УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

м. Київ

08.12.2025справа №910/15040/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., розглянувши

заяву заступника Генерального прокурора Крима Максима Юрійовича Офісу Генерального прокурора (вул. Різницька, буд. 13/15, м. Київ, 01011; ідентифікаційний код 00034051; далі - Прокуратура) про забезпечення позову

у справі № 910/15040/25

за позовом Прокуратури в інтересах держави в особі Київської міської ради (вул. Хрещатик, буд. 36, м. Київ, 01044; ідентифікаційний код 22883141)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніон Девелопмент Груп» (Набережно-рибальська Дорога, буд. 3, прим. 9.1, м. Київ, 04176; ідентифікаційний код 40097823),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Департамент економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (вул. Хрещатик, буд. 36, м. Київ, 01001; ідентифікаційний код 04633423),

про стягнення 6 199 189,71 грн,

без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

Прокуратура в інтересах держави в особі Київської міської ради (далі - КМР) звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніон Девелопмент Груп» (далі - Товариство): 5 061 849,16 грн безпідставно збережених грошових коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту; 241 393,25 грн 3% річних і 895 947,30 грн втрат від інфляції, а всього 6 199 189,71 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що:

- із відомостей, що містяться на порталі Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (вебсайт «e-construction.gov.ua»), встановлено, що 06.06.2017 замовнику будівництва (Товариству) видано дозвіл №КВ87 на початок будівельних робіт житлово-офісної будівлі з паркінгом на вул. Володимирській, 86 (літ. А), у Голосіївському районі м. Києва;

- такий дозвіл наданий на будівництво на земельну ділянку з кадастровим номером: :72:147:0023 загальною площею 0,1289 га, яка перебувала у користуванні відповідача під час здійснення будівництва; цільове призначення зазначеної земельної ділянки визначено - землі житлової та громадської забудови;

- Товариству видано сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів від 18.03.2024 №КВ44 із зазначенням терміну будівництва з 06.06.2017 по 10.02.2024;

- згідно з сертифікатом №КВ44 прийнято в експлуатацію об`єкт будівництва «Нове будівництво житлово-офісної будівлі з паркінгом на вул. Володимирській, 86 (літ. А) у Голосіївському районі м. Києва»;

- відповідно до техніко-економічних показників такого будівництва об`єкт належить до житлової забудови, оскільки відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд зазначений код ДК 1122.1 - «Будинки багатоквартирні масової забудови», із загальною площею будівлі 10 171,3 кв.м та належить до категорії нового будівництва;

- у сертифікаті про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів від 18.03.2024 №КВ44 містяться відомості про проведення під час будівництва експертизи, у межах якої досліджувалися питання експлуатаційної безпеки, санітарного і епідеміологічного благополуччя населення, екології, охорони праці, створення умов для безперешкодного доступу осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення, а також інженерного забезпечення;

- у зазначеному сертифікаті наявна інформація про звільнення замовника будівництва від обов`язку сплати коштів пайової участі на підставі пункту 13 розділу I Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» від 29.09.2019 № 132-ІХ (далі - Закон №132-ІХ);

- проте відсутні підстави для звільнення Товариства як замовника будівництва від сплати коштів пайової участі у розвитку інфраструктури міста Києва;

- як вбачається з листа Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації; далі - Департамент) від 21.10.2025 №050/08-4227, відповідач не уклав договір про пайову участь і не сплатив відповідні кошти до бюджету позивача, у тому числі на виконання вимог Закону №132-IX, що свідчить про порушення встановленого обов`язку;

- оскільки Товариство не виконало передбачені законодавством зобов`язання щодо звернення до органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі, укладання договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту та сплати пайової участі, то Прокуратура змушена звернутися до суду з даним позовом про стягнення з Товариства 5 061 849,16 грн безпідставно збережених грошових коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, 241 393,25 грн 3 % річних та 895 947,30 грн втрат від інфляції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження; залучено до участі у справі Департамент як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача.

Прокуратура 04.12.2025 подала суду заяву про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходи до забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства як в національній валюті (гривні), так і в іноземній, що розміщені на відкритих рахунках у банківських або інших фінансово-кредитних установах, у тому числі інших державах, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення ухвали про забезпечення позову та належать Товариству, у межах суми позовних вимог на загальну суму 6 199 189,71 грн.

Згідно зі статтею 136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною четвертою статті 137 ГПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з частиною першою статті 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до пункту 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» (далі - Постанова №16) у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заяву мотивовано тим, що: відповідач тривалий час не виконує зобов`язання, встановленого законом, внаслідок чого утворилася заборгованість на велику суму - 6 199 189,71 грн; зазначеними діями Товариство завдає істотної шкоди інтересам держави, оскільки таким чином держава позбавлена можливості вирішити питання про використання цих коштів на зміцнення обороноздатності держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України; подаючи фінансову звітність, боржники звітують про отримані ними доходи та не вживають заходів для погашення заборгованості; відтак, відповідач має можливість у будь-який момент відчужити власні кошти та/або майно, що надалі унеможливить виконання рішення суду у даній справі та призведе до недосягнення цілей господарського судочинства щодо ефективного захисту порушених інтересів держави.

Абзацом першим пункту 3 Постанови №16 встановлено, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Згідно з абзацами другим і третім пункту 3 Постанови №16 достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, оскільки Прокуратурою документально не підтверджено, тобто не доведено, що грошові кошти у сумі 6 199 189,71 грн (5 061 849,16 грн безпідставно збережених грошових коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту; 241 393,25 грн 3% річних; 895 947,30 грн втрат від інфляції), які Прокуратура просить стягнути з Товариства, можуть зменшитися або зникнути на момент виконання рішення суду у разі задоволення позову, то заява Прокуратури задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини шостої статті 160 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 136, 137, 138, 139, 140, 234 та 235 ГПК України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви заступника Генерального прокурора Крима Максима Юрійовича Офісу Генерального прокурора (вул. Різницька, буд. 13/15, м. Київ, 01011; ідентифікаційний код 00034051) про забезпечення позову у справі №910/15040/25.

Ухвала набрала законної сили 08.12.2025 та може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її підписання до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя Оксана Марченко