11.12.2025Справа № 910/8839/25
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "СК БЕРЕГА"
про ухвалення додаткового рішення
у справі № 910/8839/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СК БЕРЕГА"
до Приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "УКРРІЧФЛОТ"
про стягнення 836 257,61 грн
Суддя Удалова О.Г.
Без виклику представників сторін
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
У провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа № 910/8839/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СК БЕРЕГА" до Приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "УКРРІЧФЛОТ" про стягнення 836 257,61 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.11.2024 позов задоволено повністю.

24.11.2025 через підсистему "Електронний суд" до Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про ухвалення додаткового рішення з проханням стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 45 000,00 грн.

Ухвалою суду від 01.12.2025 постановлено прийняти до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СК БЕРЕГА" про стягнення судових витрат; встановлено відповідачу строк для подання письмових пояснень чи заперечень стосовно клопотання про ухвалення додаткового рішення про розподіл понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу до 10.12.2025 (включно).

09.12.2025 від відповідача надійшли заперечення, в яких останній просить зменшити розмір витрат на правничу допомогу позивача до 10 000,00 грн. Вказані заперечення мотивовані тим, що предметом розгляду у даній справі є стягнення заборгованості з відповідача за договором агентування. Дана категорія справ не відноситься до категорії складних справ, які потребують оцінки та опрацювання значного об`єму нормативних документів, доказів та судової практики, тому витрачений на аналіз чинного законодавства, судової практики та підготовки позовної заяви час, при належному рівні професійної юридичної підготовки та правової кваліфікації адвоката, не міг бути тривалим, а сама підготовка матеріалів у даній справі не мала викликати складнощів.

Крім того, відповідач зазначає, що справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання), що доводить низький рівень складності даної справи, а також свідчить про те, що час, витрачений представником Позивача на надання правової допомоги, був меншим, ніж мало б врахувати АО при оцінці вартості послуг у момент укладання Додаткової угоди № 1 від 02.07.2025 та Договору про надання правової допомоги від 23.06.2025 № 23/06/2025/АО від 24.11.2025, оскільки участь у судових засіданнях адвоката мала бути врахована при укладанні угод. Стягнення витрат на правничу допомогу у заявленому розмірі з Відповідача значною мірою створює надмірний тягар для останнього, що не узгоджується з принципом справедливості та розподілу таких витрат, у зв`язку з чим заявлені суми витрат за надання професійної правничої допомоги мають бути знижені.

Згідно з ч. 8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ст.244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Приймаючи додаткове рішення у справі № 910/8839/25, суд виходив з наступного.

Так, у позові вказувалось, що попередній (орієнтовний) розмір витрат на правничу допомогу буде складати 45 000,00 грн.

У заяві від 24.11.2025 позивач просив покласти на відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 45 000,00 грн.

Частиною 1 статті 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

На підтвердження понесення витрат позивачем до заяви про ухвалення додаткового рішення додані:

- договір про надання професійної правової допомоги від 23.06.2025 № 23/06/2025/АО, укладений між ТОВ «СК БЕРЕГА» (позивач) та Адвокатським об`єднанням «Ін Траст» (об`єднання);

- додаткова угода № 1 від 02.07.2025 до вказаного договору;

- акт прийому-передачі правової допомоги від 24.11.2025.

Оцінивши доводи позивача та заперечення відповідача, а також дослідивши надані суду докази понесення позивачем витрат на правничу допомогу, суд вказує наступне.

Згідно з положеннями ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до укладеного між позивачем та об`єднанням договору про надання професійної правової допомоги № 23/06/2025АО від 23.06.2025 останнє зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги Клієнту на умовах і в порядку, визначених договором.

Згідно п. 1.4. Договору вид правової допомоги, обсяг конкретного виду правової допомоги, порядок та умови її надання, а також порядок оплати правової допомоги Клієнтом можуть визначатись в Додаткових угодах.

У межах Договору сторонами укладено Додаткову угоду № 1 від 02.07.2025, відповідно до якої Адвокатське об`єднання взяло на себе зобов`язання надавати правову допомогу, пов`язану із стягненням заборгованості за договором № б/н від 01.01.2024 про надання послуг з морського агентування в судах першої та апеляційної інстанції із наданням обсягу прав і повноважень, який має сторона у справі. Додатковою угодою встановлено, що Гонорар за надану правову допомогу під час розгляду справи в суді першої інстанції становить у фіксованому розмірі 45 000,00 гривень, який сплачується Клієнтом після підписання Додаткової угоди № 1.

Згідно з Актом прийому-передачі правової допомоги від 24.11.2025 об`єднання надало, а клієнт (позивач) прийняв правову допомогу з: вивчення матеріалів справи та формування правової позиції, підготовки позовної заяви, розрахунку суми штрафних санкцій за прострочення виконання грошового зобов`язання з урахуванням часткового виконання зобов`язань, подачі позовної заяви до Господарського суду м. Києва, ознайомлення із відзивом на позов, поданим представником Відповідача, підготовки та направлення відповіді на відзив.

Розглянувши надані позивачем докази, суд вказує про наступне.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні, а також порядок і умови надання правової допомоги, права й обов`язки адвокатів визначаються Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Згідно з п.п. 4, 6 ст. 1 вказаного Закону договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Інші види правничої допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушення, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення. Не належить до інших видів правничої допомоги лобіювання, що здійснюється відповідно до Закону України "Про лобіювання".

Згідно зі ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (аналогічний висновок викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, постанові Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 159/583/19).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (такий висновок міститься в п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, в п. 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, п. 24 додаткової постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.02.2022 у справі № 903/326/21).

Водночас, у пункті 6.1 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 вказано, що "під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору.

Суд з урахуванням конкретних обставин, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи".

При встановленні розміру гонорару, як вказано у вищевказаній постанові Верховного Суду, можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23.01.2014 (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - ухвалення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.

Суд погоджується з доводами відповідача щодо того, що стягнення витрат на правничу допомогу у заявленому розмірі (45 000,00 грн) з відповідача значною мірою створює надмірний тягар для останнього, що не узгоджується з принципом справедливості та пропорційності розміру гонорару відповідно до заявлених вимог з огляду на наступне.

Предметом спору у даній справі були вимоги позивача до відповідача, які виникли на підставі за договору агентування, при цьому дана категорія справ не відноситься до категорії складних справ, які потребують оцінки та опрацювання значного об`єму нормативних документів, доказів та судової практики та при належному рівні професійної юридичної підготовки та правової кваліфікації адвоката, час витрачений на підготовку позовної заяви та відповіді на відзивне міг бути тривалим, а сама підготовка матеріалів у даній справі не мала викликати складнощів.

Крім того, справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання), що також свідчить, що час витрачений представником позивача на надання правової допомоги не є тривалим.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат відповідача на правничу допомогу до 15 000,00 грн, решта витрат позивача на правничу допомогу залишаються за позивачем.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СК БЕРЕГА" про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "УКРРІЧФЛОТ" (04071, м. Київ, вул. Електриків, 8, код 00017733) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СК БЕРЕГА" (68600, Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Свято-Нікольська, 61А, код 40047154) втрати на правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн (п`ятнадцять тисяч грн 00 коп.).

3. В іншій частині заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "СК БЕРЕГА" відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення (ухвала), якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено 11.12.2025.

Суддя О.Г. Удалова