ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

09 грудня 2025 р. Справа № 906/229/25.

Господарський суд Житомирської області у складі:

Судді: Кудряшової Ю.В.

розглянувши заяву Новогуйвинського виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного комунального підприємства (вх. №01-19/153/25 від 21.11.2025) про відстрочку виконання рішення суду у справі № 906/229/25

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія"

до: Новогуйвинського виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного комунального підприємства

про стягнення 686 939,93 грн

за участю представників учасників провадження:

від заявника: не прибув

від стягувача: не прибув

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення 686 939,93 грн. заборгованості за спожиту електричну енергію за договором №07-343 від 01.01.2024 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 23.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 23.10.2025 позов задоволено; стягнуто з Новогуйвинського виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного комунального підприємства на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" - 686 939,93 грн основного боргу, а також 8 243,28 грн витрат по сплаті судового збору.

21.11.2025 до господарського суду від Новогуйвинського виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного комунального підприємства надійшла заява (вх. №01-19/153/25 від 20.11.2025) про відстрочку виконання рішення суду, відповідно до якої просить відстрочити виконання рішення Господарського суду Житомирської області від 23.10.2025 у справі №906/229/25 до 23.10.2026.

Ухвалою господарського суду від 24.11.2025 заяву (вх. №01-19/153/25 від 20.11.2025) про відстрочку виконання рішення суду прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 01.12.2025 12:00.

25.11.2025 до суду від ТОВ "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" через систему "Електронний суд" надійшла заява із запереченнями проти відстрочення виконання рішення суду.

01.12.2025 на виконання рішення господарського суду, що набрало законної сили 25.11.2025 видано наказ №906/229/25.

У зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони у м. Житомир та Житомирській області 01.12.2025 о 11 год. 07 хв. повітряної тривоги, відбій якій пролунав о 13 год. 49 хв., судове засідання при розгляді заяви про відстрочку виконання рішення суду по справі №906/229/25 - 01.12.2025 о 12 год. 00 хв. не відбулося.

Ухвалою господарського суду від призначено судове засідання для розгляду заяви (вх. №01-19/153/25 від 20.11.2025) про відстрочку виконання рішення суду на 09.12.2025 15:00.

В судове засідання представники учасників провадження не прибули, причин неявки суд не повідомлено.

Суд ухвалив здійснювати розгляд заяви про відстрочку виконання рішення суду у відсутність учасників провадження.

Розглянувши заяву боржника про відстрочення виконання рішення суду, заперечення стягувача щодо цього, господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно із ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

За ч. 1 ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Відстрочення виконання рішення - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю.

При цьому, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує, зокрема, ступінь вини відповідача у виникненні спору, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч. 4 ст. 331 ГПК України).

Боржник в обґрунтування поданої заяви від 21.11.2025 (вх №г.с. 01-19/153/25) про відстрочку виконання рішення суду у справі №906/229/25 на один рік до 23.10.2026, посилається на те що:

- Новогуйвинське виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне комунальне підприємство є комунальним підприємством Новогуйвинської селищної ради, основне завдання якого є забезпечення постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря, забір, очищення та постачання води, каналізація, відведення й очищення стічних вод, комплексне обслуговування об`єктів та інша діяльність, пов`язана з наданням послуг населенню с. Новогуйвинське Житомирського району;

- внаслідок збройної агресії російської федерації проти України та значного скорочення видатків населення доходи відповідача значно зменшились, що призвело до негативного фінансового стану відповідача та збитковості підприємства що підтверджується Звітом про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід ) за 2024 рік ( збиток 4 312, 6 млн. гривень);

- поточний фінансовий стан відповідача та необхідність безперебійного підтримання в належному стані інфраструктури населеного пункту, що є критично важливим в умовах воєнного стану, не дозволяє відповідачу виконати рішення господарського суду в повному обсязі відразу, не нашкодивши стабільності своєї діяльності своєї діяльності та якості надаваних послуг, а також забезпеченню соціальних гарантій для населення;

- відповідач являється надавачем послуг населенню с. Новогуйвинське з теплопостачання, водопостачання та водовідведення, а також інших комунальних послуг;

- примусове стягнення заборгованості з Новогуйвинського ВЖРЕКП потягне за собою тяжке фінансове становище для підприємства, неможливість надання в повному обсязі послуг населенню та може призвести до банкрутства підприємства;

- відповідач не має змоги виконувати власні фінансові зобов`язання перед своїми контрагентами в повному обсязі, оскільки рівень надходження грошових коштів за спожиті та надані послуги значно знизився.

Стягувач у запереченнях від 25.11.2025 на заяву боржника про відстрочку виконання рішення суду, посилається на те, що саме по собі недостатнє фінансування не є тією обставиною, яку слід вважати істотною та як наслідок виключною при ухваленні судового рішення, адже в такому випадку обов`язковість виконання судового рішення, яке набрало законної сили втрачало б свою правову цінність як акт правосуддя. Зауважує, що агресія російської федерації проти України є наслідком негативного отримання доходів не тільки для боржника а також і для самого кредитора. ТОВ "ЖОЕК" є критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період. Вважає, що відповідачем не надано достатніх та належних доказів, які у своїй сукупності надали б суду право зробити висновок про наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим та як жодних доказів (розрахунків, економічних аналізів, потенційних подій, які стануть позитивним каталізатором для виконання рішення суду) в якості доказів заявник не долучив.

Слід зазначити, що надання відстрочення виконання рішення є виключним заходом, який має застосовуватись лише за наявності поважних причин та при найменшій шкоді кредитору. Наявність підстав для відтермінування має бути доведена боржником. Затримка у виконанні рішення не повинна бути надто тривалою та такою, що порушує саму сутність права. При цьому положення ГПК України не містять визначеного переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання.

Тому суд повинен оцінювати докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами статті 86 ГПК України. Відповідно до вказаної норми господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Також суд звертає увагу на правові висновки, які висвітлені у постанові Верховного Суду від 29.04.2025 у справі № 917/1131/24, зокрема, що ураховуючи положення ч. 4, 5 ст. 331 ГПК України, суд, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо; вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, тощо.

Надаючи оцінку доводам стягувача та боржника щодо відстрочення виконання рішення у даній справі, суд зазначає, що саме по собі недостатнє фінансування не є тією обставиною, яку слід вважати істотною та як наслідок виключною при ухваленні судового рішення про відстрочення/розстрочення виконання судового рішення, адже в такому випадку обов`язковість виконання судового рішення, яке набрало законної сили втрачало б свою правову цінність як акт правосуддя.

Крім того, судом враховано, що агресія російської федерації проти України є наслідком негативного отримання доходів не тільки для боржника, а також і для стягувача, якого віднесено до підприємств, які є критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи зазначене, беручи до уваги доводи та докази сторін, які наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що наведені боржником обставини не свідчать про неможливість виконання рішення суду у даній справі, а лише відображають стан поточної діяльності заявника, що не є обставинами, з якими закон пов`язує можливість відстрочення виконання судового рішення. За таких обставин, у задоволенні заяви боржника про відстрочення рішення суду у даній справі слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 233 - 235, 331 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Новогуйвинського виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного комунального підприємства (вх. №01-19/153/25 від 21.11.2025) про відстрочку виконання рішення суду у справі № 906/229/25.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 11.12.2025 та може бути оскаржена в строк та в порядку, передбаченому ст. 255, 257 ГПК України.

Суддя Кудряшова Ю.В.

Друк:

1 - позивачу в Електронний кабінет

2 - представнику позивача Рудзею Ю.В. в Електронний кабінет

3 - відповідачу в Електронний кабінет