділення Антимонопольного комітету України приймається від імені територіального відділення Антимонопольного комітету України.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» адміністративна колегія територіального відділення Антимонопольного комітету України має, зокрема, такі повноваження: розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, про надання дозволу, надання попередніх висновків стосовно узгоджених дій, проводити розслідування або дослідження за цими заявами і справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення, надавати попередні висновки стосовно узгоджених дій; розглядати справи про адміністративні правопорушення, виносити постанови в цих справах.

Правові засади підтримки та захисту економічної конкуренції, обмеження монополізму в господарській діяльності визначаються Законом України «Про захист економічної конкуренції», який спрямований на забезпечення ефективного функціонування економіки України на основі розвитку конкурентних відносин.

Згідно з частинами 1, 2 статті 37 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у разі виявлення ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції, в тому числі наслідків такого порушення, органи Антимонопольного комітету України приймають розпорядження про початок розгляду справи. Розпорядження про початок розгляду справи надсилається відповідачу протягом трьох робочих днів з дня його прийняття. У разі коли відповідача визначено після початку розгляду справи, йому протягом трьох робочих днів надсилається розпорядження про залучення до участі у справі як відповідача разом з розпорядженням про початок розгляду справи.

Як встановлено судом, Розпорядженням Відділення АМКУ №60/201-рп/к вирішено розпочати розгляд справи за ознаками вчинення ТОВ «КСМ-Груп» та ТОВ «Буд-Інжиніринг Холдінг» порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 4 частини другої статті 6 та пунктом 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій під час підготовки документів та участі у процедурах закупівель.

Супровідним листом вих.№60-02/6143е від 22.10.2024 позивачу направлено копію зазначеного Розпорядження про початок розгляду справи.

Копію Розпорядження отримано позивачем 31.10.2024, про що свідчить роздруківка з офіційного сайту «Укрпошта» за пошуком трекового номеру відправлення

№869.

Відповідно до частини 1 статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» заявник, відповідач, третя особа мають право повністю або частково оскаржити рішення, розпорядження органу Антимонопольного комітету України, передбачені статтями 36 і 48 цього Закону, до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення, розпорядження. Зазначений строк не підлягає поновленню.

Позовна заява у даній справі подана до суду 12.12.2024, отже у межах строку на оскарження, встановленого статтею 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, колегія суддів зазначає таке.

Частина 1 статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у редакції Закону України від 09.08.2023 №3295-IX, що набула чинності з 01.01.2024 (на відміну від статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у редакції станом до 31.12.2023) передбачає, що заявник, відповідач, третя особа мають право повністю або частково оскаржити рішення, розпорядження органу Антимонопольного комітету України, передбачені статтями 36 і 48 цього Закону, до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення, розпорядження. Зазначений строк не підлягає поновленню.

Тобто, окрім рішення АМК, у названій статті визначено такий вид документа, що приймається АМКУ у межах його повноважень, як розпорядження й такий документ може бути оскаржений до суду.

Водночас, судова практика Верховного Суду щодо оскарження розпоряджень АМКУ за статтею 60 Закону України залишилася сталою та послідовною.

Так, Верховний Суд неодноразово вказував, що:

- вирішуючи спір про визнання недійсним розпорядження органу АМК про початок розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, суд не здійснює оцінки правомірності дій особи, стосовно якої видано таке розпорядження; при цьому саме по собі видання органом АМК такого розпорядження та здійснення ним розгляду відповідної справи не можна кваліфікувати як порушення прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які беруть участь у цій справі;

- видання розпорядження про початок розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції за своєю правовою природою не є актом, що встановлює факт порушення закону про захист економічної конкуренції, а лише фіксує процесуальне становище сторін у справі та має інформаційний характер і не може порушувати прав позивача, оскільки застосування будь-яких санкцій (заходів відповідальності), встановлених статтями 51-54 Закону, таке розпорядження не передбачає (постанови Верховного Суду від 26.06.2018 у справі №922/3600/17, від 29.05.2018 у справі №910/13968/17, від 23.05.2018 у справі №910/14682/17, від 27.02.2020 у справі №922/2695/19, від 18.01.2022 у справі №910/17572/20).

Обставини розглядуваної справи №910/15345/24 не свідчать про порушення прав та/або охоронюваних законом інтересів позивача у зв`язку з виданням Відділенням АМКУ оспорюваного Розпорядження, оскільки початок розгляду Відділенням АМКУ справи про захист економічної конкуренції не свідчить про подальше прийняття рішення про визнання дій позивача порушенням законодавства про захист економічної конкуренції.

Так, на підставі статті 48 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про: визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; зобов`язання органу влади, органу місцевого самоврядування, органу адміністративно-господарського управління та контролю скасувати або змінити прийняте ним рішення чи розірвати угоди, визнані антиконкурентними діями органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю; визнання суб`єкта господарювання таким, що займає монопольне (домінуюче) становище на ринку; примусовий поділ суб`єкта господарювання, що займає монопольне (домінуюче) становище на ринку; накладення штрафу; блокування цінних паперів; усунення наслідків порушень законодавства про захист економічної конкуренції, зокрема усунення чи пом`якшення негативного впливу узгоджених дій, концентрації суб`єктів господарювання на конкуренцію; скасування дозволу на узгоджені дії у разі вчинення дій, заборонених згідно із статтею 19 цього Закону; закриття провадження у справі.

Розгляд справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції підлягає закриттю без прийняття рішення по суті, якщо: справа не підлягає розгляду в Антимонопольному комітеті України, його територіальному відділенні; не встановлено відповідача або його місцезнаходження; відповідача - юридичну особу ліквідовано; вже розглянуто чи розглядається органами Антимонопольного комітету України справа з тих же підстав щодо того самого відповідача; не доведено вчинення порушення; закінчилися строки розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачені статтею 37-1 цього Закону; є інші підстави, передбачені законом (стаття 49 Закону України «Про захист економічної конкуренції»).

Отже, саме по собі прийняття Відділенням АМКУ Розпорядження про початок розгляду справи не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів позивача, адже якщо за результатами розгляду справи не буде доведено вчинення позивачем порушення законодавства про захист економічної конкуренції, розгляд справи підлягає закриттю на підставі статті 49 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Розпорядження регулює процедурні відносини початку Відділенням АМК розгляду справи для з`ясування та дослідження дій позивача на предмет лише можливої наявності в них порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Враховуючи наведене, колегія суддів доходить висновку, що Відділенням АМКУ під час прийняття оскаржуваного Розпорядження не було порушено норм чинного законодавства України, висновки суду першої інстанції з приводу чого є обґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги позивача є ідентичними за змістом доводам його позовної заяви та висновків суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову не спростовують.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

При цьому судом враховано, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, пункт 29; рішення ЄСПЛ у справі «Серявін проти України» від 10 лютого 2010 року, пункт 58).

Доводи апеляційної скарги позивача не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову. Скаржником не надано суду доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для зміни чи скасування рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає рішення суду у даній справі обґрунтованим, прийнятим з додержанням норм матеріального та процесуального права та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається. Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «КСМ-Груп» є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Судові витрати за подання зазначеної апеляційної скарги згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КСМ-Груп» на рішення Господарського суду міста Києва від 28.07.2025 у справі №910/15345/24 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 28.07.2025 у справі №910/15345/24 залишити без змін.

Судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «КСМ-Груп».

Матеріали справи №910/15345/24 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 10.12.2025 після повернення головуючого судді Михальської Ю.Б. та судді Тищенко А.І. з відрядження.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді А.І. Тищенко

А.О. Мальченко