ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2025м. ДніпроСправа № 904/5708/25

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Колісника І.І.

розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу

за позовом Господарського суду Черкаської області, м. Черкаси

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія", м. Павлоград Дніпропетровської області

про стягнення 6 935,91 грн.

СУТЬ СПОРУ:

Господарський суд Черкаської області через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи (далі ЄСІКС) звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія" грошових коштів у сумі 6935,91 грн, з яких: 5984,55 грн сума боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, 866,56 грн пеня, 84,80 грн 3% річних.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань з відпуску товару (бензин А-95 у кількості 120 літрів на суму 5700,00 грн) за скретч-картками, переданими позивачу згідно з видатковою накладною № 0005/0000055 від 11.12.2023 за договором поставки № К 11/12/63 від 11.12.2023.

Ухвалою суду від 10.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами; відповідачу для подання відзиву на позов встановлено 15-денний строк з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала суду від 10.10.2025 доставлена до електронного кабінету відповідача в ЄСІКС 10.10.2025 о 17:30 год, що підтверджується наявною у матеріалах справи довідкою, сформованого системою діловодства "ДСС" та свідчить про обізнаність відповідача із судовим провадженням у справі (а.с. 40).

Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву в установлений судом строк та на час ухвалення цього рішення не скористався.

Згідно з частиною дев`ятою статті 165 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За викладених обставин суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Господарським судом Черкаської області (далі покупець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тенегія" (далі постачальник, відповідач) укладено договір поставки № 11/12/63 від 11.12.2023 (далі договір, договір № 11/12/63).

Згідно з пунктом 1.1 договору постачальник приймає на себе зобов`язання передати покупцю у власність товари, а покупець зобов`язується сплатити і прийняти вказаний товар.

Найменування товару: бензин А-95 (п. 1.2 договору). Одиниця вимірювання: літр (п. 1.3 договору). Кількість: згідно з накладними на товар (п. 1.4 договору).

Пунктом 1.5 договору передбачено, що відпуск товару з АЗС здійснюється за довірчими документами (скретч-картки) на отримання товару відповідно до "Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами", затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1442 від 20.12.1997.

Товар вважається переданим постачальником і прийнятим покупцем за кількістю і якістю з моменту фактичного отримання товару згідно з умовами договору (п. 2.1 договору).

Відповідно до пункту 3.1 договору ціна 1 літра товару згідно з накладними на товар.

Загальна сума договору 9975,00 грн, у т.ч. ПДВ (п. 3.2 договору).

Умови оплати: оплата товару здійснюється покупцем у національній валюті України в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника в день виписки рахунка-фактури та накладної на товар. Ціна одного літра товару вказується у рахунку-фактурі та накладній і дійсна протягом дня їх виписки (п. 4.1 договору).

За змістом пункту 4.2 договору оплата товару здійснюється покупцем в національній валюті України в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на вказані в рахунку-фактурі реквізити постачальника. Постачальник звільняється від своїх обов`язків стосовно партії товару, оплата якої здійснена на інші реквізити.

Постачальник зобов`язується видати довірчі документи та видаткову накладну на товар представнику покупця за умови надання представником довіреності на отримання товару із зазначенням: ПІБ довіреної особи, паспортні дані, ідентифікація підпису, номенклатура та кількість ТМЦ, що скріплена підписом керівника покупця та печаткою покупця та за наявності в нього паспорта (п. 4.4 договору).

Згідно з пунктом 5.1 договору строк поставки товарів до закінчення терміну дії довірчого документа (скретч-картки).

Місце поставки (передачі) товарів: передача покупцю товарів за цим договором здійснюється на АЗС постачальника шляхом заправки автомобілів покупця при пред`явленні довіреними особами покупця скретч-картки (пп. 5.2.1); скретч-картка є підставою для видачі (заправки) з АЗС указаного в карті об`єму і марки товару, після чого всі обов`язки сторін по погашених скретч-картках вважаються виконаними; при цьому постачальник не може передати покупцю товар іншої марки чи в кількості меншій, ніж зазначено в скретч-картці (пп. 5.2.2).

Пунктом 5.3 договору визначено умови постачання товару самовивезення. Покупець зобов`язується отримати товар на АЗС до закінчення терміну дії довірчого документа, який зазначений на довірчому документі.

Постачальник не несе відповідальності та звільняється від зобов`язань за договором у разі неотримання покупцем товару на АЗС до закінчення терміну дії довірчого документу, який зазначений на довірчому документі (п. 5.4 договору).

Відповідно до пункту 6.3 договору постачальник зобов`язаний: забезпечити поставку товарів у строки, встановлені цим договором; забезпечити поставку товарів, якість яких відповідає умовам, установленим розділом 2 цих договорів.

За невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність шляхом сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаного стороною зобов`язання за кожний день прострочення (п. 7.2 договору).

Пунктами 10.1, 10.2 договору передбачено, що цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін (за умови наявності печатки у сторони) і діє до 31 грудня 2023 року.

У специфікації № 1 до договору сторонами погоджено поставку товару бензину А-95 у кількості 210 літрів за ціною 47,50 грн за літр на суму 9975,00 грн, у тому числі ПДВ 1662,50 грн (а.с. 24).

На виконання умов договору постачальник передав покупцю довірчі документи (скретч-картки, територією дії яких є Україна) на товар: бензин А-95 (код товару УКТЗЕД ) у кількості 210 літрів за ціною 47,50 грн за літр на суму 9975,00 грн, що підтверджується підписаною сторонами видатковою накладною № 0005/0000055 від 11.12.2023 (а.с. 15).

Покупець платіжною інструкцією № 278 (внутрішній номер 313548821) від 11.12.2023 на суму 9975,00 грн здійснив на користь постачальника повну попередню оплату товару за договором (а.с. 15).

Утім постачальник свого зобов`язання з відпуску покупцеві всієї партії товару не виконав.

Комісійними актами покупця від 03.02.2025, 10.02.2025, 15.02.2025, 17.03.2025, 12.05.2025, 12.09.2025, складеними на підставі службових записок завідувача господарством Господарського суду Черкаської області Піхулі С.О., зафіксовані факти неможливості заправки службового автомобіля позивача за наявними у нього скретч-картками, оскільки АЗС "Авіас" у місті Черкаси не працюють (а.с. 17 - 22).

Відтак у покупця залишилися невикористаними скретч-картки на 120 літрів бензину А-95 на суму 5700,00 грн (120 х 47,50 = 5700,00) (а.с. 16).

Позивач у позові зазначає, що з метою досудового врегулювання спору ним на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія" засобом поштового зв`язку 20.03.2025 була направлена претензія № 02/3335/2025 з вимогою повернути (сплатити) попередню оплату в сумі 5700,00 грн.

Копія вказаної претензії міститься у матеріалах справи, однак доказів її надсилання на адресу відповідача позивачем не надано (а.с. 22 - 25).

За твердженням позивача поштове відправлення № 837 з претензією отримано уповноваженою особою Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія" 25.03.2025, на підтвердження чого позивач посилається на витяг з офіційного сайту АТ "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень.

Відповідач грошових коштів у сумі 5700,00 грн на вимогу позивача не повернув, що й стало причиною спору.

Предметом доказування у цій справі є обставини, пов`язані з виконанням/невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки № 11/12/63 від 11.12.2023.

Згідно з частиною першою статті 712 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Статтею 663 ЦК України передбачено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

За статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Строк виконання зобов`язання з відпуску товару за договором визначений моментом пред`явлення покупцем довірчих документів (скретч-карток) на АЗС, які обслуговують відповідні довірчі документи постачальника, що зумовлює обов`язок останнього з негайного відпуску товару.

У матеріалах справи містяться складені комісією позивача акти від 03.02.2025, 10.02.2025, 15.02.2025, 17.03.2025, 12.05.2025, 12.09.2025, якими зафіксовані факти неможливості відпуску відповідачем товару за скретч-картками при зверненні уповноваженого представника позивача на АЗС з метою заправки службового автомобіля.

Обставини того, що АЗС мережі "Авіас", які обслуговують скретч-картки Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія", не працюють, є загальновідомими, у зв`язку з чим не потребують доказування на підставі положень частини третьої статті 75 ГПК України.

За умовами підпункту 5.2.2 пункту 5.2 договорів обов`язки сторін вважаються виконаними лише по погашених скретч-картках.

За змістом положень статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Наявні у справі докази свідчать про те, що покупець-позивач належним чином виконав свої зобов`язання з оплати товару за договором, однак постачальник-відповідач відпуску через АЗС товару - 120 літрів бензину А-95 на суму 5700,00 грн у строк, визначений договором, а саме за фактом звернення на АЗС, починаючи з 03.02.2025, не здійснив.

Відповідно до частини другої статті 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відтак у позивача виникло право вимагати повернення попередньої оплати за вказаний товару у сумі 5700,00 грн.

Позивач указує на направлення ним поштовим відправленням № 837 на адресу відповідача претензії № 02/3335/2025 від 20.03.2025 з вимогою повернути грошові кошти в сумі 5700,00 грн вартості невідпущеного товару та отримання відповідачем цього поштового відправлення 25.03.2025.

Проте вказані обставини не підтверджені позивачем належними та допустимими доказами (описом вкладення у цінний лист на адресу відповідача, поштовою накладною, фіскальним чеком АТ "Укрпошта").

Надана позивачем роздруківка з офіційного вебсайту оператора поштового зв`язку АТ "Укрпошта" щодо відстеження поштового відправлення № 853, номер якого є відмінним від зазначеного у позовній заяві, не дає можливості встановити ні зміст цього поштового відправлення, ні його відправника й одержувача.

Крім того, зі змісту відомостей про доставку поштового відправлення № 853 убачається, що воно не вибувало за межі міста Черкаси, в той час тоді як місцезнаходженням відповідача є місто Павлоград Дніпропетровської області та 24.03.2025 повернулося відправникові у зв`язку з відсутністю одержувача за вказаною адресою.

Тож позивачем не доведено факту його звернення до відповідача з претензією № 02/3335/2025 від 20.03.2025, в якій заявлено вимогу про повернення попередньої оплати в сумі 5700,00 грн за невідпущений товар.

Водночас законом не визначено форму пред`явлення покупцем такої вимоги, а тому останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі позову. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.02.2019 у справі № 912/2275/17.

Тому позовні вимоги про стягнення з відповідача грошових коштів у сумі 5700,00 грн є правомірними.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною першою статті 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписам частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За частиною першою статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно (ч. 1 ст. 551 ЦК України).

Заявлена до стягнення з відповідача пеня в сумі 866,56 грн розрахована позивачем відповідно до пунктів 7.1, 7.2 договору від вартості непоставленого товару в сумі 5700,00 грн за період прострочення з 04.02.2025 по 03.08.2025 (181 день) із застосуванням подвійної облікової ставки Національного банку України.

Перевіркою зазначеного розрахунку помилок не виявлено.

Правомірність нарахування пені підтверджується також нормативними приписами статей 6, 627 ЦК України щодо "свободи договору".

Так, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Правнича наука та усталена судова практика дотримуються позиції про те, що цим свобода договору не обмежується. Сторони є вільними також у визначенні способів забезпечення виконання зобов`язань, форм цивільної відповідальності за порушення умов договору, форми та способів укладення договору, зміні та розірванні договору тощо.

Також позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача 3% річних у сумі 84,80 грн та інфляційні втрати в сумі 284,55 грн за період з 04.02.2025 по 03.08.2025 із заборгованості в сумі 5700,00 грн.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на те, що факт звернення позивача з вимогою про повернення суми попередньої оплати за непоставлений товар шляхом направлення відповідачу претензії № 02/3335/2025 від 20.03.2025 не підтверджується матеріалами справи, така вимога вважається пред`явленою йому через суд у формі позову, поданого позивачем 07.10.2025.

За таких обставин у відповідача відсутнє прострочення виконання грошових зобов`язань перед позивачем за вказані в розрахунку періоди з 04.02.2025 по 03.08.2025.

Відтак правові підстави для задоволення позовних вимог про стягнення 3% річних у сумі 84,80 грн та інфляційних втрат у сумі 284,55 грн відсутні.

З урахуванням наведеного, суд доходить наступного висновку:

- законними й обґрунтованими є позовні вимоги про стягнення з відповідача грошових коштів у сумі 6566,56 грн, з яких 5700,00 грн основний борг, 866,56 грн пеня;

- спір виник внаслідок неправомірних та неправильних дій відповідача.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд враховує нормативні положення частини дев`ятої cтатті 129 ГПК України, за змістом яких якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Зважаючи на неправильні дії відповідача у господарських взаємовідносинах сторін, що призвели до судового вирішення спору, сплачений позивачем за платіжною інструкцією № 194 (внутрішній номер 448345476) від 17.09.2025 судовий збір у сумі 2422,40 грн повністю покладається на відповідача.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73-79, 86, 91, 129, 165, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Господарського суду Черкаської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія" про стягнення грошових коштів у сумі 6935,91 грн, з яких: 5984,55 грн сума боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, 866,56 грн пеня, 84,80 грн 3% річних задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія" (ідентифікаційний код 44604267, місцезнаходження: 51400, Дніпропетровська область, місто Павлоград, вулиця Соборна, будинок 99) на користь Господарського суду Черкаської області (ідентифікаційний код 03500051, місцезнаходження: 18000, місто Черкаси, бульвар Шевченка, будинок 307) основний борг у сумі 5700,00 грн, пеню в сумі 866,56 грн, судовий збір у сумі 2422,40 грн.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 08.12.2025.

Суддя І.І. Колісник