ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2025 р. Справа№ 910/1615/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Барсук М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Руденко М.А.

при секретарі: Овчинніковій Я.Д.

за участю представників сторін:

від стягувача: не з`явився;

від боржника: не з`явився;

від державного виконавця: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.10.2025 (повний текст складено 21.10.2025)

за скаргою Фермерського господарства Олександрівське 2020

на дії (бездіяльність) державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Хайдарі Рустама Рахматовича

у справі №910/1615/24 ( суддя Маринченко Я.В.)

за позовом Фермерського господарства Олександрівське 2020

до Товариства з обмеженою відповідальністю Альфа Лізинг Україна

про стягнення 6 555 204,81 грн - ,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог та хід розгляду справи

У лютому 2024 року Фермерське господарство Олександрівське 2020 звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Альфа Лізинг Україна про стягнення 6 555 204,81 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.11.2024 року відмовлено у задоволені позову Фермерського господарства Олександрівське 2020 до Товариства з обмеженою відповідальністю Альфа Лізинг Україна про стягнення 6 555 204,81 грн.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2025 року рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2024 року скасовано та позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Альфа - Лізинг Україна на користь Фермерського господарства Олександрівське 2020 6 555 204,81 грн 81 коп., заборгованості, 78 662,46 грн 46 коп., судового збору за подачу позову та 117 993,69 грн 69 коп., судового збору за подачу апеляційної скарги.

10.06.2025 на виконання вказаної постанови судом видано відповідний наказ.

29.09.2025 до Господарського суду міста Києва від Фермерського господарства Олександрівське 2020 надійшла скарга на бездіяльність старшого виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Хайдарі Рустама Рахматовича, у якій скаржник просить суд:

1. Визнати неправомірними дії старшого виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Хайдарі Рустама Рахмановича щодо винесення повідомлення від 19.09.2025 про повернення виконавчого документу (наказу Господарського суду м. Києва №910/1615/24 від 10.06.2025) стягувачу без прийняття до виконання.

2. Визнати неправомірною бездіяльність старшого виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Хайдарі Рустама Рахмановича вчинену шляхом ухилення від виконання наказу Господарського суду м. Києва №910/1615/24 від 10.06.2025.

3. Визнати протиправним та скасувати, винесене старшим виконавцем Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Хайдарі Рустамом Рахмановичем, повідомлення від 19.09.2025 про повернення виконавчого документу (наказу Господарського суду м. Києва №910/1615/24 від 10.06.2025) стягувачу без прийняття до виконання.

4. Зобов`язати старшого виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Хайдарі Рустама Рахмановича усунити порушення вимог ст. ст. 3, 4, 5, 10, 18, 26 Закону України Про виконавче провадження шляхом примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва №910/1615/24 від 10.06.2025 та здійснення заходів, передбачених Законом України Про виконавче провадження для його примусового виконання.

Короткий зміст судового рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.10.2025 у справі №910/1615/24 скаргу Фермерського господарства Олександрівське 2020 на дії (бездіяльність) державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Хайдарі Рустама Рахматовича у справі №910/1615/24 задоволено частково.

Визнано неправомірними дії старшого виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Хайдарі Рустама Рахмановича щодо винесення повідомлення від 19.09.2025 про повернення виконавчого документу (наказу Господарського суду м. Києва №910/1615/24 від 10.06.2025) стягувачу без прийняття до виконання.

Визнано протиправним та скасовано винесене старшим виконавцем Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Хайдарі Рустамом Рахмановичем повідомлення від 19.09.2025 про повернення виконавчого документу (наказу Господарського суду м. Києва №910/1615/24 від 10.06.2025) стягувачу без прийняття до виконання.

В обґрунтування ухвали суд першої інстанції вказав, що наказ Господарського суду міста Києва від 10.06.2024 по справі 910/1615/24 повністю відповідає вимогам передбаченими ч. 1 ст. 4 Закону України Про виконавче провадження.

Також суд першої інстанції зазначив про те, що норми Закону України «Про виконавче провадження» не містять таких підстав для повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, як накладення арешту на майно боржника, чи вжиття судом заходів забезпечення відносно боржника в інших справах.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Оболонський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.10.2025 у справі №910/1615/24 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні скарги.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що:

- огляд судового наказу підтверджує відсутність інформації «стягувач» та «боржник», що робить його неприйнятним до виконання у межах виконавчого провадження;

- стосовно бенефіціарного власника відповідача введено санкції Указами Президента України, що унеможливлює здійснення стягнення за виконавчим документом;

- ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 09.10.2024 у справі №761/37313/24 за клопотанням прокурора Офісу Генерального прокурора накладено арешт на майно (кошти) ТОВ «Альфа-Лізинг Україна» у кримінальному провадженні.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/1615/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: Барсук М.А. - головуюча суддя; судді Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.

Ухвалою суду від 03.11.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 02.12.2025.

Судове засідання 02.12.2025 не відбулося у зв`язку з проведенням позапланових технічних робіт на об`єктах інформаційної інфраструктури судової влади України, що підтверджується актом від 02.12.2025 та повідомленням ДП Інформаційні судові системи, розміщеним на сайті https://ics.gov.ua/ics/.

Ухвалою суду від 02.12.2025 розгляд справи призначено на 04.12.2025.

Явка представників сторін

Представники сторін та державного виконавця у судове засідання 04.12.2025 не з`явились, про причини неявки суд не повідомились, хоча про час та місце розгляду справи сторони повідомлялись належним чином шляхом направлення процесуальних документів до електронного кабінету в системі ЄСІТС.

В той же час, 04.12.2025 від представника стягувача надійшла заява про розгляд апеляційної скарги за його відсутності.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

А тому, з урахуванням принципу розумності строків розгляду справи судом, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя, передбаченого Конституцією України і гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (право на справедливий суд), враховуючи рекомендації, викладені у пункті 2.2. Правил організації ефективного господарського судочинства, затверджених рішенням загальних зборів суддів Північного апеляційного господарського суду № 5 від 29.05.2024, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у судовому засіданні 04.12.2025 за відсутності представників сторін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.11.2024 відмовлено у задоволені позову Фермерського господарства Олександрівське 2020 до Товариства з обмеженою відповідальністю Альфа Лізинг Україна про стягнення 6555204,81 грн.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2025 року рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2024 року скасовано та позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Альфа - Лізинг Україна на користь Фермерського господарства Олександрівське 2020 6 555 204,81 грн. 81 коп., заборгованості, 78 662,46 грн. 46 коп., судового збору за подачу позову та 117 993,69 грн. 69 коп., судового збору за подачу апеляційної скарги.

10.06.2025 на виконання вказаної постанови судом видано відповідний наказ.

Представником Фермерського господарства Олександрівське 2020 було сформовано та направлено на адресу Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) заяву про відкриття виконавчого провадження з оригіналом наказу Господарського суду міста Києва від 10.06.2025 у справі № 910/1615/24

19.09.2025 старшим державним виконавцем Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Хайдарі Рустама Рахматовича було винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, посилаючись на п.6 ч.4 ст.4 Закону України Про виконавче провадження, а саме у зв`язку з тим, що не визначено боржника та стягувача за виконавчим документом.

Звертаючись із скаргою на бездіяльність старшого виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Хайдарі Рустама Рахматовича скаржник зазначає про те, що державний виконавець всупереч вимог закону безпідставно повернув виконавчий документа без прийняття до виконання, який відповідав вимогам законодавства, у зв`язку з чим було порушено право виконання судового рішення.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно зі статтями 326, 327 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 цього Закону).

За змістом частини першої статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно зі статтями 14, 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Відповідно до частини четвертої статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо, зокрема, виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Частиною 1 статті 4 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що виконавчий документ повинен містити:

1. назву і дату видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посаду посадової особи, яка його видала;

2. дату прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3. повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника фізичної особи;

4. ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб платників податків, які відмовилися від РНОКПП);

5. резолютивну частину рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6. дату набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7. строк пред`явлення рішення до виконання.

Так, орган державної виконавчої служби повернув виконавчий документ стягувачу на підставі нібито відсутності відомостей про стягувача та боржника.

Водночас, в наказі Господарського суду міста Києва від 10.06.2025 року по справі 910/1615/24 відповідні відомості зазначені.

Наявність у виконавчому документі відомостей про стягувача та боржника також було підтверджено самим державним виконавцем у надісланому стягувачу повідомлені від 19.09.2025, в якому останній вказав стягувача та боржника за наказом Господарського суду міста Києва від 10.06.2025 по справі 910/1615/24.

Таким чином, як вірно зазначив суд першої інстанції, наказ Господарського суду міста Києва від 10.06.2024 по справі 910/1615/24 повністю відповідає вимогам передбаченим ч. 1 ст. 4 Закону України Про виконавче провадження.

Також, ще однією підставою для повернення виконавчого документу виконавцем було зазначено, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09.10.2024 у справі №761/37313/24 накладено арешт на майно (кошти) ТОВ Альфа-Лізинг Україна у кримінальному провадженні та ухвалою Вищого антикорупційного суду від 14.10.2024 у справі №991/11063/24 вжито заходи забезпечення адміністративного позову про застосування санкції, передбаченої пунктом 1-1 частини 1 статті 4 Закону України Про санкції.

Водночас, частина 4 ст. 4 Закону України Про виконавче провадження не містить таких підстав для повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, як накладення арешту на майно боржника, вжиття судом заходів забезпечення відносно боржника в інших справах або накладення на боржника санкцій відповідно до Закону України Про санкції.

Стаття 129-1 Конституції України встановлює, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Колегія суддів зазначає, що Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

У рішенні у справі «Янголенко проти України», no. 14077/05, від 10.12.2009 Європейський суд з прав людини зазначив, що провадження у суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження. Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового, і ці обидва провадження мають розглядатись як цілісний процес.

У рішенні у справі Савіцький проти України, no. 38773/05, від 26.07.2012 Європейський суд з прав людини зазначив, що право, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок. Тому необґрунтована тривала затримка виконання обов`язкового рішення може суперечити Конвенції.

Саме на державу покладається обов`язок забезпечення того, щоб остаточні рішення, постановлені проти її органів або організацій чи підприємств, якими вона володіє або які вона контролює, були виконані відповідно до вищезазначених вимог Конвенції. Держава відповідає за виконання остаточних рішень, якщо органи влади контролюють обставини, що блокують або перешкоджають їхньому повному та своєчасному виконанню.

Європейський суд з прав людини повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці.

Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (див. рішення Європейського суду з прав людини у справі Глоба проти України, no. 15729/07, від 05.07.2012).

Відповідно до частини 2 статті 343 ГПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи наведене, з огляду на положення Закону України "Про виконавче провадження" та беручи до уваги установлені обставини, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про неправомірність та незаконність дій державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Хайдарі Рустама Рахматовича щодо повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання а також наявність підстав для скасування повідомлення про повернення стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання від 19.09.2025.

Крім того, відмовляючи в частині вимог про визнання неправомірною бездіяльності виконавця, вчинену шляхом ухилення від виконання наказу Господарського суду м. Києва №910/1615/24 від 10.06.2025 та про зобов`язання виконавця усунити порушення вимог ст. ст. 3, 4, 5, 10, 18, 26 Закону України "Про виконавче провадження" шляхом примусового виконання наказу суд першої інстанції вірно зазначив, що скаржником не надано доказів на підтвердження вказаної бездіяльності, про яку зазначає скаржник.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому ухвала Господарського суду міста Києва від 16.10.2025 у справі № 910/1615/24 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування чи зміни в межах доводів та вимог апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 74, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В :

1. Апеляційну скаргу Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.10.2025 у справі № 910/1615/24 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.10.2025 у справі № 910/1615/24 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/1615/24 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 09.12.2025

Головуючий суддя М.А. Барсук

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Руденко