ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

11 грудня 2025 року м. ОдесаСправа № 915/1392/24
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Богацької Н.С.

суддів: Діброви Г.І., Принцевської Н.М.

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Ахбаш Оксани Олександрівни

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 11.06.2025, ухвалене суддею Олейняш Е.М., м. Миколаїв

у справі № 915/1392/24

за позовом: Фізичної особи-підприємця Жмурко Володимира Івановича

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Ахбаш Оксани Олександрівни

про: стягнення 46200 грн,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 30.09.2025 у справі № 915/1392/24 частково задоволено позов Фізичної особи-підприємця Жмурко Володимира Івановича, стягнуто з Фізичної особи-підприємця Ахбаш Оксани Олександрівни на його користь 46200 грн заборгованості за договором оренди нежитлового приміщення від 01.01.2022 та 3028 грн витрат по сплаті судового збору.

Не погодившись з рішенням суду, Ахбаш Оксана Олександрівна 21.11.2025 через систему Електронний Суд подала на нього апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України за результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, оформленого протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для розгляду справи визначено судову колегію у складі головуючого судді Богацької Н.С., Діброви Г.І., Принцевської Н.М.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.11.2025 витребувано у Господарського суду Миколаївської області матеріали справи № 915/1392/24, вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою відкладено до надходження матеріалів з суду першої інстанції.

09.12.2025 матеріали цієї справи надійшли до суду апеляційної інстанції.

Разом з апеляційною скаргою скаржницею заявлено клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження, яке мотивоване тим, що: 1) копія оскаржуваного рішення не надходила на адресу відповідачки засобами поштового зв`язку та не була належним чином їй вручена; 2) обставини воєнного стану, нестабільність зв`язку та електропостачання об`єктивно унеможливили постійний моніторинг кабінету електронного суду та електронної пошти; 3) вона є внутрішньо-переміщеною особою; 4) про існування та зміст оскаржуваного рішення фактично дізналась лише після відкриття виконавчого провадження 17.11.2025.

Розглянувши отримані матеріали, колегія суддів зазначає наступне.

Щодо пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст оскаржуваного рішення суду першої інстанції складено та підписано 11.06.2025, отже кінцевим строком для подання апеляційної скарги на вказане рішення є 01.07.2025.

Частиною 2 статті 256 ГПК України передбачено, що учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Водночас, як вбачається з матеріалів даної справи, повний текст рішення суду було направлено скаржниці 12.06.2025 о 12:56 год. до її електронного кабінету.

За таких підстав, днем вручення скаржниці оскаржуваного рішення є 12.06.2025.

Отже, з урахуванням приписів ч. 2 ст. 256 ГПК України, кінцевим строком подання апеляційної скарги є 02.07.2025.

Водночас, апеляційна скарга відповідачки була сформована через систему «Електронний суд» лише 21.11.2025 (зареєстрована 24.11.2025), тобто з пропуском строку, встановленого як ч. 1, так і ч. 2 ст. 256 ГПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З правового контексту приписів ст. 119 ГПК України вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити - з якої саме поважної причини такий строк було порушено скаржником, та чи підлягає відновленню.

ГПК України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку у розумінні положень ст. 86 ГПК України вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Для поновлення процесуального строку суд має встановити відповідні обставини, задля чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність у зв`язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є по суті пільгою, яка може застосовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого визначення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Можливість поновлення судом пропущеного строку на оскарження судового рішення не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується з наявністю поважних причин пропуску строку і має здійснюватися лише за умови наведення відповідних причин, які дають правові підстави вважати, що пропуск строку мав місце з об`єктивних, незалежних від волі заявника причин, а можливість їх наведення, як вже зазначалось, залежить від їх доведення заявником, і такі причини мають зазначатися судом у відповідному процесуальному документі.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 07.11.2023 у справі № 40/223-05.

Фактично, наведені скаржницею обставини, що спричинили пропуск процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду, зводяться до введення воєнного стану, нестабільність зв`язку та електропостачання, що, за її твердженням, об`єктивно унеможливили постійний моніторинг електронного кабінету та електронної пошти.

Дійсно, відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану» від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні із 05:30 24.02.2022 введено воєнний стан строком на 30 діб, який триває й на теперішній час.

Введення воєнного стану є обставиною, яка не залежить від волевиявлення особи і в певних випадках може створити перешкоди та труднощі, що унеможливлюють чи ускладнюють можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Однак, сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є безумовною підставою для поновлення процесуального строку, а тому це питання має вирішуватися в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві та обставин, які існували та об`єктивно перешкоджали вчиненню процесуальних дій.

Для визнання цієї підстави поважною слід брати до уваги, зокрема, територіальне місцезнаходження суду і скаржника, порядок його функціонування, хід бойових дій, існування реальної небезпеки для життя учасників процесу, тривалість самого процесуального строку; час, який минув із дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) у межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску), та інші доречні обставини (висновки, наведені у постанові Верховного Суду від 25.10.2022 у справі за № 585/2494/18).

У постанові від 10.11.2022 у справі за № 990/115/22 Велика Палата Верховного Суду виснує, що сам факт дії воєнного стану не зупиняє процесуальних строків та у пункті 47 постанови вказує, що «введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Відтак є недостатнім в клопотаннях про поновлення пропущених процесуальних строків посилання всього лише на факт дії воєнного стану на території України, адже воєнний стан не є безумовною перешкодою для здійснення правосуддя та не є безумовною підставою для зупинення судового процесу.

Право особи на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку кореспондується із обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Водночас, у даному випадку скаржником не доведено, що запровадження воєнного стану причинно-наслідковим зв`язком унеможливило виконання ним процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06.06.2024 № 559/2655/23 (61-5860св24) також звернув увагу на те, що застосування аварійних відключень електроенергії, тривала відсутність електропостачання також не можуть бути обґрунтованими підставами для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки воєнний стан на території України оголошено 24.02.2022 і з цього часу відбуваються масовані ракетні обстріли РФ населених пунктів України, в тому числі об`єктів критичної інфраструктури, проте такі атаки не проводяться щодня, оскільки це складний логістичний процес. Разом із цим, судочинство в Україні продовжує здійснюватися у встановленому Законом порядку. Не було встановлено в Україні й повного припинення роботи банківських устав, комунальних служб та/або поштового зв`язку.

Скаржниця не довела жодними доказами, що обставини, на які вона посилається, завадили їй своєчасно вчинити відповідну процесуальну дію.

Розгляд справи відбувався вже у воєнний час і оскільки скаржниця є рівноправним учасником судового процесу, недотримання ним вимог процесуального закону в частині своєчасного подання апеляційної скарги є суто організаційним питанням самої відповідачки.

Вищенаведені обставини у сукупності свідчать про те, що апелянтка об`єктивно не була позбавлена можливості своєчасно звернутись з апеляційною скаргою.

Несвоєчасне оскарження відповідачкою рішення суду першої інстанції не зумовлене обставинами, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення учасника справи та пов`язаними з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення зазначеної процесуальної дії.

Наведені скаржницею причини пропуску строку є суб`єктивними, такими, що залежали від волі самої заявниці та жодним чином не виправдовують пропуск строку на оскарження рішення суду.

За таких обставин, колегія суддів зауважує, що причини пропуску строку, викладені скаржницею в обґрунтування клопотання про його поновлення, не являються поважними.

Відповідно до частин 3, 4 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що відповідно до положень ст. 260 ГПК України наявні підстави для залишення апеляційної скарги без руху з наданням скаржниці строку для усунення недоліків шляхом подання суду апеляційної інстанції заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій вказати поважні причини його пропуску.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 259, 260 ГПК України, суд

УХВАЛИВ

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Ахбаш Оксани Олександрівни залишити без руху.

Встановити Фізичній особі-підприємцю Ахбаш Оксані Олександрівні строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом подання Південно-західному апеляційному господарському суду заяви про поновлення строку, в якій вказати інші підстави для поновлення строку, - протягом 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Попередити, що у разі не усунення недоліків апеляційної скарги в частині подання заяви про поновлення строку суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі в порядку п. 4 ч. 1 ст. 261 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Н.С. Богацька

Судді Г.І. Діброва

Н.М. Принцевська