номер провадження справи 26/56/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20.11.2025 Справа № 908/1634/24(908/3354/24)

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Юлдашев Олексій Олексійович, розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю МЕНЕЛАЙ, (69118 Україна, м. Запоріжжя, проспект Героїв Національної гвардії України (проспект 40-річчя Перемоги), буд. 63, прим. 1)

до відповідача: ФО ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: розпорядник майна, арбітражний керуючий Венська Оксана Олександрівна (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 174 від 24.04.2013; адреса: 49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 62, а/с 162)

про стягнення інфляційних витрат і 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 4 158 211, 67 грн.

в межах справи № 908/1634/24

про банкрутство - Товариства з обмеженою відповідальністю МЕНЕЛАЙ, (69118 Україна, м. Запоріжжя, проспект Героїв Національної гвардії України (проспект 40-річчя Перемоги), буд. 63, прим. 1)

кредитор ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 )

розпорядник майна арбітражний керуючий Венська Оксана Олександрівна (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 174 від 24.04.2013; адреса: 49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 62, а/с 162)

Представники сторін:

від позивача Чміль Ю.В.

від відповідача не з`явився

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду Запорізької області 24.12.2024 надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю МЕНЕЛАЙ, (69118 Україна, м. Запоріжжя, проспект Героїв Національної гвардії України (проспект 40-річчя Перемоги), буд. 63, прим. 1) до відповідача: ФО ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення інфляційних витрат і 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 4 158 211, 67 грн., для розгляду в межах справи № 908/1634/24 про банкрутство позивача.

24.12.2024 автоматизованою системою документообігу Господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу № 908/3354/24 розподілено судді Юлдашеву О.О.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 09.01.2025 прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю МЕНЕЛАЙ, для розгляду в межах справи № 908/1634/24 про банкрутство позивача, відкрито провадження з розгляду позовної заяви; ухвалено розглядати позовну заяву за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, визначених Кодексом України з процедур банкрутства; судове засідання призначено на 18.02.2025р. об 11-30, залучено до участі у справі третю особу ОСОБА_3 .

Ухвалою від 18.02.2025 відкладено судове засідання на 10.07.2025р. о 10-15; визнано обов`язковою явку у судове засідання представників сторін.

Ухвалою від 10.07.2025 відкладено судове засідання на 21.08.2025р. о 12-00; визнано обов`язковою явку у судове засідання представників сторін.

Ухвалою від 21.08.2025 відкладено судове засідання на 20.11.2025р. о 13-15.

До суду 13.10.2025 надійшов відзив відповідача на позовну заяву та заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного ползовного провадження.

12.11.2025 надійшло клопотання позивача про зупинення провадження у справі.

Суд, розглянув позовну заяву та заперечення віповідача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, заслухав пояснення представника позивача, дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. п. 1,2 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно ч. 5 ст. 13 ГПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 12 ГПК України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим кодексом, у порядку наказного провадження, позовного провадження (спрощеного або загального).

Водночас, за змістом ст. 250 ГПК України суд, призначивши справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, наділений правом, у разі відповідної необхідності, постановити ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 250 ГПК України, якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі. У такому випадку повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається.

Згідно з приписами ст. 17 Закону "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Приймаючи до уваги вищенаведене, а також враховуючи те, що справа № 908/1634/24(908/33554/24) була призначена судом до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження за критерієм внесення змін до ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, з метою ефективного захисту прав і законних інтересів сторін та дотримання завдань господарського судочинства суд дійшов висновку про необхідність розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Суд розглянув клопотання позивача про зупинення провадження у справі та зазначає про таке.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Так в ухвалі від 30.04.2025 року по справі №754/511/23 Верховний Суд зазначив наступне:

«З огляду на вищенаведене колегія суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає за можливе передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду цю справу, оскільки вважає за необхідне відступити від правових висновків, викладених в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 22 серпня 2024 року у справі N° 916/735/23 де касаційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з боржника сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, у зв`язку з тим, що можливість примусового стягнення кредитором вказаної заборгованості вичерпана.

Колегія суддів вважає, що оскільки кредитор вже скористався судовим захистом та рішенням суду з боржника стягнуто суму основного боргу, то таке зобов 'язання вже не є натуральним, а кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України. Таке прострочення є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ПК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання, підтвердженого судовим рішенням, до моменту його повного виконання і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.»

Даною ухвалою було передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 754/511/23.

25.06.2025 року Велика Палата Верховного Суду прийняла до розгляду справу № 754/511/23 та призначила справу до розгляду Великою Палатою Верховного Суду на 24 вересня 2025 року в приміщенні Верховного Суду.

В касаційній скарзі відповідач також зазначає, що у Позивача відсутнє право виконання рішення в примусовому порядку через пропуск строків на пред`явлення виконавчих листів.

Отже у провадженні Великої Палати Верховного Суду перебуває справа № 754/511/23 (провадження № 14-63цс25) щодо вирішення питання про стягнення сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, за обставин наявності судового рішення, яке не може бути звернене до виконання.

Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля.

Відповідно до частини четвертої статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» N° 1402-УІІІ єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема, єдністю судової практики (пункт 4).

У відповідності до частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-УІІ та частини четвертої статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно зі ст.36 Закону "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права (ч.6 ст.13 Закону "Про судоустрій і статус суддів").

Складовими принципу верховенства права є, зокрема, правова передбачуваність та правова визначеність, які необхідні для того, щоб учасники відповідних правовідносин мали можливість завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано (абз.3 п.4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України (далі - КСУ) від 11.10.2005 №8-рп/2005 та абз.1 пп.2.1 п.2 мотивувальної частини Рішення КСУ від 31.03.2015 №1-рп/2015).

Юридична визначеність дає можливість учасникам суспільних відносин передбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх легітимних очікуваннях, зокрема, у тому, що набуте ними на підставі чинного законодавства право буде реалізоване (Рішення КСУ від 05.06.2019 №3-р(І)/2019).

Принцип правової визначеності вимагає, щоб при остаточному вирішенні справи судами їхні рішення не викликали сумнівів (п.61 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Брумареску проти Румунії" (Brumаrescu v. Romania), заява №28342/95). Якщо конфліктна практика розвивається в межах одного з найвищих судових органів країни, цей суд сам стає джерелом правової невизначеності, тим самим підриває принцип правової визначеності та послаблює довіру громадськості до судової системи (п.123 рішення ЄСПЛ у справі "Парафія греко-католицької церкви в м. Люпені та інші проти Румунії" (Lupeni Greek Catholic Parish and Others v. Romania), заява №76943/11).

З огляду на те, що правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у справі №369/13444/20 матиме суттєве значення для правильного вирішення спірного питання у цій справі, а також те, що постанова Великої Палати Верховного Суду виступає джерелом формування судової практики, суд вважає за доцільне зупинити провадження в цій справі, відповідно до пункту п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК.

Керуючись ст. ст. 120, 227, 234, ч. 6 250 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Справу № 908/1634/24(908/3354/24) розглядати за правилами загального позовного провадження, у підготовчому засіданні 20.11.2025.

Зупинити провадження у справі № 908/1634/24(908/3354/24) за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю МЕНЕЛАЙ про стягнення з ОСОБА_1 інфляційних витрат і 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 4 158 211, 67 грн до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 754/511/23 (провадження № 14-63цс25).

Відповідно до ст. 235 Господарського процесуального кодексу України, ухвала набирає законної сили з моменту її винесення і оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Ухвалу складено та підписано-10.12.25.

Суддя О.О. Юлдашев