ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"05" грудня 2025 р. м ХарківСправа № 922/4239/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Мужичук Ю.Ю.

розглянувши матеріали

Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСТДОРСТРОЙ»
до Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради
простягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «РОСТДОРСТРОЙ» через систему "Електронний суд" звернулося до Господарського суду Харківської області із позовною заявою до Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради в якій просить суд стягнути заборгованість за Договором про закупівлю робіт № 731 від 06.09.2021 у розмірі 2 474 587,20 грн.

Також позивач просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору та судові витрати, яких зазнав у зв`язку з розглядом зазначеної справи.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач безпідставно і необґрунтовано відмовився від підписання Акту виконаних будівельних робіт (КБ-2в) № 1 від 29 грудня 2023 року та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (КБ-3) за жовтень 2021 року - грудень 2023 року від 29.12.2023 на суму 2 474 587,20 грн (з ПДВ), а також від оплати виконаних робіт.

Позивач посилається на норми Цивільного кодексу України.

Справа підсудна Господарському суду Харківської області.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з вимогами частини 2 статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання до суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" з 1 січня 2025 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 3028,00 гривень.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Враховуючи викладене, за пред`явлення до суду позову із заявленими майновими вимогами в розмірі 2 474 587,20 грн, позивач має сплатити 29 695,048 грн судового збору (з урахуванням понижуючого коефіцієнта за подання позову в електронній формі).

В додатках до позовної заяви відсутні докази сплати судового збору, що має бути усунуто позивачем.

Частиною 2 статті 164 ГПК України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, відповідно статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами.

Статтею 10 Конституції України встановлено, що державною мовою в Україні є українська мова.

Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 14.12.1999 у справі №10-рп/99, українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації, тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина 5 статті 10 Конституції України).

Відповідно до статті 10 ГПК України господарське судочинство в судах здійснюється державною мовою.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про судоустрій та статус судів" судочинство і діловодство в судах України провадиться державною мовою.

Відповідно до ч.1 ст.14 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

При цьому до письмових доказів, викладених іноземною мовою, повинні додаватися переклади українською мовою, засвідчені належним чином. Вірність перекладу документів юридичного характеру повинна бути нотаріально засвідченою в порядку ст. 79 Закону України «Про нотаріат».

Пунктом 2.1. глави 8 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України №296/5 від 22.02.2012, визначено, якщо нотаріус не знає відповідних мов (однієї з них), переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус за правилами, передбаченими цим Порядком. Переклад має бути зроблений з усього тексту документа, що перекладається, і закінчуватися підписами. Під текстами оригіналу та перекладу вміщується підпис перекладача у разі здійснення перекладу перекладачем. Посвідчувальний напис викладається під текстами документа і перекладу з нього. Переклад, розміщений на окремому від оригіналу чи копії аркуші, прикріплюється до нього, прошнуровується і скріплюється підписом нотаріуса і його печаткою.

Суд зазначає, що не перекладені на українську мову та не засвідчені належним чином в порядку ст.79 Закону України «Про нотаріат» документи не є належними документами, оскільки не оформлені в установленому законом порядку.

Відсутність належним чином засвідченого перекладу на українську мову документу, складеного іноземною мовою, унеможливлює встановлення судом змісту такого документу, дії, яка вчинена на підставі вказаного документу, особи, якою вона була вчинена, на користь кого тощо.

Судом встановлено, що до позовної заяви позивачем додано документи, зміст яких викладений російською мовою, а саме: "Документ №1621"; "Акт від 06.12.2021", що має бути усунуто позивачем шляхом надання до суду здійсненого в установленому законом порядку перекладу українською мовою вказаних документів.

Приписами ч. 2 статті 91 ГПК України встановлено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Проте, позивачем надано копії окремих доказів у справі неналежної якості, зокрема які не містять чіткого відображення тексту документу, що має бути усунуто позивачем.

Згідно з приписами частин 1, 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати позивачу час на усунення недоліків.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до частини 3 статі 174 Господарського процесуального кодексу України позовна заява вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою (ч. 4 ст. 174 ГПК України).

На підставі викладеного, керуючись ст.162, 164, 174, 233 - 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСТДОРСТРОЙ» залишити без руху.

2. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю «РОСТДОРСТРОЙ» строк на усунення недоліків позовної заяви - 10 (десять) днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю «РОСТДОРСТРОЙ» спосіб усунення недоліків позовної заяви, а саме:

1) надати до суду докази сплати судового збору у сумі 29 695,048 грн;

2) надати до суду здійсненого в установленому законом порядку перекладу українською мовою наступних документів:

- "Документ №1621";

- "Акт від 06.12.2021";

3) надати до суду копії доказів у справі належної якості:

- "Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати* за листопад 2021";

- "Акт №19/11 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2021";

- "Розрахунок №1-2 згальновиборчих витрат до акту №19/11 за листопад 2021";

- "Видаткова накладна №ОС6201 від 29.11.2021";

- "Видаткова накладна №ОС6202 від 29.11.2021";

- "Видаткова накладна №ОС6147 від 26.11.2021";

- "Видаткова накладна №ОС5636 від 30.10.2021";

- "Видаткова накладна №ОС5592 від 29.10.2021";

- "Видаткова накладна №29-8 від 29.10.2021";

- "Видаткова накладна №20-2 від 20.10.2021";

- "Видаткова накладна №3 від листопада 2021".

4. Попередити позивача про те, що неусунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, згідно ч. 4 ст. 174 ГПК України має наслідком визнання заяви неподаною і повернення її позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Ю.Ю. Мужичук