ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2025 р. Справа №907/402/25

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кравчук Н.М.

суддів Зварич О.В.

Панова І.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Смарттендер від 16.09.2025 (вх. № апеляційного суду 01-05/2771/25 від 16.09.2025)

на додаткове рішення Господарського суду Закарпатської області від 11 серпня 2025 року (повний текст додаткового рішення складено та підписано 01.09.2025, суддя - Пригара Л.І.)

у справі № 907/402/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Смарттендер (надалі ТОВ Смарттендер), м. Київ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Волинь НП (надалі ТОВ Волинь НП), с. Сторожниця Ужгородського району Закарпатської області

про стягнення 250 378,37 грн заборгованості за надані послуги

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Смарттендер» звернулося до Господарського суду Закарпатської області з позовом до ТОВ «Волинь НП» про стягнення 250 378,37 грн за надані послуги на підставі договору приєднання № SO-2015-003 про надання доступу до онлайн-сервісу під час проведення процедур публічних закупівель PROZORO.

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 09.06.2025 у справі № 907/402/25 позов задоволено повністю. Стягнуто з ТОВ «Волинь НП» на користь ТОВ «Смарттендер» 250 378,37 грн заборгованості за надані послуги та 3004,54 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Додатковим рішенням Господарського суду Закарпатської області від 11.08.2025 у справі № 907/402/25 заяву представника ТОВ «Смарттендер» про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Волинь НП» на користь ТОВ «Смарттендер» 5000,0 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору. В іншій частині заявленої до стягнення суми судових витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.

Додаткове рішення з врахуванням статей 126, 129 ГПК України та, оцінивши подані позивачем заявником докази у підтвердження понесених витрат, взявши за увагу критерії реальності та розумності таких витрат, їх обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, встановлено, що справа не належить до категорії складних, а тому визнано обґрунтованою та співмірною вартістю витрат позивача на професійну правничу допомогу у даній справі в сумі 5000,00 грн.

Не погодившись з додатковим рішенням, ТОВ «Смарттендер» звернулося до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить додаткове рішення Господарського суду Закарпатської області від 11.08.2025 у справі № 907/405/25 скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ТОВ «Волинь НП» на користь ТОВ «Смарттендер» суму документально підтверджених судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 60 000,00 грн.

В своє обґрунтування скаржник зазначає, що не погоджується з висновком суду про те, що «написання позовної заяви не потребувало значного обсягу часу та не вимагало особливої юридичної і технічної роботи», що збір, аналіз, вивчення і дослідження документів, якими обґрунтована позиція сторони у спорі є необхідною передумовою для складання відповідної заяви по суті справи (позовної заяви), а отже, і складовою послуг з її підготовки та оформлення. Зазначає, що до позовної заяви долучено, а у самій позовній заяві детально описано 32 акти наданих послуг із доказами їх направлення відповідачу, відповідно вважає, що висновки суду про незначний обсяг не відповідає обставинам справи.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 18.09.2025 (головуючий суддя Малех І.Б., судді Зварич О.В., Панова І.Ю.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Смарттендер» на додаткове рішення Господарського суду Закарпатської області від 11 серпня 2025 року у справі № 907/402/25 та постановлено здійснювати розгляд даної справи в порядку письмового провадження без виклику сторін справи.

У зв`язку із відстороненням від здійснення правосуддя судді Малех І.Б., на підставі розпорядження керівника суду від 21.10.2025 № 377 справу передано на повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.10.2025 справу №907/402/25 розподілено до розгляду судді-доповідачу Кравчук Н.М., склад колегії сформовано: Кравчук Н.М. головуючий суддя, судді: Зварич О.В. та Панова І.Ю.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 22.10.2025 справу № 907/402/25 прийнято до провадження колегією суддів: головуючого судді Кравчук Н.М., суддів Зварич О.В., Панова І.Ю. та постановлено здійснювати розгляд даної справи в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

При ухваленні постанови колегія суддів керувалася таким.

Згідно з ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону).

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Практична реалізація цього принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Водночас розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити, в зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи (аналогічний висновок міститься у п. 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 242/4741/16-ц).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Водночас за змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за ст. 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", п.п. 79 і 112).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Тобто, нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20).

У постанові Верховний Суд від 11.06.2021 у справі № 34-16/17-3683-2011 виснував, що під час вирішення питання про розподіл витрати на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, визначеними у ч. 4 ст. 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені ч. ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

Тобто, критерії, визначені ч. 4 ст. 126 ГПК України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами ч. 4 ст. 129 цього Кодексу. Водночас критерії, визначені ч. 5 ст. 129 ГПК України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ТОВ «Смарттендер» у позовній заяві на виконання п.9 ч.3 ст. 162 ГПК України зазначив про те, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом цієї справи складає: судовий збір у розмірі 3004,54 грн, а також витрати на правничу допомогу у розмірі 60 000,00 грн згідно із договором про надання правничої (правової) допомоги №935-25 від 28.03.2025. Зазначено, що такий розрахунок судових витрат є попереднім (орієнтовним), а остаточний розрахунок судових витрат і доказів на підтвердження даних витрат буде надано суду додатково протягом п`яти робочих днів після ухвалення рішення суду відповідно до ч.8 ст. 129 ГПК України. До позовної заяви долучено копію договору №935-25 від 28.03.2025 про надання правничої допомоги (а.с.117).

Представником позивача в суді першої інстанції був адвокат Шведа О.В., який діяв на підставі ордеру серія АІ №1858339 від 28.03.2025, який видано на підставі договору про надання правничої допомоги №935-25 від 28.03.2025 (а.с.116,117).

28.03.2025 ТОВ «Смарттендер» та АО «Адвокатська фірма «Грамацький і партнери» (адвокатська фірма) укладено договір про надання правничої (правової) допомоги (а.с.117), згідно п.1.1. якого клієнт доручає, а адвокатська фірма приймає на себе зобов`язання здійснювати захист і представництво інтересів клієнта в усіх судах України та надавати й1ому інші види правничої допомоги у спорі за позовом клієнта до ТОВ «Волинь НП» про стягнення заборгованості за договором №SO-2015-003 про надання доступу до онлайн-сервісу під час проведення процедур публічних закупівель PROZORRO.

Пунктом 1.2. договору встановлено, що для виконання своїх зобов`язань за договором адвокатська фірма призначає та діє через адвоката адвокатської фірми Шведу О.В., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №8200/10 від 19.08.2019. Адвокатська фірма має право призначати іншого/інших адвоката/адвокатів для цілей виконання цього договору шляхом видачі відповідного ордеру.

Як зазначалося вище, рішенням Господарського суду Закарпатської області від 09 червня 2025 року у справі №907/402/25 позов задоволено повністю. Стягнуто з ТОВ «Волинь НП» на користь ТОВ «Смарттендер» 250 378,37 грн заборгованості за надані послуги та 3004,54 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

25.06.2025 представником позивача на розгляд місцевого господарського суду подано заяву про ухвалення додаткового рішення, у якій, з посиланням на положення ст. ст. 123, 124, 126, 129 ГПК України, просив визнати поважними причини пропуску та поновити строк на подання доказів понесення ТОВ «Смарттендер» судових витрат у справі № 907/402/25. Вирішити питання щодо розподілу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, шляхом ухвалення додаткового рішення у справі №907/402/25 та стягнути з ТОВ «Волинь НП» на користь ТОВ «Смарттендер» суму документально підтверджених судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 60 000,00 грн.

В обґрунтування заяви представником позивача долучено: акт приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) від 24.06.2025 за договором №935-25 від 28.03.2025 про надання правової (правничої) допомоги від 24.06.2025 (а.с.143), згідно з яким адвокатською фірмою надано клієнту послуги (виконано роботи) із правової (правничої) допомоги, що пов`язані із веденням справи №907/402/25 за позовом клієнта до ТОВ «Волинь НП» про стягнення заборгованості за договором №SO-2015-003 про надання доступу до онлайн-сервісу під час проведення процедур публічних закупівель PROZORRO. На виконання взятих на себе за договором зобов`язань адвокатською фірмою виконано: опрацювання та аналіз доказів, а саме: фінансово-господарської документації по взаємовідносинах клієнта та ТОВ «Волинь НП» (ідентифікаційний код 44858321); 2. Складання на направлення програмними засобами підсистеми «Електронний суд» до Господарського суду Закарпатської області та до ТОВ «Волин НП» (ідентифікаційний код 44858321) позовної заяви про стягнення заборгованості із ТОВ «Волинь НП» (ідентифікаційний код 44858321) та доданих до неї матеріалів. Вказано, що надані послуги (виконані роботи) охоплюються обсягом погоджених сторонами у підпунктах 3.1.1-3.1.4 п.3.1. договору послуг (робіт), вартість яких встановлено п.3.1. договору у вигляді гонорару в фіксованому розмірі 60 000,00 грн, у тому числі ПДВ.

Судом встановлено, що предметом спору в даній справі було стягнення заборгованості про надання послуг у розмірі 250 378,37 грн., практика по розгляду даної категорії справ є сталою та не потребує детального вивчення та аналізу. Також судом враховано, що справа є малозначною та не є складною по своїй суті та за обсягом документів; розглядалась у порядку спрощеного позовного провадження, який призначений для розгляду справ незначної складності; судові засідання не проводились. Представником позивача сформовано та подано через систему «Електронний суд» : позовну заяву на 11 арк, з яких на трьох сторінках містить перелік актів надання послуг та заяву про ухвалення додаткового рішення на 6 арк.

Щодо покликання скаржника на те, що ним до позовної заяви долучено, а у самій позовній заяві детально описано 32 акти наданих послуг із доказами їх направлення відповідачу, а тому вважає, що висновки суду про незначний обсяг не відповідає обставинам справи, на думку скаржника, є необґрунтованими, суд апеляційної інстанції оцінює критична та зазначає, що всі акти є ідентичними, в них вказані лише різні суми, а відтак, тут лише необхідно було порахувати сукупний розмір борг , що не є нескладною математичною дією.

Відтак, з врахуванням наведеного, оцінивши подані заявником докази у підтвердження понесених витрат, виходячи з критеріїв реальності та розумності таких витрат, їх обґрунтованості та пропорційності до предмету спору, з врахування того, що справа належить до категорії малозначних справ, місцевим господарським судом обґрунтовано зроблено висновок про наявність підстав для часткового задоволення вимоги представника позивача та визнано обґрунтованою та співмірною вартість витрат позивача на професійну правничу допомогу в даній справі в розмірі 5000, 00 грн.

Отже, за наслідками апеляційного перегляду оскарженого судового рішення судова колегія констатує, що доводи скаржника не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги, ці доводи не спростовують фактів, покладених в основу додаткового рішення Господарського суду Закарпатської області від 11 серпня 2025 року у справі № 907/402/25, а зводяться до переоцінки доказів у справі.

Окрім того, суд апеляційної інстанції констатує, що судом першої інстанції в описовій і мотивувальній частині додаткового рішення зазначено, що до задоволення підлягає 5000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу в даній справі, однак, в резолютивній частині помилково вказано про стягнення 5000 грн з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи.

З врахуванням наведеного п.2 резолютивної частини додаткового рішення від 11.08.2025 в даній справі слід змінити , виклавши такий в наступній редакції: стягнути з ТОВ «Волинь НП» на користь ТОВ «Смарттендер» суму 5000,00 грн на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 277, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ухвалив:

1. Апеляційну скаргу ТОВ «Смарттендер» від 16.09.2025 - залишити без задоволення.

2. Пункт 2 резолютивної частини додаткового рішення Господарського суду Закарпатської області від 11.08.2025 у справі № 907/402/25 змінити, виклавши такий в наступній редакції:

«Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Волинь НП» (89421, Закарпатська область, Ужгородський район, с. Сторожниця, вул. Молодіжна, будинок 9; код ЄДРЮОФОПтаГФ 44858321) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарттендер» (03037, м. Київ, вул. Петра Радченка, будинок 27, офіс 102; код ЄДРЮОФОПтаГФ 41817392) суму 5000,00 грн на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу».

3. Місцевому господарському суду видати відповідний наказ.

4. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення.

5. Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в ст. ст. 287-288 ГПК України.

6. Справу повернути до Господарського суду Закарпатської області.

Головуючий суддя Н.М. Кравчук

Суддя О.В. Зварич

Суддя І.Ю. Панова