ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"27" листопада 2025 р. Cправа № 902/1116/25

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Тварковського А.А.,

за участю секретаря судового засідання Литвиненко О.Р.,

представників:

ФГ "Аркон" - Тиховського М.О.,

ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області - Чугаєнко К.Є.,

Калинівської міської ради - Трохименка М.В.,

ПП "Нерухомість Поділля" - Жейди Г.І.,

фізичних осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - Грицуляка Т.П.,

у відсутності решти учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом: Фермерського господарства "Аркон" (вул. Калініна, 27, с. Медвеже Вушко, Вінницький район, Вінницька область, 23266)

до: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 )

до: ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 )

до: ОСОБА_5 ( АДРЕСА_3 )

до: ОСОБА_6 ( АДРЕСА_4 )

до: ОСОБА_7 ( АДРЕСА_5 )

до: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_6 )

до: ОСОБА_8 ( АДРЕСА_7 )

до: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_8 )

до: Приватного підприємства "Нерухомість Поділля" (вул. Зодчих (пн), буд. 24, "Поділля" район, м. Вінниця, Вінницький район, Вінницька область, 21005)

до: Калинівської міської ради (вул. Вадима Нестерчука, буд. 19, м. Калинівка, Хмільницький район, Вінницька область, 22400)

до: Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (вул. Келецька, буд. 63, м. Вінниця, Вінницький район, Вінницька область, 21027)

про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом скасування прав власності та державної реєстрації, зобов`язання до вчинення дій,

та за зустрічним позовом: Калинівської міської ради (вул. Вадима Нестерчука, буд. 19, м. Калинівка, Хмільницький район, Вінницька область, 22400)

до: Фермерського господарства "Аркон" (вул. Калініна, 27, с. Медвеже Вушко, Вінницький район, Вінницька область, 23266)

про припинення дії договору оренди землі шляхом його розірвання,

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява Фермерського господарства "Аркон" до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , Приватного підприємства "Нерухомість Поділля", Калинівської міської ради та Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом скасування прав власності та державної реєстрації, зобов`язання до вчинення дій.

Ухвалою суду від 22.08.2025 за вказаним позовом, з урахуванням виправлених недоліків позовної заяви, відкрито провадження у справі №902/1116/24 в порядку загального позовного провадження та призначено у ній підготовче засідання на 18.09.2025 о 09:30 год.

03.09.2025 засобами поштового зв`язку до суду надійшла зустрічна позовна заява Калинівської міської ради до Фермерського господарства "Аркон" про припинення дії договору оренди землі №363 від 25.06.2014, що укладений з ОСОБА_9 , шляхом його розірвання.

Ухвалою суду від 08.09.2025 зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним позовом, об`єднано його в одне провадження з первісним позовом у справі № 902/1116/25 та призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 18.09.2025 о 09:30 год.

Під час підготовчого провадження у справі, строк якого протокольною ухвалою суду від 14.10.2025 продовжено на 30 днів на підставі ч. 3 ст. 177 ГПК України, учасники справи скористалися правом на подання заяв по суті спору: відзиви на первісну позовну заяву подали Калинівська міська рада (а.с. 165-182, т.2), Приватне підприємство "Нерухомість Поділля" (а.с. 196-249, т.1; а.с. 1-46, т.2), ОСОБА_2 (а.с. 5-13, т.3), ОСОБА_1 (а.с. 14-20, т. 3) та ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області (а.с. 47-140, т.2). Фермерське господарство "Аркон" подало відзив на зустрічну позовну заяву (а.с. 148-164, т.2).

Виконавши завдання підготовчого провадження, судом закрито дану стадію судового процесу та призначено справу до розгляду по суті на 27.11.2025, про що 06.11.2025 постановлено відповідну ухвалу у протокольній формі. Поряд з цим протокольною ухвалою від 06.11.2025 суд відхилив заяву ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області про закриття провадження у справі (вх. №01-34/11239/25 від 16.10.2025).

На визначений час у судове засідання 27.11.2025 з`явилися представники ФГ "Аркон", ПП "Нерухомість Поділля", Калинівської міської ради, ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які підтримали викладені письмово позиції по суті спору. Решта повідомлених належним чином учасників справи правом участі у судовому засіданні не скористалися.

Оскільки на відповідні запити суду не підтверджено місце реєстрації ОСОБА_6 та ОСОБА_8 за вказаними у позовній заяві адресами, як і не надано актуальних відомостей щодо реєстрації вказаних осіб, суд здійснив їх виклик через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України.

В силу приписів ч. 4 ст. 122 Господарського процесуального кодексу України з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

В обґрунтування первісного позову позивач вказує на безпідставне перенесення до архівного шару земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0462 в результаті її поділу на інші земельні ділянки, враховуючи, що така земельна ділянка площею 60 га була отримана у користування фізичною особою для ведення фермерського господарства, яке в подальшому було створено (Фермерське господарство "Аркон").

У відзиві на первісну позовну заяву Калинівська міська рада зазначає, що про існування договору оренди землі №363 від 25.06.2014 року, укладеного між ОСОБА_9 та Головним управлінням Держземагентства у Вінницькій області Калинівській міській раді, стало відомо з моменту подання позову.

Якщо органом державної влади або органом місцевого самоврядування, незалежно від того, чи мав такий орган відповідні повноваження, вчинялися будь-які дії, спрямовані на відчуження майна, в результаті яких набувачем такого майна став суб`єкт права приватної власності, спори щодо володіння та/або розпоряджання, та/ або користування таким майном відповідним органом державної влади або органом місцевого самоврядування вирішуються на підставі статей 387 і 388 цього Кодексу, тобто шляхом витребовування майна.

Враховуючи викладене, Калинівська міська рада вказує на обрання позивачем за первісним позовом неналежного способу захисту тому просить у такому позові відмовити.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у поданих відзивах на первісну позовну заяву проти позову заперечують, акцентують увагу, що позивачем не наведено яким чином передача у приватну власність їм земельних ділянок створює перешкоди у користуванні ФГ "Аркон" такими земельними ділянками, оскільки із п. 37 Договору оренди №363 від 25.06.2014 визначено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для зміни умов та розірвання договору оренди.

Суть заперечень Приватного підприємства "Нерухомість Поділля", викладених у відзиві на первісну позовну заяву, зводиться до такого:

- ПП "Нерухомість Поділля" є добросовісним набувачем земельних ділянок;

- ФГ "Аркон" не довело факту порушення своїх прав та обрало неналежний спосіб захисту;

- ФГ "Аркон" фактично не користувалося спірними ділянками та не зазнавало перешкод у користуванні, позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.

ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області у поданому відзиві на первісний позов проти позову заперечує, вказує, що Фермерським господарством "Аркон" обрано неналежний спосіб захисту.

Зокрема, зазначає, що якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від цієї особи нерухомого майна. Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно, а функцією державної реєстрації права власності є оголошення належності нерухомого майна певній особі (особам). Рішення суду про витребування з володіння відповідача нерухомого майна саме по собі є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно; такий запис вноситься у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою.

Також Головне управління вважає себе неналежним відповідачем по даній справі, оскільки зі змісту позовної заяви не вбачається протиправних дій Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, проте позовні вимоги мають зобов`язальний характер щодо вказаного Управління.

Крім того, ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області акцентує увагу, що реєстрація поділу земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0462 здійснена кадастровим реєстратором у травні 2020 року, а право власності на новостворені земельні ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровані протягом 2021 року.

З наведеного випливає, що строк позовної давності щодо скасування державної реєстрації поділу земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0462 сплив у 2023 році, а по скасуванню речових прав по більшості позовних вимог строк позовної давності сплив у 2024 році. Проте позивачем за первісним позовом не зазначено причини пропуску строку позовної давності, як відсутнє й клопотання про його поновлення.

Зустрічний позов обґрунтовано систематичною несплатою Фермерським господарством "Аркон" орендних платежів за договором оренди землі №363 від 25.06.2014, а також сплатою орендних платежів неналежним суб`єктом (головою ФГ).

У відзиві на зустрічний позов Фермерське господарство "Аркон" вказує, що законодавство в питанні розірвання договору дбає не лише про інтереси управненої сторони, а й про інтереси зобов`язаної сторони, оскільки розірвання договору може завдати значних збитків стороні, яка допустила незначне порушення, тобто законодавець прагне досягти справедливого балансу між інтересами сторін договору.

У разі якщо має місце сплата орендної плати у меншому розмірі, аніж визначено умовами договору оренди землі, тобто орендар допустив часткову несплату (недоплату) орендної плати, застосуванню підлягає не спеціальна норма пункту "д" частини першої статті 141 ЗК України, а загальне правило частини другої статті 651 ЦК України - у разі істотності порушення договору іншою стороною.

Так, на думку відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_9 (голова ФГ "Аркон" та сторона за спірним Договором) не порушив умови Договору в частині сплати орендної плати, тому відсутні підстави для розірвання договору оренди землі №363 від 25.06.2014.

Розглянувши подані документи і матеріали даної справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позови, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

25.06.2014 між Головним управлінням Держземагенства у Вінницькій області (Орендодавець) та ОСОБА_9 (Орендар) укладено Договір оренди землі №363 (Договір), яким в оренду передавалась земельна ділянка з кадастровим номером :03:000:0462 загальною площею 60,0000 га з них 26,1698 га - рілля, 33,8302 га - пасовища.

Договір укладено на 25 (двадцять п`ять) років з моменту укладання. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 (тридцять) днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Дата закінчення терміну договору 24.06.2039 року (п. 8 Договору).

Факт передачі земельної ділянки Орендарю в користування підтверджується Актом передавання-приймання орендованої земельної ділянки від 25.06.2014 року.

Право оренди зареєстровано за ОСОБА_9 16.07.2014, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно індексний номер 24338756 від 16.07.2014.

Враховуючи отримання земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства, ОСОБА_9 створив Фермерське господарство "Аркон", дата реєстрації - 13.08.2014.

Листом №02-10-106 від 16.04.2015 Комунарівська сільська рада Калинівського району Вінницької області звернулась до Головного управління Держземагенства у Вінницькій області з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок орієнтовною площею 86,9 га для створення громадського пасовища за рахунок земель запасу державної власності сільськогосподарського призначення, які розташовані на території Комунарівської сільської ради Калинівського району Вінницької області з подальшою передачею у комунальну власність.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №2-1077/20-15- СГ від 02.07.2015 "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" надано дозвіл Комунарівській сільській раді на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною орієнтовною площею 86,3 га із земель запасу державної власності сільськогосподарського призначення (пасовище) на території Комунарівської сільської ради Калинівського району Вінницької області з метою передачі в комунальну власність для потреб територіальної громади (для створення громадського пасовища).

На підставі поданого на реєстрацію земельних ділянок Проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок Комунарівській сільській ради для потреб територіальної громади (для створення громадського пасовища) з метою передачі в комунальну власність із земель державної власності сільськогосподарського призначення (землі запасу) на території Комунарівської сільської ради Калинівського району Вінницької області, розробленого ДП "Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою", державним кадастровим реєстратором Коцюбинською Т.П. 20.05.2020 проведено реєстрацію земельних ділянок з кадастровими номерами :03:000:0538 (право власності на земельну ділянку зареєстровано за Калинівською міською радою 22.04.2021 року реєстраційний номер земельної ділянки у Державному реєстрі прав 41706124) та :03:000:0539 (право власності на земельну ділянку зареєстровано за Калинівською міською радою 27.05.2021 року реєстраційний номер земельної ділянки у Державному реєстрі прав 42285506), які утворились шляхом поділу земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0462.

29.09.2020 на адресу Головного управління надійшло клопотання Комунарівської сільської ради Калинівського району Вінницької області про затвердження проекту землеустрою та передачу у комунальну власність для потреб територіальної громади земельні ділянки площею 85,9122 га на території Комунарівської сільської ради Калинівського району Вінницької області для створення громадського пасовища.

Наказом Головного управління №2-1051/15-21-СГ від 21.04.2021 "Про надання у комунальну власність" затверджено розроблений проект землеустрою та надано Калинівській міській об`єднаній територіальній громаді (Бережанській сільській раді) Калинівського району Вінницької області у комунальну власність земельні ділянки із земель державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 85,9122 га з кадастровими номерами, а саме:

- :03:000:0539, площею 37,7427 га;

- :03:000:0537, площею 31,3640 га;

- :02:000:0419, площею 16,8055 га.

В подальшому 18.07.2021 було здійснено поділ земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0538 на підставі рішення Калинівської міської ради №1497 8 сесії 8 скликання від 18 червня 2021 року, в результаті якого було утворено нові земельні ділянки:

- :03:000:0555 площею 18,2573 га, цільове призначення - 16.00, знаходиться земельна ділянка за адресою: Вінницька область, Хмільницький район, Бережанський старостинський округ Калинівської міської ради;

- :03:000:0556 площею 2,0000 га, цільове призначення - 01.03 для ведення особистого селянського господарства, знаходиться земельна ділянка за адресою: Вінницька область, Хмільницький район, Бережанський старостинський округ, право власності на земельну ділянку зареєстровано за фізичною особою ОСОБА_8 ;

- :03:000:0557 площею 2.0000 га, цільове призначення-01.03 для ведення особистого селянського господарства, знаходиться земельна ділянка за адресою: Вінницька область, Хмільницький район, Бережанський старостинський округ, право власності на земельну ділянку зареєстровано за фізичною особою ОСОБА_2 .

15.08.2021 було здійснено поділ земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0555 на підставі рішення Калинівської міської ради 8 сесії 8 скликання №1497 від 18 червня 2021 року, в результаті якого було утворено нові земельні ділянки:

- :03:000:0560 площею 16,2573 га, цільове призначення - 16.00, знаходиться земельна ділянка за адресою: Вінницька область, Хмільницький район, Бережанський старостинський округ Калинівської міської ради;

- :03:000:0559 площею 2, 0000 га, цільове призначення - 01.03 для ведення особистого селянського господарства, знаходиться земельна ділянка за адресою: Вінницька область, Хмільницький район, Бережанський старостинський округ, право власності на земельну ділянку зареєстровано за фізичною особою ОСОБА_1 .

23.09.2021 було здійснено поділ земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0560 на підставі рішення Калинівської міської ради 8 сесії 8 скликання №1497 від 18 червня 2021 року, в результаті якого було утворено нові земельні ділянки:

- :03:000:0565 площею 14,2573 га, цільове призначення-16.00, знаходиться земельна ділянка за адресою: Вінницька область, Хмільницький район, Бережанський старостинський округ Калинівської міської ради;

- :03:000:0566 площею 2.0000 га, цільове призначення-01.03 для ведення особистого селянського господарства, знаходиться земельна ділянка за адресою: Вінницька область, Хмільницький район, Бережанський старостинський округ, право власності на земельну ділянку зареєстровано за фізичною особою ОСОБА_7 .

27.09.2021 було здійснено поділ земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0565 на підставі рішення Калинівської міської ради 8 сесії 8 скликання №1497 від 18 червня 2021 року, в результаті якого було утворено нові земельні ділянки:

- :03:000:0567 площею 12,2573 га, цільове призначення - 16.00, знаходиться земельна ділянка за адресою: Вінницька область, Хмільницький район, Бережанський старостинський округ Калинівської міської ради;

- :03:000:0568 площею 2.0000 га, цільове призначення - 01.03 для ведення особистого селянського господарства, знаходиться земельна ділянка за адресою: Вінницька область, Хмільницький район, Бережанський старостинський округ, право власності на земельну ділянку зареєстровано за фізичною особою ОСОБА_6 .

29.09.2021 було здійснено поділ земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0567 на підставі рішення Калинівської міської ради 8 сесії 8 скликання №1497 від 18 червня 2021 року, в результаті якого було утворено нові земельні ділянки:

- :03:000:0569 площею 10,2573 га, цільове призначення - 01.17- земельні ділянки запасу, знаходиться земельна ділянка за адресою: Вінницька область, Хмільницький район, Бережанський старостинський округ Калинівської міської ради;

- :03:000:0570 площею 2.0000 га, цільове призначення - 14.01 для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організацій знаходиться земельна ділянка за адресою: Вінницька область, Хмільницький район, Бережанський старостинський округ, право власності на земельну ділянку зареєстровано за юридичною особою - Приватним підприємством "Нерухомість Поділля".

30.09.2021 було здійснено поділ земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0569 на підставі рішення Калинівської міської ради 11 сесії 8 скликання №1923 від 27 серпня 2021 року, в результаті якого було утворено нові земельні ділянки:

- :03:000:0573 площею 6,2573 га, цільове призначення - 01.17- земельні ділянки запасу , знаходиться земельна ділянка за адресою: Вінницька область, Хмільницький район, Бережанський старостинський округ Калинівської міської ради;

- :03:000:0572 площею 2,0000 га, цільове призначення - 01.03 для ведення особистого селянського господарства, знаходиться земельна ділянка за адресою: Вінницька область, Хмільницький район, Бережанський старостинський округ, право власності на земельну ділянку зареєстровано за фізичною особою ОСОБА_4 ;

- :03:000:0571 площею 2,0000 га, цільове призначення - 01.03 для ведення особистого селянського господарства, знаходиться земельна ділянка за адресою: Вінницька область, Хмільницький район, Бережанський старостинський округ, право власності на земельну ділянку зареєстровано за фізичною особою ОСОБА_3 .

11.10.2021 було здійснено поділ земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0573 на підставі рішення Калинівської міської ради 9 сесії 8 скликання №1677 від 14 липня 2021 року, в результаті якого було утворено нові земельні ділянки:

- :03:000:0575 площею 1,1675 га, цільове призначення - 01.03 для ведення особистого селянського господарства , знаходиться земельна ділянка за адресою: Вінницька область, Хмільницький район, Бережанський старостинський округ Калинівської міської ради, право власності на земельну ділянку зареєстровано за фізичною особою ОСОБА_5 ;

- :03:000:0576 площею 2,0000 га, цільове призначення - 14.01 для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організацій знаходиться земельна ділянка за адресою: Вінницька область, Хмільницький район, Бережанський старостинський округ, право власності на земельну ділянку зареєстровано за юридичною особою - Приватним підприємством "Нерухомість Поділля";

- :03:000:0577 площею 2,0000 га, цільове призначення - 14.01 для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організацій знаходиться земельна ділянка за адресою: Вінницька область, Хмільницький район, Бережанський старостинський округ, право власності на земельну ділянку зареєстровано за юридичною особою - Приватним підприємством "Нерухомість Поділля";

- :03:000:0574 площею 1,0898 га, цільове призначення - 01.17 земельні ділянки запасу , знаходиться земельна ділянка за адресою: Вінницька область, Хмільницький район, Бережанський старостинський округ Калинівської міської ради.

Наведені вище обставини підтверджуються відповідними витягами з Державного реєстру речових прав, що знаходяться у справі.

Фактичний поділ земельної ділянки кадастровий номер :03:000:0462 та перенесення її до архівного шару Національної кадастрової системи України підтверджується також листом ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області вих. №-0-2-0.6-2664/2-25 від 14.05.2025.

Фермерське господарство "Аркон", вважаючи, що його незаконно та протиправно, без припинення діючого договору оренди землі, було позбавлено право користування земельною ділянкою з кадастровим номером :03:000:0462, звернулося із відповідним позовом до суду про усунення перешкод в користуванні такою земельною ділянкою шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав за відповідними власниками на 13 земельних ділянок, які утворені внаслідок поділу (з кадастровими номерами: :03:000:0539, :03:000:0570, :03:000:0577, :03:000:0576, :03:000:0557, :03:000:0566, :03:000:0575, :03:000:0556, :03:000:0559, :03:000:0568, :03:000:0572, :03:000:0571, :03:000:0574) та шляхом зобов`язання ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області скасувати записи у Поземельній книзі про державну реєстрацію земельних ділянок та перенести відомості про такі земельні ділянки до архівного шару Національної кадастрової системи.

В свою чергу, Калинівська міська рада звернулася із зустрічним позовом у цій справі до Фермерського господарства "Аркон" про припинення дії договору оренди землі №363 від 25.06.2014, що укладений з ОСОБА_9 , шляхом його розірвання. Зустрічний позов мотивовано систематичною несплатою Фермерським господарством "Аркон" орендних платежів за договором оренди землі №363 від 25.06.2014.

Поряд з цим у матеріалах справи міститься довідка Фінансового управління Калинівської міської ради вих. №01-1-212 від 19.08.2025, за змістом якої підтверджується, що від ОСОБА_9 за оренду земельних ділянок надійшли кошти: за 2023 рік - 347466,73 грн; за 2024 рік - 370280,81 грн та за 2025 рік - 414714,54 грн. Від ФГ "Аркон" кошти за оренду земельних ділянок за період 2023-2025 роки не надходили.

З огляду на встановлені обставини справи, суд враховує таке.

За змістом статей 15 і 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. Перелік способів захисту, визначений у частині другій статті 16 Цивільного кодексу України, не є вичерпним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої вказаної статті).

Як правило, суб`єкт може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту його права чи інтересу. Такий спосіб здебільшого випливає із суті правового регулювання відповідних спірних правовідносин (постанови від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16 (пункт 5.6), від 6 лютого 2019 року у справі № 522/12901/17-ц, від 2 липня 2019 року у справі № 48/340 (пункт 6.41), від 1 жовтня 2019 року у справі № 910/3907/18 (пункт 48), від 28 січня 2020 року у справі № 50/311-б (пункт 91), від 19 травня 2020 року у справі № 922/4206/19 (пункт 43), від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (пункт 88), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (пункт 75), від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17 (пункт 55).

За змістом частини першої статті 2 ГПК України метою господарського судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів позивача. Отже, спосіб захисту цивільного права чи інтересу має бути ефективним, тобто призводити у конкретному спорі до того результату, на який спрямована мета позивача, - до захисту порушеного чи оспорюваного права або інтересу. Застосування способу захисту має бути об`єктивно виправданим і обґрунтованим, тобто залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання, оспорення та спричинених відповідними діяннями наслідків (постанови Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 2 липня 2019 року у справі № 48/340 (пункт 6.41), від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 1 жовтня 2019 року у справі № 910/3907/18 (пункт 48), від 28 січня 2020 року у справі № 50/311-б (пункт 91), від 19 травня 2020 року у справі № 922/4206/19 (пункт 43), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23), від 15 вересня 2020 року у справі № 469/1044/17 (пункт 67), від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (пункти 63, 89), від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (пункт 6.13), від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (пункт 58), від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18 (пункт 98), від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17 (пункт 9.1), від 22 червня 2021 року у справах № 334/3161/17 (пункт 55) і № 200/606/18 (пункт 73), від 29 червня 2021 року у справі № 916/964/19 (пункт 7.3), від 31 серпня 2021 року у справі № 903/1030/19 (пункт 68), від 14 вересня 2021 року у справі № 359/5719/17 (пункт 119), від 16 вересня 2021 року у справі № 910/2861/18 (пункт 98), від 26 жовтня 2021 року у справі № 766/20797/18 (пункт 19), від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (пункт 143), від 14 грудня 2021 року у справі № 643/21744/19 (пункт 61), від 25 січня 2022 року у справі № 143/591/20 (пункт 8.31), від 8 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 (пункт 21), від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 (пункт 56), від 21 вересня 2022 року у справі № 908/976/19 (пункт 5.6), від 28 вересня 2022 року у справі № 483/448/20 (пункт 9.64), від 14 грудня 2022 року у справі № 477/2330/18 (пункт 55), від 18 січня 2023 року у справі № 488/2807/17 (пункт 86)).

Згідно із частиною другою статті 2 ГПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

До основних засад (принципів) господарського судочинства відноситься верховенство права (частина третя статті 2 ГПК України).

У кожній справі за змістом обґрунтувань позовних вимог, наданих позивачем пояснень тощо суд має встановити, якого саме результату позивач хоче досягнути унаслідок вирішення спору. Суд розглядає справи у межах заявлених вимог (частина перша статті 14 ГПК України), але, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом (пункт 4 частини п`ятої статті 13 ГПК України). Виконання такого обов`язку пов`язане, зокрема, з тим, що суд має надавати позовним вимогам належну інтерпретацію, а не тлумачити їх лише буквально (див., наприклад, постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2021 року у справі № 9901/172/20 (пункти 1, 80-81, 83), від 1 липня 2021 року у справі № 9901/381/20 (пункти 1, 43-47), від 26 жовтня 2021 року у справі № 766/20797/18 (пункти 6, 20-26, 101, 102), від 1 лютого 2022 року справі № 750/3192/14 (пункти 4, 26, 47), від 22 вересня 2022 року у справі № 462/5368/16-ц (пункти 4, 36), від 4 липня 2023 року у справі № 233/4365/18 (пункт 31)).

Задоволення судом позовної вимоги має з урахуванням вимог правовладдя (верховенства права) дозволити досягнути мети судочинства, зокрема реально відновити суб`єктивне право, яке порушив, оспорює або не визнає відповідач. Якщо таке право чи інтерес мають бути захищені лише певним способом, і той, який обрав позивач, можна використати для захисту інших прав або інтересів, а не тих, за захистом яких він звернувся до суду, суд визнає обраний позивачем спосіб захисту неналежним, зокрема неефективним, і відмовляє у позові. У тому ж випадку, якщо заявлену позовну вимогу взагалі не можна використати для захисту права чи інтересу, оскільки незалежно від доводів сторін спору суд не може її задовольнити, таку вимогу не можна розглядати як спосіб захисту (постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 331/6927/16-ц (пункт 36), 22 вересня 2020 року у справі № 127/18934/18).

Близький за змістом правовий висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2023 у справі № 554/10517/16-ц.

Так, спір у справі виник внаслідок поділу отриманої в оренду для створення фермерського господарства земельної ділянки, внаслідок чого первісна земельна ділянка (об`єкт оренди) фактично припинила своє існування.

Відповідно до ч. 13 ст. 79-1 Земельного кодексу України земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі, зокрема поділу або об`єднання земельних ділянок.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи.

Державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі поділу чи об`єднання земельних ділянок (абз.1 ч. 10 ст. 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр").

Частинами 1, 2 ст. 27 Закону України "Про Державний земельний кадастр" визначено, що у разі поділу або об`єднання земельних ділянок запис про державну реєстрацію земельної ділянки та кадастровий номер земельної ділянки скасовуються, а Поземельна книга на таку земельну ділянку закривається. У Поземельній книзі на земельні ділянки, сформовані в результаті поділу або об`єднання земельних ділянок, здійснюється запис про такий поділ чи об`єднання із зазначенням скасованих кадастрових номерів земельних ділянок.

Відповідно до п. 49 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 17.10.2012 р. № 1051, Поземельна книга ведеться за формою згідно з додатком 8 під час державної реєстрації земельної ділянки, внесення до Державного земельного кадастру відомостей (змін до них) про зареєстровані земельні ділянки (в тому числі у разі їх поділу чи об`єднання, а також відновлення їх меж) відповідно до пунктів 107-137 цього Порядку.

Згідно із п. 136 Порядку відомості до Державного земельного кадастру про земельну ділянку в разі її поділу чи об`єднання з іншою земельною ділянкою вносяться на підставі заяви про державну реєстрацію земельної ділянки, яка утворилася в результаті такого поділу чи об`єднання, шляхом здійснення Державним кадастровим реєстратором таких дій:

1) скасування державної реєстрації земельної ділянки шляхом закриття Поземельної книги відповідно до пункту 60 цього Порядку із скасуванням кадастрового номера земельної ділянки за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру;

2) здійснення державної реєстрації земельної ділянки, яка утворилася в результаті поділу чи об`єднання, згідно з пунктами 107-111 і 113 цього Порядку;

3) внесення до Поземельної книги на земельну ділянку, сформовану в результаті поділу чи об`єднання земельних ділянок, запису про такий поділ чи об`єднання із зазначенням скасованого кадастрового номера земельної ділянки шляхом: проставлення на титульному аркуші Поземельної книги в паперовій формі позначки про утворення земельної ділянки в результаті поділу чи об`єднання за формою згідно з додатком 28, в якій зазначаються скасований кадастровий номер земельної ділянки, підстава для поділу чи об`єднання земельної ділянки, дата такого поділу чи об`єднання, відомості про Державного кадастрового реєстратора, який зробив позначку.

Зазначені норми права вказують на те, що у разі поділу земельної ділянки змінюються межі, площа та кадастровий номер цієї земельної ділянки, проте обсяг прав попереднього землекористувача, набутий на таку земельну ділянку у встановленому законом порядку не змінюється.

У статті 27 Закону № 161-XIV "Про оренду землі" (як у редакції, що була чинною на час укладення Договору, так і на час розгляду цієї справи) орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці будь-якими особами.

Відповідно до статті 110 ЗК України на використання власником земельної ділянки або її частини може бути встановлено обмеження.

Право власності на земельну ділянку може бути обтяжено правами інших осіб.

Перехід права власності на земельну ділянку, зміна її цільового призначення не припиняє встановлених обмежень, обтяжень.

Поділ чи об`єднання земельних ділянок не припиняє дії обмежень, обтяжень, встановлених на земельні ділянки, крім випадків, коли обмеження (обтяження) поширювалося лише на частину земельної ділянки, яка в результаті поділу земельної ділянки не увійшла до сформованої нової земельної ділянки.

Передача земельної ділянки в оренду і є таким обтяженням права власника земельної ділянки. Так, поділ земельної ділянки :03:000:0462 не припиняє права оренди на неї орендаря. Таких же висновків притримується Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 квітня 2023 року по справі №357/8277/19.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 Земельного кодексу України порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Згідно із ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема визнання прав та застосування інших, передбачених законом, способів (п. а), д) ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України).

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 04.04.2023 у справі № 904/9070/21 підтвердив, що позивач у спорі про захист прав на земельну ділянку може пред`явити будь-яку позовну вимогу, яка не передбачена законом або договором, зокрема, про визнання відсутнім права відповідача на земельну ділянку. Водночас суд зазначив, що обов`язковою умовою є ефективність обраного позивачем способу захисту - такий спосіб повинен відновлювати чи захищати порушене право позивача та виключати в подальшому необхідність пред`явлення інших позовів.

Так, на переконання суду, враховуючи, що поділ земельної ділянки не припинив прав орендаря, належним способом захисту в даному спорі буде визнання права оренди Фемерського господарства "Аркон" на спірні земельні ділянки їх власниками в межах дії Договору оренди землі №363 від 25.06.2014.

Водночас в силу приписів п.2 ч.1 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державній реєстрації прав підлягають речові права на нерухоме майно, похідні від права власності. При цьому відповідно до п.9 ч.1 ст.23 цього Закону державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості.

Крім того, суд акцентує увагу, що скасування рішення про державну реєстрацію новостворених земельних ділянок внаслідок поділу із скасуванням записів у Поземельній книзі та перенесення відповідних відомостей до архівного шару Національної кадастрової системи України не відновить існування первісної земельної ділянки кадастровий номер :03:000:0462, яка припинила своє існування як об`єкт цивільних прав та обов`язків і також знаходиться в архівному шарі.

Тобто обраний позивачем спосіб захисту у разі задоволення позову призведе до зникнення спірних земельних ділянок як об`єктів цивільних прав і при цьому не відновить із архівного шару земельну ділянку, яка передавалася в оренду, що створить правову невизначеність щодо меж вказаних земельних ділянок і відповідних речових прав учасників справи на них.

Таким чином, наведені обставини щодо способу судового захисту не узгоджуються із принципом процесуальної економії, який вказує, що порушене право підлягає захисту у межах одного судового провадження, а не має бути передумовою для створення інших судових процесів.

Обрання неефективного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові. Вказана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.08.2023 у справі №924/1288/21 та постановах Верховного Суду від 12.07.2023 у справі №902/83/22, від 23.08.2023 у справі №903/745/22, від 16.08.2023 у справі №922/623/22.

Отже, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні первісного позову в повному обсязі з підстав обрання Фермерським господарством "Аркон" неефективного способу захисту своїх прав.

Оскільки Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області заявлено про застосування наслідків спливу позовної давності за вимогами первісного позову, суд бере до уваги, що за змістом частини 1 статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права особи.

Перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропуску (постанова Касаційного господарського суду Верховним Судом від 26.03.2018 у справі № 922/273/17).

Аналогічний висновок, що суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем у спорі до того відповідача, який заявляє про застосування позовної давності викладено у п. 66 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 909/337/19 та п. 53 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.06.2023 у справі №755/13805/16-ц.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову в первісному позові з підстав його необґрунтованості, тому відсутні підстави для застосування строку позовної давності.

Визначаючись щодо позовної вимоги за зустрічним позовом про припинення дії договору оренди землі №363 від 25.06.2014, що укладений з ОСОБА_9 , шляхом його розірвання, суд враховує таке.

За загальним правилом частини першої статті 651 ЦК України, яке застосовується до будь-яких цивільних (приватноправових) правовідносин з приводу зміни або розірвання цивільних (приватноправових) договорів, така зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Винятком з цього правила (про те, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін) є приписи частини другої статті 651 ЦК України, що надають суду повноваження зі зміни або розірвання договору (без наявності згоди сторін), проте у випадках, визначених законом. Тож загальне правило про розірвання та зміну договору без згоди сторін на підставі рішення суду передбачене у частині другій статті 651 ЦК України, що визначає універсальні засади, застосовні до усіх видів приватноправових договорів.

З огляду на наведені правила абзацу першого частини другої статті 651 ЦК України як цивільне законодавство, так і земельне передбачає окремі приклади його застосування, що мають характер загальних для усіх цивільних відносин (у разі істотного порушення цивільного договору іншою стороною), а також характер спеціалізованих - для інших приватноправових договорів та для інших окремо застережених у законі видів порушень цивільних договорів (зокрема, окремі правила статті 141 ЗК України, застосовні до догорів оренди землі), як це буде проілюстровано далі.

Спеціальними у врегулюванні розірвання договору оренди землі є приписи статті 32 Закону України "Про оренду землі", а також статті 141 ЗК України, пункт "д" частини першої якої передбачає, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Оскільки на практиці така систематична несплата може бути повною або частковою (недоплата), то цілком очевидно, що законодавець врегулював відносини оренди землі з огляду на те, що специфічні підстави припинення права оренди землі, зокрема за систематичну повну несплату орендної плати за землю, визначені відповідними нормами ЗК України, а нормами ЦК України надається можливість додаткової оцінки саме часткової несплати (недоплати) орендної плати за землю та її кваліфікації як істотного порушення договору в контексті з`ясування наявності підстав для його розірвання.

У постанові ВП ВС від 20.11.2024 у справі № 918/391/23 (провадження № 12-19гс24) викладено висновок, що підставою розірвання договору оренди землі згідно з п. "д" ч. 1 ст. 141 ЗК України є систематична, тобто неодноразова (два та більше випадки) повна несплата орендної плати у строки, визначені договором. Натомість часткова несплата (недоплата) орендної плати може бути підставою для розірвання договору оренди землі на підставі ч. 2 ст. 651 ЦК України, якщо таке порушення умов договору буде кваліфіковане як істотне.

Так, за приписами частини другої статті 651 ЦК України, якою передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Водночас істотним, відповідно до цієї норми права, є таке порушення стороною договору його умов, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала під час укладення договору.

В даному спірному випадку підтверджується, що ОСОБА_9 як Орендар за Договором та засновник Фермерського господарства "Аркон" вніс орендні платежі за 2023 рік в сумі 347466,73 грн; за 2024 рік в сумі 370280,81 грн та за 2025 рік в сумі 414714,54 грн.

Представник Калинівської міської ради підтвердив повну відсутність заборгованості зі сплати орендних платежів за Договором оренди землі №363 від 25.06.2014 станом на час розгляду справи. Водночас суд зазначає, що сплата орендних платежів засновником фермерського господарства, а не самим фермерським господарством не змінює цільового призначення таких платежів.

Відповідно до пункту 11 Договору оренди землі №363 від 25.06.2014 орендна плата вноситься до місцевого бюджету орендарем рівними частками за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Наявними у справі довідками підтверджується, що ОСОБА_9 за період 2023-2025 років вносив повну річну орендну плату кількома платежами в період червня-липня. Тобто за відсутності заборгованості з орендної плати за такий звітний період має місце як часткова недоплата, так і переплата за відповідні звітні періоди (оскільки сплата відбувалася як за попередні місяці в році, так і за наступні).

Отже поведінка позивача за первісним позовом характеризується як систематична несплатою орендних платежів, так і систематичною переплатою.

За таких обставин, відсутні підстави стверджувати, що Калинівська міська рада значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала під час укладення договору.

Таким чином, з урахуванням балансу інтересів сторін, враховуючи відсутність істотного порушення умов Договору з боку Орендаря, суд приходить до висновку про відсутність підстав для припинення дії Договору оренди землі №363 від 25.06.2014 шляхом його розірвання та про відмову у задоволенні зустрічного позову.

Статтею 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із положеннями статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судом кожній стороні була надана розумна можливість, представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, прийняти участь у досліджені доказів, надати пояснення, обґрунтувати перед судом переконливість поданих доказів та позицій по справі, скористатись іншими процесуальними правами.

Згідно із ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Надавши оцінку наявним у справі доказам на предмет їх належності, допустимості, достовірності, вірогідності, а також із дослідження кожного із них окремо та у сукупності, суд, керуючись своїм внутрішнім переконанням на підставі всебічного, повного, об`єктивного з`ясування обставин справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні як первісного, та і зустрічного позовів у повному обсязі.

В силу приписів п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, у зв`язку із відмовою в задоволенні обох позовів витрати на сплату судового збору за подання як первісного, так і зустрічного позовів покладаються на їх позивачів.

Керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. У задоволенні первісного та зустрічного позовів у справі № 902/1116/25 відмовити.

2. Витрати зі сплати судового збору за подання первісної позовної заяви в сумі 6056 грн залишити за Фермерським господарством "Аркон".

3. Витрати зі сплати судового збору за подання зустрічної позовної заяви в сумі 3028 грн залишити за Калинівською міською радою.

4. Згідно із приписами ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. Відповідно до положень ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Оскільки в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Примірник повного судового рішення надіслати відповідачам - фізичним особам згідно переліку рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, решті учасникам справи - до Електронних кабінетів ЄСІТС.

Повне рішення складено 08 грудня 2025 р.

Суддя А.А. Тварковський

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - ОСОБА_3 - АДРЕСА_1 ;

3 - ОСОБА_4 - АДРЕСА_2 ;

4 - ОСОБА_5 - АДРЕСА_3 ;

5 - ОСОБА_7 - АДРЕСА_5 .