СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 року м. Харків Справа № 922/3532/24

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Тихий П.В., суддя Шутенко І.А.,

за участю секретаря судового засідання Голозубової О.І.,

за участю представників:

від позивача (апелянта) - Колеснікова А.А. - в порядку самопредставництва;

від відповідача - Дикань О.М. - в порядку самопредставництва;

від третьої особи - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Краматорської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, Донецька область, м. Краматорськ, (вх.№2433 Х/1) на рішення господарського суду Харківської області від 15.10.2025 у справі №922/3532/24 (суддя Пономаренко Т.О., ухвалене в м. Харків, дата складення повного тексту - 27.10.2025)

за позовом: Краматорської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, Донецька область, м. Краматорськ,

до відповідача: Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Харків,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Спеціалізованого комунального підприємства "Ритуальна служба" Краматорської міської ради, Донецька область, м. Краматорськ,

про визнання недійсним рішення,-

ВСТАНОВИВ:

04.10.2024 Краматорська міська військова адміністрація Краматорського району Донецької області звернулась до господарського суду Харківської області з позовом до Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, в якому просила суд визнати недійсним рішення Адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 14.08.2024 №70/150-р/к у справі 3/03-24-23, яким визнано дії Краматорської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, які полягають у прийнятті розпорядження від 10.09.2022 №33 "Про встановлення порядку огляду трупа працівниками закладів охорони здоров`я Краматорської територіальної громади", яким передбачено транспортування тіл померлих з місця смерті до Комунального некомерційного підприємства "Міська лікарня №3" Краматорської міської ради виключно Спеціалізованим комунальним підприємством "Ритуальна служба", порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим частиною першою статті 15, пунктом 3 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних дій органів влади, які можуть призвести до усунення конкуренції на ринку ритуальних послуг, передбачених Необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг, в територіальних межах міста Краматорськ Донецької області, а також зобов`язано Краматорську міську військову адміністрацію Краматорського району Донецької області припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції, наведене в пункті 1 резолютивної частини цього рішення, про що у 3-місячний строк з дня отримання рішення повідомити Відділення з наданням копій підтверджуючих документів

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що оскаржуване Рішення АМК є незаконним, та як наслідок підлягає скасуванню з тих підстав, що при визначенні повноважень Краматорської міської військової адміністрації у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції відповідач помилково послався на положення Закону України Про військово-цивільні адміністрації, який визначає організацію, повноваження і порядок діяльності військово-цивільних адміністрацій.

Так, відповідно до положень частини 1 статті 4 Закону України Про правовий режим воєнного стану на територіях, на яких введено воєнний стан, для забезпечення дії Конституції України та законів України, забезпечення разом із військовим командуванням запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, оборони, цивільного захисту, громадської безпеки і порядку, захисту критичної інфраструктури, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян можуть утворюватися тимчасові державні органи - військові адміністрації.

Відповідно до частини 9 статті 4 зазначеного Закону, у зв`язку із утворенням військових адміністрацій населених пунктів повноваження військово-цивільних адміністрацій цих населених пунктів припиняються з дня початку здійснення відповідною військовою адміністрацією своїх повноважень.

Отже, військово-цивільні адміністрації та військові адміністрації не є тотожними органами та при введенні правового режиму воєнного стану утворюються саме військові адміністрації населених пунктів, а військово-цивільні адміністрації цих населених пунктів припиняють свої повноваження.

Крім того, в межах Краматорської міської територіальної громади ніколи не утворювалось військово-цивільної адміністрації населеного пункту. Отже, Закон України Про військово-цивільні адміністрації не регулює питання діяльності позивача, а тому посилання на його норми в оскаржуваному рішенні має наслідком неправильне застосування норм матеріального права.

Окрім викладеного, позивач зазначав, що оскаржуване Рішення АМКУ ґрунтується на тому, що прийняття розпорядження №33, а саме пункту 5, відповідно до якого транспортування тіл померлих з місця смерті до місця їх огляду у приміщенні патологоанатомічного відділення КНП Міська лікарня № 3 здійснюється транспортом СКП Ритуальна служба Краматорської міської ради, могло призвести до усунення конкуренції на ринку ритуальних послуг.

В пункті 57 оскаржуваного рішення, відповідач дійшов висновку про те, що позивач прийнявши розпорядження, надав СКП Ритуальна служба КМР виключне право на здійснення транспортування тіл з місця смерті до місця огляду. Проте, вказаний висновок є безпідставним, з огляду на те, що виконання відповідного заходу на безкоштовній основі є не правом СКП Ритуальна служба, а обов`язком вказаного підприємства, та не повинно розцінюватись як господарська функція СКП Ритуальна служба КМР оскільки не є ритуальною послугою.

Рішенням господарського суду Харківської області від 05.12.2024 у справі №922/3532/24, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 02.04.2025, позов задоволено; визнано недійсним рішення адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 14.08.2024 №70/150-р/к у справі №3/03-24-23; стягнуто зі Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на користь Краматорської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області 3028,00грн. судового збору.

Відповідні висновки місцевого господарського суду, з якими погодився суд апеляційної інстанції, з посиланням на положення статей 1, 4, 15, 50 Закону України Про захист економічної конкуренції, статей 4, 10 Закону України Про правовий режим воєнного стану, статті 15 Закону України Про центральні органи виконавчої влади, а також постанови Верховної Ради України Про здійснення начальниками військових адміністрацій населених пунктів у Донецькій області повноважень, передбачених частиною другою статті 10 Закону України Про правовий режим воєнного стану від 30.08.2022 відповідно до частини другої статті 10 Закону України Про правовий режим воєнного стану мотивовані тим, що спірне розпорядження Краматорської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області від 10.09.2022 №33 "Про встановлення порядку огляду трупа працівниками закладів охорони здоров`я Краматорської територіальної громади", яким передбачено транспортування тіл померлих з місця смерті до Комунального некомерційного підприємства "Міська лікарня №3" Краматорської міської ради виключно Спеціалізованим комунальним підприємством "Ритуальна служба" прийнято начальником Краматорської міської військової адміністрації, здійснюючи повноваження органів місцевого самоврядування Краматорської міської ради.

Крім того, судом було зазначено про те, що транспортування тіл померлих до моргу є не ритуальною послугою, а обов`язком співробітників поліції і виконується останніми чи спеціалізованими бригадами інших служб.

Отже, розпорядження №33 від 10.09.2022 не регулює питання надання ритуальних послуг, якими, відповідно до статті 2 Закону України Про поховання та похоронну справу, є послуги, пов`язані з організацією поховання та облаштування місця поховання та жодним чином не обмежує прав осіб, якi виявили бажання здійснити поховання на обрання виконавця цих послуг.

Краматорська територіальна громада, на час прийняття спірного розпорядження, згідно Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 23.08.2022, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75 (в редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 26.08.2022 №193), віднесена до територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій.

При прийняті спірного розпорядження, позивач керувався нормами Порядку взаємодії між органами та підрозділами Національної поліції України, закладами охорони здоров`я України та органами прокуратури України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України та Офісу Генерального Прокурора України № 177/450/46 від 09.03.2022, а також положеннями статей 10, 15 Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

З огляду на вищевикладене, місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що розпорядження начальника Краматорської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області Про встановлення порядку огляду трупа працівниками закладів охорони здоров`я Краматорської територіальної громади від 10.09.2022 № 33 є обґрунтованим, винесеним на підставі норм чинного законодавства, у межах повноважень, у спосіб передбачений законодавством, задля безпеки життя громадян України.

Отже, рішення від 14.08.2024 №70/150-р/к у справі 3/03-24-23 Адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України було прийнято з неповним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні, обставинам справи, а також неправильним застосування норм матеріального та процесуального права, що свідчить про наявність правових підстав для визнання його недійсним.

Постановою Верховного Суду від 01.07.2025 закрито касаційне провадження за касаційною скаргою Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на рішення господарського суду Харківської області від 05.12.2024 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 02.04.2025 у справі №922/3532/24 з підстави касаційного оскарження судових рішень, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України; задоволено частково касаційну скаргу Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на рішення господарського суду Харківської області від 05.12.2024 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 02.04.2025 у справі №922/3532/24 в частині підстави, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 287 господарського процесуального кодексу України; рішення господарського суду Харківської області від 05.12.2024 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 02.04.2025 у справі №922/3532/24 скасовано; справу передано на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

Верховний Суд, переглядаючи рішення першої та апеляційної інстанції зазначив, що суди попередніх інстанцій скасовуючи Рішення АМК зосередились на правовій природі виданого Адміністрацією розпорядження, проте залишили поза увагою те, яким чином таке розпорядження вплинуло на конкуренцію у регіоні, щодо реалізації послуг передбачених Необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг (зокрема через те, що Ритуальна служба перша прибувала на місце смерті та пропонувала надати свої ритуальні послуги). Судами не враховано те, що сама по собі відповідність дій суб`єктів господарювання цивільному, господарському законодавству не може автоматично свідчити про дотримання ними норм та вимог антимонопольного законодавства (близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду зі справ № 904/5842/20, № 910/267/20). Органи державної влади у межах своїх повноважень (дискреційних повноважень) повинні враховувати положення статті 25 Господарського кодексу України та сприяти розвитку конкуренції та не допускати порушення антимонопольного законодавства.

За результатами нового розгляду, рішенням господарського суду Харківської області від 15.10.2025 у справі №922/3532/24 в задоволенні позову відмовлено, з тих підстав, що прийняття Краматорською міською військовою адміністрацією розпорядження "Про встановлення порядку огляду трупа працівниками закладів охорони здоров`я Краматорської територіальної громади" №33 від 10.09.2022 стосовно надання СКП "Ритуальна служба" КМР виключних повноважень щодо транспортування тіл померлих з місця смерті до бюро судово-медичних експертиз та патологоанатомічних установ призвело до зміни структури ринку ритуальних послуг, передбачених Необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг, в територіальних межах міста Краматорськ Донецької області.

При цьому, СКП "Ритуальна служба" КМР набуло ринкової влади не за рахунок власних досягнень, а внаслідок прийняття Краматорською міською військовою адміністрацією вказаного Розпорядження.

Отже, внаслідок отримання виключного права на здійснення транспортування тіл померлих з місця смерті до бюро судово-медичних експертиз та патологоанатомічних установ СКП "Ритуальна служба" КМР отримало можливість відразу після прибуття на місце смерті укладати з особами, що зобов`язалися поховати померлого, договір-замовлення на організацію та проведення поховання померлого, надання ритуальних послуг, передбачених Необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг та реалізації предметів ритуальної належності.

Таким чином, дії Краматорської міської військової адміністрації, що полягають у прийнятті розпорядження "Про встановлення порядку огляду трупа працівниками закладів охорони здоров`я Краматорської територіальної громади" №33 від 10.09.2022, яким передбачено транспортування тіл померлих з місця смерті до патологоанатомічного відділення Комунального некомерційного підприємства "Міська лікарня №3" КМР виключно Спеціалізованим комунальним підприємством "Ритуальна служба", можуть призвести до усунення конкуренції на ринку ритуальних послуг, передбачених Необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг, в територіальних межах міста Краматорськ Донецької області.

Господарський суд першої інстанції зауважив на тому, що транспортування тіл померлих з місця смерті до бюро судово-медичних експертиз та патологоанатомічних установ не входить до складу Необхідного мінімального переліку окремих видів ритуальних послуг, проте вказані обставини впливають на такий ринок, оскільки є його невід`ємною частиною.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що при прийнятті оскаржуваного рішення від 14.08.2024 №70/150-р/к Адміністративна колегія Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України діяла в межах своїх дискреційних повноважень, в порядок та спосіб, встановлений законом, а висновки, викладені в оскаржуваному рішенні відповідають фактичним обставинам справи та є обґрунтованими, у зв`язку із чим, підстави для його скасування відсутні.

Краматорська міська військова адміністрація Краматорського району Донецької області з рішенням суду першої інстанції не погодилась та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення господарського суду Харківської області від 15.10.2025 у справі №922/3532/24 та прийняти нове рішення, яким визнати недійсним рішення Адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 14.08.2024 № 70/150-р/к у справі 3/03-24-23.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що при ухваленні оскаржуваного рішення місцевим господарським судом не було надано належної правової оцінки всім обставинам справи, а також наданим позивачем доводам та доказам, що призвело до передчасного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Скаржник звертає увагу суду на те, що суд першої інстанції, повторно розглядаючи справу після скасування рішень попередніх інстанцій судом касаційної інстанції, формально врахував позицію Верховного Суду лише частково.

Верховний Суд у постанові від 01.07.2025 наголосив, що суди при первісному розгляді надмірно зосередились на питанні повноважень військової адміністрації, при цьому залишили поза увагою питання належності та допустимості доказів, які, на думку відповідача, свідчать про порушення конкурентного законодавства.

Крім того, Антимонопольний комітет, реалізуючи свої дискреційні повноваження, повинен був довести не просто потенційну можливість порушення конкуренції, а наявність реального впливу на конкурентне середовище. Натомість він спирається на

припущення. Більше того, навіть у межах закону Про захист економічної конкуренції, Комітет мав можливість застосувати рекомендаційні механізми (стаття 46 Закону), натомість обрав найбільш жорсткий підхід, не обґрунтувавши це належними доказами.

Окрім викладеного, апелянт звертає увагу суду на те, що доцільність або недоцільність прийняття Краматорською міською військовою адміністрацією розпорядження "Про встановлення порядку огляду трупа працівниками закладів охорони здоров`я Краматорської територіальної громади" №33 від 10.09.2022 не є предметом повноважень Антимонопольного комітету.

Він не є органом, уповноваженим оцінювати доцільність управлінських рішень військових адміністрацій в умовах воєнного стану. Його завданням є контроль за дотриманням саме законодавства про економічну конкуренцію, а не аналіз мотивів чи безпекових передумов видання розпорядчих актів.

Якщо ж аналізувати цю сторону справи, то слід визнати, що Розпорядження №33 було прийнято з метою недопущення соціального напруження, забезпечення належного санітарного стану та організації транспортування тіл померлих в умовах надзвичайної безпекової ситуації, коли приватні перевізники не працювали, а також особливостей режиму роботи медичних закладів в умовах дії правового режиму воєнного стану.

Також, на думку апелянта, оскаржуване рішення ухвалене без урахування правових висновків, які містяться в судовій практиці Верховного Суду щодо допустимих меж дій Антимонопольного комітету України при ухваленні рішень за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, викладених у постановах від 15.07.2021 у справі № 904/4598/20, від 03.02.2022 у справі № 910/15183/20, в яких Суд вказав, що рішення Антимонопольного

комітету у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції не можуть базуватися на висновках, що мають переважно ймовірнісний характер, і на зроблених припущеннях, а мають бути засновані тільки на беззаперечно встановлених фактах.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.11.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною Краматорської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області на рішення господарського суду Харківської області від 15.10.2025 у справі №922/3532/24; встановлено сторонам у справі строк для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі; встановлено сторонам у справі строк для подання заяв і клопотань - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали; призначено справу до розгляду на 03.12.2025 о 14:00 годині.

02.12.2025 відповідачем подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№13924), в якому просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги Краматорської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, рішення господарського суду Харківської області від 15.10.2025 у справі №922/3532/24 залишити без змін.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 03.12.2025 представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, скасувати рішення господарського суду Харківської області від 15.10.2025 у справі №922/3532/24 та прийняти нове рішення, яким визнати недійсним рішення Адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 14.08.2024 № 70/150-р/к у справі 3/03-24-23.

Представник відповідача заперечив проти вимог апеляційної скарги, просив відмовити в її задоволенні, рішення господарського суду Харківської області від 15.10.2025 у справі №922/3532/24 залишити без змін.

Враховуючи, що представники сторін з`явились в судове засідання та надали пояснення в обґрунтування своїх вимог та заперечень, а третя особа була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги враховуючи наступне.

Відповідно до Кримінального процесуального кодексу України, Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я", Закону України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні та з метою врегулювання порядку взаємодії між органами та підрозділами Національної поліції України, закладами охорони здоров`я та органами прокуратури України при встановленні факту смерті людини під час воєнного стану на території України, було прийнято спільний Наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України та Офісу Генерального Прокурора України № 177/450/46 від 09.03.2022 "Про затвердження Порядку взаємодії між органами та підрозділами Національної поліції України, закладами охорони здоров`я та органами Прокуратури України при встановленні факту смерті людини під час воєнного стану на території України".

Відповідно до пункту другого даного Порядку до завершення воєнного стану в Україні зупинено дію попереднього нормативного акту (Наказу Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України, Генеральної прокуратури України від 29 вересня 2017 року №807/1193/279), який регулював дані правовідносини. Наразі чинний порядок є єдиним нормативним актом, що регулює порядок встановлення факту смерті людини та огляду тіла померлого на місці смерті.

Указом Президента України від 04.07.2022 №469/2022 утворено Краматорську міську військову адміністрацію (надалі - Адміністрація), як тимчасовий державний орган на період дії воєнного стану.

Розпорядженням Президента України від 04.07.2022 №121/2022-рп начальником Краматорської міської військової адміністрації призначено Гончаренка Олександра Васильовича.

На підставі постанови Верховної Ради України від 30.08.2022 №2542-IX начальник Адміністрації Гончаренко О.В. на період дії воєнного стану та протягом 30 днів з моменту його скасування чи припинення здійснює повноваження Краматорської міської ради, її виконавчого комітету та Краматорського міського голови.

Спеціалізоване комунальне підприємство "Ритуальна служба" Краматорської міської ради створене органом місцевого самоврядування Краматорською міською радою відповідно до статті 9 Закону України "Про поховання та похоронну справу". Основною діяльністю підприємства є здійснення організації поховання померлих і надання ритуальних послуг, передбачених Необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 19.11.2003 №193 та ритуальних послуг, не передбачених цим переліком, реалізація та виготовлення предметів ритуальної належності, утримання та ремонт кладовищ, транспортування тіл померлих до моргу.

Як встановлено господарським судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 10.09.2022 начальником Краматорської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області було прийнято розпорядження "Про встановлення порядку огляду трупа працівниками закладів охорони здоров`я Краматорської територіальної громади" №33 (т.1 а.с.110), відповідно до якого:

1. Визначено місцем огляду трупів приміщення патологоанатомічного відділення Комунального некомерційного підприємства "Міська лікарня №3" Краматорської міської ради. Огляд трупів проводити співробітниками патологоанатомічного відділення Комунального некомерційного підприємства "Міська лікарня №3".

2. При наявності ознак насильницької смерті ухвалено трупи передавати на проведення судово-медичної експертизи.

3. При відсутності ознак насильницької смерті, що встановлюється після огляду трупа, за наявності можливості видачі лікарської довідки про смерть, лікарям Комунального неприбуткового підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги №1" Краматорської міської ради видавати відповідну довідку.

4. При відсутності можливості видачі лікарської довідки про смерть лікарям Комунального неприбуткового підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги №1" для встановлення причини смерті проводити патологоанатомічний розтин та видавати відповідне лікарське свідоцтво про смерть.

5. Транспортування трупів до місця огляду трупів патологоанатомічного відділення Комунального некомерційного підприємства "Міська лікарня №3", здійснювати виключно транспортом та співробітниками Спеціалізованого комунального підприємства "Ритуальна служба" Краматорської міської ради на підставі наявності довідки про огляд трупа співробітниками національної поліції або направлення на патологоанатомічний розчин.

6. Патологоанатомічному відділенню Комунального некомерційного підприємства "Міська лікарня №3" приймати тіла померлих виключно від Спеціалізованого комунального підприємства "Ритуальна служба" Краматорської міської ради на підставі наявних відповідних документів від співробітників національної поліції довідки, направлення на судово-медичну експертизу, протоколу, тощо.

7. Контроль за виконанням даного розпорядження покласти на відділ охорони здоров`я Краматорської міської ради.

14.08.2024 за результатами розгляду справи №3/03-24-23 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції Адміністративною колегією Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України було прийняте рішення №70/150-р/к (т.1 а.с.144-150), яким постановлено:

- визнати дії Краматорської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, які полягають у прийнятті розпорядження від 10.09.2022 №33 "Про встановлення порядку огляду трупа працівниками закладів охорони здоров`я Краматорської територіальної громади", яким передбачено транспортування тіл померлих з місця смерті до Комунального некомерційного підприємства "Міська лікарня №3" Краматорської міської ради виключно Спеціалізованим комунальним підприємством "Ритуальна служба", порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим частиною першою статті 15, пунктом 3 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних дій органів влади, які можуть призвести до усунення конкуренції на ринку ритуальних послуг, передбачених Необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг, в територіальних межах міста Краматорськ Донецької області;

- зобов`язано Краматорську міську військову адміністрацію Краматорського району Донецької області припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції, наведене в пункті 1 резолютивної частини цього рішення, про що у 3-місячний строк з дня отримання рішення повідомити Відділення з наданням копій підтверджуючих документів.

З пункту 1 Рішення АМК вбачається, що до Територіального відділення АМК надійшли заяви про порушення законодавства про захист економічної конкуренції фізичних осіб Тетяни Деменюк, Олександра Верещагіна, колективна заява ФОП Савєльєвої Н.А., ФОП Мартинова С.В.

В пункті 47 Рішення АМК зазначено про те, що транспортування тіл померлих з місця смерті до бюро судово-медичних експертиз та патологоанатомічних установ не входить до складу Необхідного мінімального переліку окремих видів ритуальних послуг та впливає на ринок ритуальних послуг, передбачених Необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг.

Територіальне відділення АМК, згідно пункту 88 Рішення, обґрунтовує власний висновок тим, що Адміністрація прийняла розпорядження, яким передбачено виключне право Ритуальної служби на транспортування тіл померлих з місця смерті до Комунального некомерційного підприємства "Міська лікарня №3" Краматорської міської ради (далі - КНП "Міська лікарня № 3" КМР), що, у свою чергу, може призвести до усунення конкуренції на ринку ритуальних послуг, передбачених Необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг, в територіальних межах міста Краматорськ Донецької області.

Таким чином, дії Адміністрації, які полягають у прийнятті розпорядження, яким передбачено транспортування тіл померлих з місця смерті до КНП "Міська лікарня №3" КМР виключно Ритуальною службою, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим частиною першою статті 15, пунктом 3 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних дій органів влади, які можуть призвести до усунення конкуренції на ринку ритуальних послуг, передбачених Необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг, в територіальних межах міста Краматорськ Донецької області (пункт 89 Рішення).

Звертаючись до суду з відповідним позовом, позивач зазначав, що вказане Рішення АМК є незаконним, та як наслідок підлягає визнанню недійсним з тих підстав, що при визначенні повноважень Краматорської міської військової адміністрації у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції відповідач помилково послався на положення Закону України Про військово-цивільні адміністрації, який визначає організацію, повноваження і порядок діяльності військово-цивільних адміністрацій.

Так, відповідно до положень частини 1 статті 4 Закону України Про правовий режим воєнного стану на територіях, на яких введено воєнний стан, для забезпечення дії Конституції та законів України, забезпечення разом із військовим командуванням запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, оборони, цивільного захисту, громадської безпеки і порядку, захисту критичної інфраструктури, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян можуть утворюватися тимчасові державні органи - військові адміністрації.

Відповідно до частини 9 статті 4 зазначеного Закону, у зв`язку із утворенням військових адміністрацій населених пунктів повноваження військово-цивільних адміністрацій цих населених пунктів припиняються з дня початку здійснення відповідною військовою адміністрацією своїх повноважень.

Отже, військово-цивільні адміністрації та військові адміністрації не є тотожними органами та при введенні правового режиму воєнного стану утворюються саме військові адміністрації населених пунктів, а військово-цивільні адміністрації цих населених пунктів припиняють свої повноваження.

Крім того, в межах Краматорської міської територіальної громади ніколи не утворювалось військово-цивільної адміністрації населеного пункту. Отже, Закон України Про військово-цивільні адміністрації не регулює питання діяльності позивача, а тому посилання на його норми в оскаржуваному рішенні має наслідком неправильне застосування норм матеріального права.

Окрім викладеного, позивач зазначав, що оскаржуване Рішення АМКУ ґрунтується на тому, що прийняття розпорядження №33, а саме пункту 5, відповідно до якого транспортування тіл померлих з місця смерті до місця їх огляду у приміщенні патологоанатомічного відділення КНП Міська лікарня № 3 здійснюється транспортом СКП Ритуальна служба КМР, могло призвести до усунення конкуренції на ринку ритуальних послуг.

В пункті 57 оскаржуваного рішення, відповідач дійшов висновку про те, що позивач прийнявши розпорядження, надав СКП Ритуальна служба КМР виключне право на здійснення транспортування тіл з місця смерті до місця огляду. Проте, вказаний висновок є безпідставним, з огляду на те, що виконання відповідного заходу на безкоштовній основі є не правом СКП Ритуальна служба КМР, а обов`язком вказаного підприємства, та не повинно розцінюватись як господарська функція СКП Ритуальна служба КМР оскільки не є ритуальною послугою.

Вказані обставини і стали підставою для звернення 04.10.2024 Краматорської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області до господарського суду Харківської області з позовом до Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнати недійсним рішення Адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 14.08.2024 №70/150-р/к у справі 3/03-24-23 (т.1 а.с.1-36).

Рішенням господарського суду Харківської області від 05.12.2024, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 02.04.2025 у справі №922/3532/24, позов задоволено; визнано недійсним рішення адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 14.08.2024 №70/150-р/к у справі №3/03-24-23; стягнуто зі Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на користь Краматорської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області 3028,00грн. судового збору (т.1 а.с.256-267, т.2 а.с.213-225).

Постановою Верховного Суду від 01.07.2025 у справі №922/3532/24 закрито касаційне провадження за касаційною скаргою Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на рішення господарського суду Харківської області від 05.12.2024 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 02.04.2025 у справі №922/3532/24 з підстави касаційного оскарження судових рішень, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України; , задоволено частково касаційну скаргу Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на рішення господарського суду Харківської області від 05.12.2024 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 02.04.2025 у справі №922/3532/24 в частині підстави, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 287 господарського процесуального кодексу України; рішення господарського суду Харківської області від 05.12.2024 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 02.04.2025 у справі №922/3532/24 скасовано; справу передано на новий розгляд до господарського суду Харківської області (т.3 а.с.179-190).

За результатами нового розгляду, рішенням господарського суду Харківської області від 15.10.2025 у даній справі в задоволенні позову відмовлено, з підстав викладених вище (т.4 а.с.125-142).

Дослідивши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим господарським судом норм законодавства, судова колегія дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Предметом розгляду у даній справі є визнання недійсним рішення адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 14.08.2024 №70/150-р/к, у справі 3/03-24-23, яким визнано дії Краматорської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, що полягають у прийнятті розпорядження від 10.09.2022 №33 "Про встановлення порядку огляду трупа працівниками закладів охорони здоров`я Краматорської територіальної громади", яким передбачено транспортування тіл померлих з місця смерті до Комунального некомерційного підприємства "Міська лікарня №3" Краматорської міської ради виключно Спеціалізованим комунальним підприємством "Ритуальна служба" Краматорської міської ради, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим частиною першою статті 15, пунктом 3 статті 50 Закону №2210, у вигляді антиконкурентних дій органів влади, які можуть призвести до усунення конкуренції на ринку ритуальних послуг, передбачених Необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг, в територіальних межах міста Краматорськ Донецької області.

Отже, причиною виникнення спору в цій справі стало питання щодо дій Краматорської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, які полягали у прийнятті розпорядження від 10.09.2022 №33, які можуть призвести до усунення конкуренції на ринку ритуальних послуг, передбачених Необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг, в територіальних межах міста Краматорськ Донецької області.

Предмет доказування у даній справі обмежений виключно з`ясуванням обставин того, чи доведено Рішенням АМК порушення Краматорською міською військовою адміністрацією Краматорського району Донецької області частини першої статті 15, пункту 3 статті 50 Закону №2210.

Судова колегія зазначає, що враховуючи положення статті 19 Конституції України, а також приписи Закону України "Про Антимонопольний комітет України", що під час прийняття рішення АМК має переслідувати лише ту мету, задля якої його наділено такими повноваженнями; дотримуватись принципу об`єктивності й безсторонності, враховуючи лише ті чинники, які стосуються конкретної справи; дотримуватися принципу рівності перед законом, не допускаючи несправедливої дискримінації; забезпечувати належну рівновагу між несприятливими наслідками, які його рішення може мати для прав, свобод чи інтересів осіб, та переслідуваною при цьому метою; приймати своє рішення в межах строку, прийнятного під кутом зору питання, яке вирішується; забезпечувати послідовне застосування загальних нормативно-правовим приписів з одночасним врахуванням конкретних обставин кожної справи, пропорційності, розумності строку, обґрунтованості.

В силу імперативності норм законів України Про Антимонопольний комітет України, Про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України мають виключні повноваження щодо встановлення наявності/відсутності в діях суб`єктів господарювання ознак порушення законодавства про захист економічної/недобросовісної конкуренції, а отже, й надавати оцінку та кваліфікувати такі дії/бездіяльність, як порушення конкурентного законодавства; проводити розслідування за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної/недобросовісної конкуренції та приймати відповідні розпорядження та рішення.

Згідно з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 15.07.2021 у справі №916/2586/20 перевіряючи дії Антимонопольного комітету України на відповідність законодавству України, суд не втручаючись у дискрецію (вільний розсуд) АМКУ, з`ясовує і визнає наявність/відсутність, а відтак доведеність/недоведеність, обґрунтованість/необґрунтованість передбачених статтею 59 Закону України Про захист економічної конкуренції підстав для визнання недійсним рішення Комітету.

Отже, господарські суди при розгляді справ про визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України не повинні перебирати непритаманні суду функції, які здійснюються виключно органами АМКУ, але зобов`язані перевіряти правильність застосування відповідних правових норм (правова позиція викладена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі №910/23000/17).

Згідно з абзацом 2 статті 1 Закону України Про захист економічної конкуренції економічна конкуренція (конкуренція) - змагання між суб`єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб`єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб`єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб`єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України Про захист економічної конкуренції державна політика у сфері розвитку економічної конкуренції та обмеження монополізму в господарській діяльності, здійснення заходів щодо демонополізації економіки, фінансової, матеріально-технічної, інформаційної, консультативної та іншої підтримки суб`єктів господарювання, які сприяють розвитку конкуренції, здійснюється органами державної влади, органами місцевого самоврядування та органами адміністративно-господарського управління та контролю.

Частина друга статті 4 Закону України Про захист економічної конкуренції визначає, що суб`єкти господарювання, органи влади, органи місцевого самоврядування, а також органи адміністративно-господарського управління та контролю зобов`язані сприяти розвитку конкуренції та не вчиняти будь-яких неправомірних дій, які можуть мати негативний вплив на конкуренцію.

Тобто, виконання органами місцевого самоврядування зобов`язання щодо сприяння розвитку конкуренції та не вчинення будь-яких дій, які можуть мати негативний вплив на конкуренцію, здійснюється шляхом створення умов, за яких здобуття суб`єктами господарювання переваг над іншими суб`єктами господарювання здійснюється завдяки власним досягненням. Здійснення таких заходів забезпечує реалізацію державної політики у сфері розвитку економічної конкуренції та обмеження монополізму. Однак, недотримання зазначених засад може призводити до спотворення конкуренції та, відповідно, до нездійснення органами місцевого самоврядування заходів, які сприяють розвитку конкуренції.

Відповідно до пункту 3 статті 50 Закону України Про захист економічної конкуренції порушенням законодавства про захист економічної конкуренції є антиконкурентні дії органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю.

Згідно з приписами частини першої статті 15 Закону України Про захист економічної конкуренції антиконкурентними діями органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю є прийняття будь-яких актів (рішень, наказів, розпоряджень, постанов тощо), надання письмових чи усних вказівок, укладення угод або будь-які інші дії чи бездіяльність органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю (колегіального органу чи посадової особи), які призвели або можуть призвести до недопущення, усунення, обмеження чи спотворення конкуренції.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України Про правовий режим воєнного стану від 12.05.2015 № 389-VIII на територіях, на яких введено воєнний стан, для забезпечення дії Конституції та законів України, забезпечення разом із військовим командуванням запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, оборони, цивільного захисту, громадської безпеки і порядку, захисту критичної інфраструктури, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян можуть утворюватися тимчасові державні органи - військові адміністрації.

Частиною 2 статті 10 Про правовий режим воєнного стану визначено, що у разі утворення військової адміністрації населеного пункту (населених пунктів) Верховна Рада України за поданням Президента України може прийняти рішення про те, що у період дії воєнного стану та 30 днів після його припинення чи скасування: 1) начальник військової адміністрації: крім повноважень, віднесених до його компетенції цим Законом, здійснює повноваження сільської, селищної, міської ради, її виконавчого комітету, сільського, селищного, міського голови; може затвердити тимчасову структуру виконавчих органів сільської, селищної, міської ради (для працівників, посади яких не включені до тимчасових штатних розписів, оголошується простій або здійснюється їх переведення на рівнозначну чи нижчу посаду); 2) апарат сільської, селищної, міської ради та її виконавчого комітету, інші виконавчі органи (з урахуванням абзацу третього пункту 1 цієї частини), комунальні підприємства, установи та організації відповідної територіальної громади підпорядковуються начальнику відповідної військової адміністрації.

Згідно постанови Верховної Ради України Про здійснення начальниками військових адміністрацій населених пунктів у Донецькій області повноважень, передбачених частиною другою статті 10 Закону України Про правовий режим воєнного стану від 30.08.2022 відповідно до частини другої статті 10 Закону України Про правовий режим воєнного стану Верховна Рада України постановила:

У період дії воєнного стану в Україні та 30 днів після його припинення чи скасування: 1) начальники Бахмутської, Сіверської, Соледарської, Часовоярської міських та Званівської сільської військових адміністрацій Бахмутського району, Великоновосілківської селищної та Комарської сільської військових адміністрацій Волноваського району, Краматорської, Лиманської, Миколаївської, Святогірської міських та Черкаської селищної військових адміністрацій Краматорського району, Курахівської міської та Шахівської сільської військових адміністрацій Покровського району Донецької області: крім повноважень, віднесених до їх компетенції Законом України Про правовий режим воєнного стану, здійснюють повноваження відповідних сільських, селищних, міських рад, їх виконавчих комітетів, відповідних сільських, селищних, міських голів; можуть затвердити тимчасову структуру виконавчих органів відповідної сільської, селищної, міської ради (для працівників, посади яких не включені до тимчасових штатних розписів, оголошується простій або здійснюється їх переведення на рівнозначну чи нижчу посаду); 2) апарати Званівської, Комарської, Шахівської сільських, Великоновосілківської, Черкаської селищних, Бахмутської, Краматорської, Курахівської, Лиманської, Миколаївської, Святогірської, Сіверської, Соледарської, Часовоярської міських рад та їх виконавчих комітетів, інші виконавчі органи (з урахуванням абзацу третього пункту 1 частини другої статті 10 Закону України Про правовий режим воєнного стану), комунальні підприємства, установи та організації відповідних територіальних громад підпорядковуються начальникам відповідних військових адміністрацій населених пунктів у Донецькій області.

Відповідно до частини 9 статті 4 Закону України Про правовий режим воєнного стану у зв`язку з утворенням військових адміністрацій населених пунктів повноваження військово-цивільних адміністрацій цих населених пунктів припиняються з початку здійснення відповідною військовою адміністрацією своїх повноважень.

Указом Президента України N 469/2022 від 04.07.2022 утворено Краматорську міську військову адміністрацію Краматорського району Донецької області, як тимчасовий державний орган на період дії воєнного стану. Розпорядженням Президента України N 121/2022-рп від 04.07.2022 року її начальником призначено Гончаренка Олександра Васильовича.

На підставі постанови Верховної Ради України N2542-IX від 30.08.2022 начальник Краматорської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області Олександр Васильович Гончаренко на період дії воєнного стану та протягом 30 днів з моменту його скасування чи припинення здійснює повноваження Краматорської міської ради, її виконавчого комітету та Краматорського міського голови.

Відповідно до статті 30 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні до повноважень виконавчого комітету міської ради належить власне повноваження щодо управління об`єктами житлово-комунального господарства.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає помилковим та таким, що не регулює питання діяльності Краматорської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області посилання відповідача у Рішенні АМК (пункти 18-21) на Закон України Про військово-цивільні адміністрації .

Як вбачається зі змісту Рішення АМК (пункт 88), відповідач обґрунтовує власний висновок тим, що Краматорська міська військова адміністрація Краматорського району Донецької області прийняла розпорядження, яким передбачено виключне право СКП "Ритуальна служба" КМР на транспортування тіл померлих з місця смерті до КНП "Міська лікарня № 3" КМР, що, у свою чергу, може призвести до усунення конкуренції на ринку ритуальних послуг, передбачених Необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг, в територіальних межах міста Краматорськ Донецької області.

Відповідно до преамбули Закону України "Про поховання та похоронну справу", цей Закон визначає загальні правові засади здійснення в Україні діяльності з поховання померлих, регулює відносини, що виникають після смерті (загибелі) особи, щодо проведення процедури поховання, а також встановлює гарантії належного ставлення до тіла (останків, праху) померлого та збереження місця поховання.

Відповідно до статті 2 Закону України Про поховання та похоронну справу:

поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству;

ритуальні послуги - послуги, пов`язані з організацією поховання та облаштуванням місця поховання.

Згідно зі статтею 3 Закону України Про поховання та похоронну справу правову основу діяльності в галузі поховання становлять Конституція України, цей Закон, інші закони України, міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інші нормативно-правові акти, що приймаються на виконання законів України.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України Про поховання та похоронну справу організація діяльності в галузі поховання померлих здійснюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, іншими центральними органами виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та їх виконавчими органами.

Статтею 8 Закону України Про поховання та похоронну справу також передбачено, що органи місцевого самоврядування та їх виконавчі органи в межах своєї компетенції: створюють ритуальні служби; здійснюють контроль за дотриманням законодавства стосовно захисту прав споживачів у частині надання суб`єктами господарювання ритуальних послуг та реалізацією ними предметів ритуальної належності; здійснюють інші повноваження, передбачені цим та іншими законами.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про поховання та похоронну справу" ритуальні служби - спеціалізовані комунальні підприємства, що створюються органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом, з метою здійснення організації поховання померлих і надання ритуальних послуг, передбачених необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг, реалізації предметів ритуальної належності, передбаченим п. 2 ч. 2 ст. 8 цього Закону. Ритуальні служби можуть також надавати ритуальні послуги, не передбачені необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг та реалізації предметів ритуальної належності, виготовляти предмети ритуальної належності.

Згідно статті 10 Закону, надання ритуальних послуг відповідно до необхідного мінімального переліку окремих видів ритуальних послуг, передбаченого пунктом 2 частини другої статті 8 цього Закону, здійснюється ритуальними службами або за договором суб`єктами господарювання інших форм власності. Вартість таких послуг встановлюється в порядку і в межах, встановлених законодавством, виконавчим органом сільської, селищної, міської ради. Надання ритуальних послуг, не передбачених зазначеним переліком, а також виготовлення предметів ритуальної належності здійснюється за цінами, встановленими за згодою сторін. Надання ритуальних послуг та виготовлення предметів ритуальної належності здійснюється з дотриманням вимог норм і правил, встановлених законодавством.

Відповідно до статті 12 Закону України Про поховання та похоронну справу особа, яка зобов`язалася поховати померлого, на підставі свідоцтва про смерть звертається згідно із статтею 8 цього Закону до сільського голови або ритуальної служби з приводу укладення відповідного договору-замовлення на організацію та проведення поховання. Ця особа має право вибирати виконавців послуг серед суб`єктів господарської діяльності, які уклали договори із сільським головою або ритуальною службою про надання цих послуг. Ритуальні послуги надаються за плату згідно з договором-замовленням, крім випадків, передбачених законом. Виконавець може надавати ритуальні послуги, визначені Необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг. Цей перелік затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Згідно зі статтею 5 Закону України Про поховання та похоронну справу нормативно-правові акти в галузі поховання складаються, з необхідного мінімального переліку вимог щодо порядку організації поховання померлих і ритуального обслуговування населення.

Зазначений Необхідний мінімальний перелік вимог щодо порядку організації поховання померлих і ритуального обслуговування населення затверджений наказом Держжитлокомунгоспу України від 19.11.2003 №193 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 08.09.2004 за №1112/9711 (надалі - Перелік вимог).

Перелік вимог визначає необхідний мінімальний перелік вимог щодо порядку організації поховання померлих та ритуального обслуговування населення в населених пунктах України.

Згідно з пунктом 2 Переліку вимог поховання тіла померлого покладається на виконавця волевиявлення померлого. Якщо у волевиявленні померлого немає вказівки на виконання волевиявлення чи в разі відмови виконавця від виконання волевиявлення померлого, поховання здійснюється чоловіком (дружиною), батьками (усиновителями), дітьми, сестрою, братом, дідом або бабою, онуком (правнуком), іншою особою, яка зобов`язалася поховати померлого (надалі - замовник).

Пунктом 3 Переліку вимог передбачено, що на підставі свідоцтва про смерть Замовник звертається до сільського голови або ритуальної служби з приводу укладання відповідного договору-замовлення на організацію та проведення поховання не пізніше ніж за 24 години до їх проведення.

Згідно з пунктом 4 Переліку вимог надання ритуальних послуг відповідно до необхідного мінімального переліку окремих видів ритуальних послуг здійснюється ритуальними службами або за договором про надання ритуальних послуг суб`єктами господарювання інших форм власності.

Необхідний мінімальний перелік окремих видів ритуальних послуг затверджений наказом Держжитлокомунгоспу України від 19.11.2003 №193 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 08.09.2004 за №1111/9710 (надалі - Необхідний мінімальний перелік окремих видів ритуальних послуг).

До складу Необхідного мінімального переліку окремих видів ритуальних послуг входять:

1. Оформлення договору-замовлення на організацію та проведення поховання.

2. Оформлення свідоцтва про поховання.

3. Копання могили (викопування могили ручним або механізованим способом, опускання труни з тілом померлого в могилу, закопування могили, формування намогильного насипу та одноразове прибирання території біля могили).

4. Монтаж та демонтаж надмогильної споруди при організації підпоховання в існуючу могилу.

5. Кремація тіл померлих.

6. Поховання та підпоховання урни з прахом померлих у колумбарну нішу, в існуючу могилу, у землю.

7. Зберігання урн з прахом померлих у кремації.

8. Організація відправлення труни з тілом чи урни з прахом померлого за межі України.

9. Запаювання оцинкованої труни.

10. Замощування урни з прахом померлого в колумбарну нішу.

Частиною першою статті 10 Закону України Про поховання та похоронну справу передбачено, що надання ритуальних послуг відповідно до необхідного мінімального переліку окремих видів ритуальних послуг здійснюється ритуальними службами або за договором суб`єктами господарювання інших форм власності. Вартість таких послуг встановлюється в порядку і в межах, встановлених законодавством, виконавчим органом сільської, селищної, міської ради.

Відповідно до частини другої статті 10 Закону України Про поховання та похоронну справу надання ритуальних послуг, не передбачених зазначеним переліком, а також виготовлення предметів ритуальної належності здійснюється за цінами, встановленими за згодою сторін.

Враховуючи наведене, ритуальні послуги, передбачені Необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг, крім ритуальних служб, може здійснюватися за договором суб`єктами господарювання різних форм власності.

Згідно з пунктом 8 Переліку вимог замовник має право вибрати виконавця послуг серед суб`єктів господарювання, які уклали договори про надання ритуальних послуг. Інформація про виконавців послуг доводиться до відома Замовника до моменту укладання договору-замовлення.

Порядок надання ритуальних послуг також регулюється нормами Необхідного мінімального переліку вимог щодо порядку організації поховання і ритуального обслуговування, затвердженого Наказом Держжитлокомунгоспу України № 193 від 19.11.2003.

Відповідно до пункту 3 даного Переліку, на підставі свідоцтва про смерть Замовник звертається до сільського голови або ритуальної служби з приводу укладання відповідного договору-замовлення на організацію та проведення поховання (далі - договір-замовлення) не пізніше ніж за 24 години до їх проведення. Пункт 4 Переліку передбачає, що надання ритуальних послуг відповідно до необхідного мінімального переліку окремих видів ритуальних послуг здійснюється ритуальними службами або за договором про надання ритуальних послуг суб`єктами господарювання інших форм власності. Згідно з пунктом 10 Переліку, ритуальною службою, сільським головою, суб`єктом господарювання із Замовником укладається договір-замовлення. Примітки передбачають, що укладання договору із сільським головою має рекомендаційний характер, із суб`єктом господарювання має місце, коли особа скористалася правом вибору виконавця послуг серед суб`єктів господарської діяльності, які уклали договори із сільським головою або ритуальною службою про надання цих послуг. Пункт 11 Переліку забороняє надання послуг без оформлення договору замовлення.

Відносини ритуальної служби із суб`єктами господарювання, які мають право надавати ритуальні послуги, більш детально регулюються Типовим положенням про ритуальну службу України та Примірним договором про надання ритуальних послуг, затвердженими Наказом Держжитлокомунгоспу України № 193 від 19.11.2003.

Відповідно до пункту 8 Типового положення, ритуальна служба забезпечує укладання договорів із суб`єктами господарювання у зазначеному порядку. Примірний договір про надання ритуальних послуг у пункті 1.1 зазначає предметом договору саме надання ритуальних послуг.

Пункт 3.1.1. Примірного договору зобов`язує ритуальну службу при зверненні особи, що зобов`язалася поховати померлого, забезпечити укладання договорів-замовлень, урахувавши при цьому побажання Замовника щодо виконавців послуг.

Пункт 3.1.7. Примірного договору зазначає, що ритуальна служба зобов`язана забезпечити своєчасне оформлення договору-замовлення та у визначений сторонами термін передати замовлення виконавцю послуг (суб`єкту господарювання, якого обрав замовник).

В контексті спірних правовідносин судова колегія враховує послідовну правову позицію викладену у постановах Верховного Суду від 10.09.2020 у справі № 910/23375/17, від 01.10.2020 у справі № 908/540/19, в яких Суд вказав, що Рішення АМК має бути максимально вичерпним, ґрунтовним, повинно розкривати мотиви його ухвалення. Підхід до визначення меж обґрунтованості рішення АМК має бути аналогічним тому, який застосовується, зокрема, самими судами у прийнятті судових рішень.

При цьому на суд покладено обов`язок перевірити дотримання органом АМК вимог законодавства і прийняття ним рішення на підставі, у спосіб та у межах повноважень, передбачених законодавством України, і за наявності/доведеності/обґрунтованості підстав, передбачених статтею 59 Закону, - змінити, скасувати чи визнати недійсним рішення АМК з урахуванням доводів та меж заявлених позивачем вимог (відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.04.2021 у справі № 910/17929/19).

Кожна зі справ за участю органів АМК є індивідуальною, із притаманною лише їй специфікою та особливостями, що обумовлено, окрім правової кваліфікації дій, яку здійснює АМК, також і тими обставинами, фактами, доказами, які АМК досліджує та оцінює у своєму рішенні і які надалі досліджуються та оцінюються судом через призму статті 59 Закону. Доведення порушення у вигляді антиконкурентних узгоджених дій ґрунтується на сукупності обставин, які зазначені в мотивувальній частині рішення, а не на окремому поодинокому факті або обставині (такого правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 28.01.2020 у справі № 910/6507/19).

Так, в пункті 89 Рішення АМК зазначено про те, що дії Краматорської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, які полягають у прийнятті розпорядження, яким передбачено транспортування тіл померлих з місця смерті до КНП "Міська лікарня №3" КМР виключно СКП Ритуальна служба Краматорської міської ради, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим частиною першою статті 15, пунктом 3 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних дій органів влади, які можуть призвести до усунення конкуренції на ринку ритуальних послуг, передбачених Необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг, в територіальних межах міста Краматорськ Донецької області.

Поряд з цим, Рішення АМК у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу не може ґрунтуватися на висновках, що мають переважно ймовірнісний характер, і на зроблених припущеннях, а мають бути засновані тільки на беззаперечно встановлених фактах (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.07.2021 зі справи №904/4598/20).

Колегія суддів зазначає, що встановлення факту смерті людини під час воєнного стану на території України здійснюється у відповідності до Порядку взаємодії між органами та підрозділами Національної поліції України, закладами охорони здоров`я та органами прокуратури України при встановленні факту смерті людини під час воєнного стану на території України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.03.2022 №177/450/46, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10.03.2022 за №317/37653 (надалі - Порядок взаємодії).

Відповідно до пункту 2 даного Порядку взаємодії, до завершення воєнного стану в Україні було зупинено дію попереднього нормативного акту (Наказу Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України, Генеральної прокуратури України від 29 вересня 2017 року № 807/1193/279), який регулював дані правовідносини.

Таким чином, наразі чинний порядок є єдиним нормативним актом, що регулює порядок встановлення факту смерті людини та огляду тіла померлого на місці смерті.

Крім того, колегія суддів враховує, що пунктом 1 Розділу ІІ вказаного Порядку взаємодії визначено, що огляд трупа працівниками закладів охорони здоров`я проводиться лише за умови відсутності загроз життю та здоров`ю таких працівників.

Пункт 1 Розділу ІІІ Порядку взаємодії передбачає, що огляд трупа на місці його виявлення проводиться слідчим із залученням судово-медичного експерта або лікаря. У разі неможливості огляду трупа на місці його виявлення (обстріли, проведення бойових дій тощо) огляд трупа здійснюється слідчим в бюро судово-медичної експертизи або іншому спеціально визначеному та облаштованому безпечному місці, із залученням судово-медичного експерта або лікаря з можливим подальшим направленням трупа для проведення судово-медичної експертизи (розтину) трупа.

З наведеного випливає, що обов`язковим є огляд трупа слідчим та судово-медичним експертом чи лікарем, при цьому за умови відсутності загрози життю медиків. При наявності загроз життю через обстріли та проведення бойових дій, тощо огляд трупа дозволяється здійснювати в бюро судово-медичної експертизи чи іншому спеціально визначеному та облаштованому безпечному місці, із залученням судово-медичного експерта або лікаря.

Пункт третій розділу ІІ Порядку взаємодії дозволяє закладам охорони здоров`я видавати лiкарськi свідоцтва про смерть та проводити видачу/захоронення тiл без направлення на судово-медичну експертизу за умови огляду трупа працівником закладу охорони здоров`я на місці перебування трупа зi встановленням факту відсутності ознак насильницької cмepтi або на підставі наявної медичної документації iз закладів охорони здоров`я (без уточнення).

Розділ IV Порядку взаємодії регламентує порядок дій співробітників поліції і передбачає:

1) здійснення реєстрації в журналі єдиного обліку повідомлень про факт смерті людини;

2) виїзд для огляду трупа при надходженні повідомлення про факт смерті людини із ознаками насильницької смерті або підозри на таку, у тому числі за місцем її проживання;

3) складання повідомлення територіального закладу охорони здоров`я про необхідність оформлення лікарського свідоцтва про смерть за результатами огляду трупа, після з`ясування обставин смерті та за відсутності ознак насильницької смерті чи підозри на таку;

4) невідкладне повідомлення прокурора про факт насильницької смерті людини.

З наведеного випливає, що взаємодії передбачає наступні дії співробітників поліції та медичних закладів при здійсненні огляду трупа:

1. Співробітники поліції приймають повідомлення про смерть людини та здійснюють реєстрацію його у відповідному журналі.

2. Співробітники поліції виїжджають на місце смерті людини та оглядають труп разом з судово-медичним експертом чи лікарем за умови відсутності загрози життю медиків.

3. При наявності загроз життю через обстріли та проведення бойових дій тощо огляд трупа здійснюється в бюро судово-медичної експертизи чи іншому спеціально визначеному та облаштованому безпечному місці, із залученням судово-медичного експерта або лікаря.

4. Після огляду трупа, у разі виявлення ознак насильницької смерті, співробітники поліції мають винести постанову про направлення тіла до судово-медичної експертизи. У разі відсутності ознак насильницької смерті співробітники поліції складають про це відповідне повідомлення до територіального закладу охорони здоров я .

5. Заклади охорони здоров`я видають лікарське свідоцтво про смерть та проводять видачу/захоронення тiл без направлення на судово-медичну експертизу за умови огляду трупа працівником закладу охорони здоров`я на місці перебування трупа зi встановленням факту відсутності ознак насильницької cмepтi або на підставі наявної медичної документації iз закладів охорони здоров`я (без уточнення).

Таким чином, огляд трупа співробітниками поліції та медичного закладу є обов`язковим із дотриманням безпечних умов для їх життя, а виїзд медиків на місце смерті не є обов`язковим.

Крім того, згідно з пунктом 6 розділу IV Порядку взаємодії, транспортування трупа людини з ознаками насильницької смерті чи підозри на таку до бюро судово-медичних експертиз здійснюється згідно із регіональними умовами.

Краматорська територіальна громада, на час прийняття спірного розпорядження, згідно Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 23 серпня 2022 року, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75 (в редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 26.08.2022 №193), віднесена до територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що при прийнятті спірного розпорядження, позивач керувався нормами Порядку взаємодії між органами та підрозділами Національної поліції України, закладами охорони здоров`я України та органами прокуратури України, а також положеннями статей 10, 15 Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Отже, заходи транспортування тіл померлих, про що зазначено в пункті 5 розпорядження Краматорської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області від 10.09.2022 №33, не направлені на організацію поховання, а направлені на організацію заходів щодо належного встановлення причин смерті осіб в умовах воєнного стану.

Ця дія не є послугою та в ній немає замовника. СКП Ритуальна служба Краматорської міської ради після повідомлення про смерть людини здійснює переміщення тіла з місця смерті до місця його огляду. Цілі і обставини заходу з транспортування тіл померлих до місця їх огляду виключають ознаки ритуальних послуг.

Наведене дає підстави суду апеляційної інстанції дійти висновку про те, що розпорядження начальника Краматорської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області Олександра Гончаренка Про встановлення порядку огляду трупа працівниками закладів охорони здоров`я Краматорської територіальної громади від 10.09.2022 №33 є обґрунтованим, винесеним на підставі норм чинного законодавства, в межах повноважень, та в спосіб передбачений законодавством, задля безпеки життю громадян України.

Судова колегія також враховує, що нормативно-правовим актом, який регулює порядок транспортування померлих з місця смерті до моргів є Правила проведення судово-медичної експертизи (досліджень) трупів у бюро судово-медичної експертизи, затверджені наказом Міністерства охорони здоров`я від 17.01.1995 № 6.

Відповідно до пункту 1.9 зазначених Правил, відповідальність за доставку трупа, його одягу та інших предметів, що безпосередньо мають відношення до трупа, у морг покладається на особу, яка призначила експертизу, і здійснюється бригадами, склад яких відповідно до місцевих умов комплектується з працівників органів Міністерства внутрішніх справ, або з працівників інших служб, що спеціалізуються на цьому.

Отже, транспортування тіл померлих до моргу є обов`язком співробітників поліції і виконується останніми або спеціалізованими бригадами інших служб.

З наявних в матеріалах справи письмових пояснень поданих 14.10.2024 третьою особою - Спеціалізованим комунальним підприємством "Ритуальна служба" Краматорської міської ради до господарського суду Харківської області вбачається (т.1 а.с.44-53), що Спеціалізоване комунальне підприємство Ритуальна служба Краматорської міської ради було створене органом місцевого самоврядування - Краматорською міською радою відповідно до статті 9 Закону України Про поховання та похоронну справу.

Основною діяльністю підприємствам є здійснення організації поховання померлих і надання ритуальних послуг, передбачених Необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 19.11.2003 № 193 та ритуальних послуг, не передбачених цим переліком, реалізація та виготовлення предметів ритуальної належності, утримання та ремонт кладовищ, транспортування тіл померлих до моргу.

05.06.2023 Виконавчим комітетом Краматорської міської ради було ухвалено рішення Про затвердження Порядку транспортування та доставки померлих у морги лікарень, а також трупів з місць пригод та одиноких громадян у морг судово-медичної експертизи № 352, відповідно до пункту 1 якого, перевезення померлих здійснювалося цілодобово спецтранспортом СКП Ритуальна служба Краматорської міської ради.

06.03.2019 Виконавчим комітетом Краматорської міської ради було ухвалено рішення № 196 про внесення змін до вищезазначеного Порядку (т.1 а.с.26-27), але його суть залишилася незмінною - відповідно до пункту 1 Порядку, транспортування померлих здійснювалося цілодобово виключно спецтранспортом СКП Ритуальна служба Краматорської міської ради.

Зазначені рішення Виконавчого комітету Краматорської міської ради Донецької області є чинними.

Крім того, всі приватні підприємці, які були з ним згодні та укладали договори з ритуальною службою про надання ритуальних послуг, в яких обов`язково включався пункт 1.4. відповідно до якого, виконавець не має права здійснювати транспортування тіл (трупів) померлих в морги лікарень або на судово-медичну експертизу. Таке транспортування здійснюється виключно транспортом СКП Ритуальна служба Краматорської міської ради.

З наведеного випливає, що службою, яка має санітарну та технічну можливість здійснювати перевезення тіл померлих осіб, в тому числі з урахуванням режиму комендантської години та світломаскування, необхідну кваліфікацію тощо є СКП Ритуальна служба Краматорської міської ради, що також підтверджується наявною в матеріалах справи відповідною перепусткою №2687 виданою комендантом Донецької області (т.1 а.с.55).

Встановлені вище обставини спростовують висновок викладений в пункті 63 оскаржуваного Рішення АМК про те, що внаслідок отримання виключного права на здійснення транспортування тіл померлих з місця смерті до бюро судово-медичних експертиз та патологоанатомічних установ, СКП Ритуальна служба КМР отримала можливість відразу після прибуття на місце смерті укладати з особами, що зобов`язались поховати померлого, договір-замовлення на організацію та проведення поховання померлого, надання ритуальних послуг, передбачених Необхідним переліком окремих видів ритуальних послуг та реалізації предметів ритуальної належності.

Також слід зазначити, що висновок відповідача, викладений в пункті 94 Рішення АМК щодо порушення Краматорською міською військовою адміністрацією Краматорського району Донецької області законодавства про захист економічної конкуренції сформований на підставі аналізу інформації щодо обсягів надання ритуальних послуг, передбачених Необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг (пункт 68 Рішення АМК), до яких транспортування тіл померлих до моргу не відноситься.

Судова колегія також враховує, що в провадженні Донецького окружного адміністративного суду перебувала справа №200/630/23 за позовом Шевченка В.С. в інтересах ОСОБА_1 до Краматорської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, треті особи: Комунальна медична установа "Міська лікарня № 3", Спеціалізоване комунальне підприємство "Ритуальна служба" Краматорської міської ради, Міністерство охорони здоров`я України, Національне агентство з питань запобігання корупції, Національна поліція України, Офіс Генерального прокурора про визнання протиправним та нечинним розпорядження начальника Краматорської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області "Про встановлення порядку огляду трупа працівниками закладів охорони здоров`я Краматорської територіальної громади" від 10.09.2022 №33.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 27.06.2023 у справі №200/630/23 позов задоволено; визнано протиправним та нечинним розпорядження начальника Краматорської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області "Про встановлення порядку огляду трупа працівниками закладів охорони здоров`я Краматорської територіальної громади" від 10.09.2022 №33.

Але, 22.11.2023 Першим апеляційним адміністративним судом у справі №200/630/23 було ухвалено постанову, якою скасовано рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27.06.2023 у справі №200/630/23 та прийнято нову постанову, якою відмовлено в задоволенні позову (т.1 а.с.60-64).

В постанові Першого апеляційного адміністративного суду від 22.11.2023 у справі №200/630/23 судом апеляційної інстанції було встановлено наступне:

"Розпорядження відповідача №33 від 10.09.2022 не регулює питання надання ритуальних послуг, якими, відповідно до статті 2 Закону України Про поховання та похоронну справу, є послуги, пов`язані з організацією поховання та облаштування місця поховання та жодним чином не обмежує прав осіб, якi виявили бажання здійснити поховання на обрання виконавця цих послуг.

Спірне розпорядження направлено на належне оформлення факту смерті в умовах воєнного стану на території, де велика вірогідність виникнення надзвичайної ситуації. Службою, яка має санітарну та технічну можливість здійснювати перевезення тіл померлих осіб є СКП "Ритуальна служба" Краматорської міської ради, яка була створена з метою надання ритуальних послуг. Доставка трупа до місця огляду чи проведення судово-медичної експертизи не є ритуальною послугою, тому висновок суду, що норма розпорядження з визначення певного суб`єкта реалізації дії нівелює можливість конкуренції в сфері ритуальних послуг та обмежує право вільного обрання виконавця таких послуг, не відповідає дійсності.

Крім того, визнання спірного розпорядження протиправним та нечинним має ряд негативних наслідків, серед яких є: неможливість огляду трупів в місці ix знаходження, у зв`язку iз загрозою життю i здоров`ю медичних працівників, що матиме наслідком неможливість видачі лікарських довідок про смерть та належного розгляду обставин її настання. В свою чергу, зобов`язання фахівців медичного профілю періодично пересуватися містом для виконання своїх обов`язків, матиме наслідком правомірну відмову останніх від виконання своїх обов`язків.

Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, в межах розгляду справи №200/630/23 було встановлено, що розпорядження Краматорської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області "Про встановлення порядку огляду трупа працівниками закладів охорони здоров`я Краматорської територіальної громади" № 33 від 10.09.2022 не регулює питання надання ритуальних послуг, якими, відповідно до статті 2 Закону України Про поховання та похоронну справу, яким передбачено транспортування тіл померлих з місця смерті до Комунального некомерційного підприємства "Міська лікарня №3" Краматорської міської ради виключно Спеціалізованим комунальним підприємством "Ритуальна служба" Краматорської міської ради жодним чином не обмежує прав осіб, якi виявили бажання здійснити поховання на обрання виконавця цих послуг.

Крім того, доставка трупа до місця огляду чи проведення судово-медичної експертизи не є ритуальною послугою, отже норма розпорядження з визначення певного суб`єкта реалізації дії не нівелює можливість конкуренції в сфері ритуальних послуг та не обмежує право вільного обрання виконавця таких послуг.

Судова колегія при ухваленні даної постанови також враховує позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19, відповідно до якої алгоритм та порядок встановлення фактичних обставин кожної конкретної справи не є типовим та залежить в першу чергу від позиції сторін спору, а також доводів і доказів, якими вони обґрунтовують свою позицію. Всі юридично значущі факти, які складають предмет доказування, визначають фактичний склад у справі, що формується, виходячи з підстав вимог і заперечень сторін та норм матеріального права. Підстави вимог і заперечення осіб, які беруть участь у справі, конкретизують предмет доказування, який може змінюватися в процесі її розгляду.

Верховний Суд у постанові від 26.05.2020 у справі № 910/20099/20 зазначив про те, що кожна зі справ за участю органів АМК є індивідуальною, з притаманною лише даній справі специфікою та особливостями. Доведення порушення у вигляді антиконкурентних дій ґрунтується на сукупності обставин, які зазначені в мотивувальній частині рішення, а не на окремому поодинокому факті або обставині.

Згідно частини 1 статті 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; не доведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; заборона концентрації відповідно до Закону України "Про санкції"; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Порушення або неправильне застосування норм процесуального права можуть бути підставою для зміни, скасування чи визнання недійсним рішення тільки за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення (частина 2 статті 59 Закону).

За таких обставин, здійснивши оцінку доказів у даній справі в порядку частини другої статті 86 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи вірогідність і взаємний зв`язок доказів у справі у їх сукупності, судова колегія вважає, що оскаржуване Адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 14.08.2024 №70/150-р/к у справі 3/03-24-23 було прийнято з неповним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні, обставинам справи, неправильним застосування норм матеріального та процесуального права, що свідчить про наявність правових підстав для визнати його недійсним та як наслідок задоволення позовних вимог.

Частиною 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до статті 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту статті 77 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В силу дії частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994).

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Враховуючи наведені вище висновки, колегія суддів зазначає, що апеляційну скаргу Краматорської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області слід задовольнити, рішення господарського суду Харківської області від 15.10.2025 у справі №922/3532/24 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю; визнати недійсним рішення адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 14.08.2024 № 70/150-р/к у справі 3/03-24-23.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, судова колегія керується положеннями статті 129 Господарського процесуального кодексу України та покладає судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги на відповідача.

Керуючись ст.ст. 254, 269, 270, 273, п. 2 ч. 1 ст. 275, п. 3 ч. 1 ст. 277, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Краматорської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 15.10.2025 у справі №922/3532/24 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним рішення адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 14.08.2024 № 70/150-р/к у справі 3/03-24-23.

Стягнути зі Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (61022, м. Харків, м. Свободи, 5, Держпром, 6 під`їзд, 1 поверх, кімната 35, ) на користь Краматорської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області (84300, Донецька область, Краматорський район, м. Краматорськ, пл. Миру, 2, ) судовий збір за подання позовної заяви в сумі 3028,00грн. та судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 3633,60грн.

Повна постанова складена 10.12.2025.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Порядок та строки оскарження в касаційному порядку встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Головуючий суддя О.В. Плахов

Суддя П.В. Тихий

Суддя І.А. Шутенко