ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
"01" грудня 2025 р. Справа №914/2023/24
Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:
головуючого судді Кравчук Н.М.
суддів Панова І.Ю.
Скрипчук О.С.
секретар судового засідання Копець Х.А.
розглянувши заяву представника Приватного акціонерного товариства "Конвеєр" про ухвалення додаткового рішення та відшкодування витрат на професійну правничу допомогу від 16.06.2025 (вх. № ЗАГС 01-05/1855/25 від 17.06.2025)
за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Конвеєр" від 21.03.2025 (вх. № ЗАГС 01-05/810/25 від 21.03.2025)
на рішення Господарського суду Львівської області від 20.02.2025 (повний текст
рішення складено 12.03.2025,суддя Петрашко М.М.)

у справі № 914/2023/24

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Конвеєр" (надалі ПрАТ Конвеєр), м.Львів

до відповідача: Львівської міської ради, м. Львів

про: визнання незаконною та скасування ухвали Львівської міської ради

№1797 від 15.05.2008 в частині пункту 4,

за участю представників:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Пилип`як Х.І.

ВСТАНОВИВ:

ПрАТ Конвеєр звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Львівської міської ради про визнання незаконною та скасування ухвали Львівської міської ради № 1797 від 15.05.2008 «Про користування ТзОВ «Ферозіт-Альфа» земельними ділянками на вул. Т. Шевченка, 317 у м. Львові» в частині пункту 4, а саме: « 4. Вважати таким, що втратив чинність Державний акт на право постійного користування землею, зареєстрований 14.07.1999 у книзі записів 1-3 за № 100».

Рішенням Господарського суду Львівської області від 20.02.2025 у справі №914/2023/24 (суддя М.М. Петрашко) в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішеннями, Приватне акціонерне товариство "Конвеєр" звернулося до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 20.02.2025 у справі № 914/2023/24 та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 10.06.2025 у справі №914/2023/24 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Конвеєр" задоволено. Рішення Господарського суду Львівської області від 20.02.2025 у справі №914/2023/24 скасовано та прийнято нове рішення. Позов задоволено. Визнано незаконною та скасовано ухвалу Львівської міської ради № 1797 від 15.05.2008 Про користування ТзОВ Ферозіт-Альфа земельними ділянками на вул. Т. Шевченка, 317 у м. Львові в частині пункту 4, а саме: 4. Вважати таким, що втратив чинність Державний акт на право постійного користування землею, зареєстрований 14.07.1999 у книзі записів 1-3 за № 100. Стягнуто з Львівської міської ради на користь Приватного акціонерного товариства "Конвеєр" 3 028,00 грн. судового збору за розгляд позовної заяви. Стягнуто з Львівської міської ради на користь Приватного акціонерного товариства "Конвеєр" - 3 633,60 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

16.06.2025 представник ПрАТ Конвеєр Биць І.А. через систему «Електронний суд» подав до Західного апеляційного господарського суду заяву (вх. № ЗАГС 01-05/1855/25 від 17.06.2025) про ухвалення додаткового рішення у справі №914/2023/24 та стягнення з Львівської міської ради на користь ПрАТ Конвеєр витрат на професійну правничу допомогу понесених під час розгляду даної справи в Господарському суді Львівської області в розмірі 22 000,00грн. та 12 000,00грн. витрат на професійну правничу допомогу понесених під час розгляду справи в Західному апеляційному господарському суді.

16.07.2025 через систему Електронний суд представником Львівської міської ради подано заперечення (вх. № ЗАГС 01-04/5555 від 16.07.2025) на заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення із відповідача витрат на професійну правничу допомогу, в яких представник відповідача просить відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у даній справі. При цьому Львівська міська рада зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також з критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи таке питання, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Водночас, на думку Львівської міської ради, заявлений ПрАТ "Конвеєр" розмір витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірним зі складністю справи, витраченим часом та обсягом наданих адвокатом послуг. Крім того, за доводами Львівської міської ради, позивач не долучив до матеріалів справи договір про надання правничої, що є істотним порушенням частин 2, 5 статті 35 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 18.06.2025 розгляд вищевказаної заяви призначено в судовому засіданні на 05.08.2025.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 05.08.2025 розгляд заяви представника ПрАТ "Конвеєр" про ухвалення додаткового рішення та відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі №914/2023/24 зупинено до розгляду Верховним Судом у складі Касаційного господарського суду касаційної скарги Львівської міської ради на постанову Західного апеляційного господарського суду від 10.06.2025 та повернення матеріалів справи №914/2023/24 з суду касаційної інстанції.

Постановою Верховного Суду від 16.09.2025 касаційну скаргу Львівської міської ради залишено без задоволення. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 10.06.2025 у справі № 914/2023/24 залишено без змін. Клопотання Приватного акціонерного товариства "Конвеєр" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково. Стягнуто з Львівської міської ради на користь Приватного акціонерного товариства "Конвеєр" 10 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи № 914/2023/24 в суді касаційної інстанції. В іншій частині клопотання Приватного акціонерного товариства "Конвеєр" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.

14.10.2025 від представника ПрАТ Конвеєр через систему Електронний суд надійшло клопотання про поновлення провадження у справі (вх. № ЗАГС 01-04/7871/25 від 14.10.2025).

20.10.2025 на поштову адресу Західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 914/2023/24 з Господарського суду Львівської області.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 20.10.2025 поновлено провадження у справі № 914/2023/24. Розгляд справи призначено в судовому засіданні на 11.11.2025.

10.11.2025 через систему Електронний суд від позивача надійшла заява (вх.№ЗАГС 01-04/8484/25 від 10.11.2025) про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення у даній справі без уповноваженого представника ПрАТ «Конвеєр».

Згідно з розпорядженням керівника апарату суду № 480 від 10.11.2025, у зв`зку із перебуванням у відпустці судді - члена колегії Матущака О.І., для недопущення порушення строків розгляду справи, проведено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.11.2025 справу №914/2023/24 розподілено судді-доповідачу Кравчук Н.М., склад суду сформовано: Кравчук Н.М.- головуючий суддя, судді Панова І.Ю.,Скрипчук О.С.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 11.11.2025, у зв`язку з тим, що в судовому засіданні мали місце технічні проблеми, що підтверджується актом про несправність системи відеоконференцзв`язку, який підписаний відповідальними особами, розгляд справи № 914/2023/24 відкладено на 01.12.2025.

Присутній в судовому засіданні представник відповідача повністю заперечив щодо ухвалення додаткового рішення у даній справі про відшкодування понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

Позивач не делегував уповноваженого представника в судове засідання.

Відповідно до ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

При ухваленні додаткової постанови суд виходив з наступного.

Згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до статті 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 123 зазначеного Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною третьою вказаної статті встановлено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку /дії/ бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" (далі - Закон), згідно зі статтею 26 якого адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону, згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 19 Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Пунктами 6, 9 ч. 1 ст. 1 Закону встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Відповідно до ст. 30 Закону порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 4 ст.129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З матеріалів справи вбачається, що ПрАТ «Конвеєр» у позовній заяві зазначило, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку з розглядом справи становить 40 000,00 грн.

29.01.2025 представник позивача адвокат Биць І.А. подав до суду першої інстанції через систему «Електронний суд» клопотання (Вх. № 2429/25 від 29.01.2025) про надання доказів витрат ПрАТ «Конвеєр» на професійну правничу допомогу у даній справі в розмірі 22 000,00 грн.

Як зазначалось вище, за результатами розгляду справи № 914/2023/24, суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу ПрАТ «Конвеєр» задовольнив. Рішення Господарського суду Львівської області від 20.02.2025 у даній справі скасував та прийняв нове рішення, яким позов ПрАТ «Конвеєр» задоволив. Постановою Верховного Суду від 16.09.2025 постанову Західного апеляційного господарського суду від 10.06.2025 у справі № 914/2023/24 залишено без змін.

Разом з тим, не вирішеним залишилось питання витрат позивача на професійну правничу допомогу понесених у суді першої інстанції.

На підтвердження понесених витрат на послуги адвоката в суді першої інстанції представником позивача подано наступні копії документів: договору про надання правничої (адвокатської) допомоги № 10/06/24 від 10.06.2024; акта № 01 від 17.12.2024 приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правничої (адвокатської) допомоги № 10/06/24 від 10.06.2024; рахунку № 01 від 17.12.2024; платіжної інструкції №1201 від 09.12.2024.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 10.06.2024 між Адвокатом Биць Ігорем Анатолійовичем та ПрАТ "Конвеєр" (Клієнт) укладено договір про надання правничої (адвокатської допомоги) № 10/06/24. Відповідно до пункту 1.1 договору Адвокат зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги Клієнту на умовах і в порядку, визначених цим договором, а Клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що за надання правової допомоги, яка є предметом цього договору Клієнт сплачує Адвокату гонорар, який у грошовому виразі визначається сторонами та відображається у відповідних доповненнях (актах) до цього договору.

Відповідно до пункту 1 акта від 17.12.2024 № 01 приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правничої (адвокатської допомоги) від 10.06.2024 №10/06/24 Адвокат передав, а Клієнт прийняв послуги з надання правничої (адвокатської) допомоги за період 10 червня 17 грудня 2024 року включно, які полягали у наступному: - візит на ПрАТ «Конвеєр» 13.06.2024 для обговорення з керівництвом та бухгалтерією Підприємства проблемних питань постійного користування земельною ділянкою, окреслення подальшого плану дій, отримання документів для вивчення та подальшого аналізу (2 год.); - підготовка проекту адвокатського запиту до Львівської міської ради стосовно чинності Державного акта на право постійного користування землею, погодження тексту запиту з адміністрацією Підприємства, направлення запиту до ЛМР, отримання відповіді на запит, консультації з керівництвом Підприємства щодо подальших дій (2 год.); - аналіз судової практики щодо оскарження рішень органів влади та місцевого самоврядування стосовно припинення прав постійного користування земельними ділянками (3 год.); підготовка позовної заяви про визнання недійсним та скасування рішення ЛМР про визнання нечинним виданого ПрАТ «Конвеєр» Державного акта про право постійного користування землею, формування матеріалів для суду, організація сплати судового збору, направлення копій позову з додатками відповідачу, направлення позовних матеріалів до Господарського суду Львівської області 5 год.); - правовий аналіз відзиву ЛМР на позов у справі № 914/2023/24 (2 год.); - представництво та захист інтересів Клієнта у судовому засіданні Господарського суду Львівської області 10.09.2024 у справі № 914/2023/24 (2 год.); підготовка відповіді на відзив у справі № 914/2023/24, збір доказів додатків до відповіді, надсилання копій учасникам справи, подання відповіді до суду (3 год.); - представництво та захист інтересів Клієнта у судових засіданнях Господарського суду Львівської області 12.11.2024 у справі №914/2023/24 (2 год.) та 05.12.2024 (2 год.).

У пункті 2 зазначеного акта сторони погодили, що ціна послуг становить 1 000,00 грн. за одну годину роботи Адвоката. Загальна вартість послуг за цим актом становить 22 000,00 грн. (п. 4 акта).

Колегія суддів дослідивши акт від 17.12.2024 № 01 приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правничої (адвокатської допомоги) від 10.06.2024 №10/06/24, зауважує, в акті зазначено, що Адвокат у кожному із судових засідань у Господарському суді Львівської області брав участь протягом 2 годин, проте наведене спростовується протоколами судових засідань, зокрема: 10.09.2024 засідання тривало - з 11:02-11:16 год.; 12.11.2024 засідання тривало 10:58-11:09 год.; 05.12.2024 засідання тривало з 13:20-13:44 (т. 1, а.с. 66-67, 90-91, 93-94).

Водночас, інші послуги, які наведені в цьому акті, пов`язані з розглядом справи №914/2023/24 в суді першої інстанції, а їх надання підтверджується матеріалами справи та поданими доказами (складання позовної заяви, адвокатських запитів, відповіді на відзив тощо).

Нормами процесуального законодавства передбачені такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (пункти 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 року у справі № 910/12876/19).

Для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок позивача відповідно до положень статті 126 ГПК України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим.

Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони; 2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»). Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням не тільки того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою і необхідною.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, що викладена у постановах від 01.12.2021 справа № 910/20852/20 та від 16.03.2023 справа № 927/153/22 апеляційний суд при зменшенні витрат на правову допомогу також враховує: чи змінювалася правова позиція сторін у справі в судах першої, апеляційної інстанції; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги та інші обставини.

Беручи до уваги вищенаведені правові норми, враховуючи заперечення відповідача на заяву позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу адвоката, виходячи з критеріїв реальності та розумності таких витрат, їх обґрунтованості, складності справи, пропорційності до предмета спору, що може істотно вплинути на фінансовий стан відповідача, що суперечить принципу розподілу таких витрат, розумності їх розміру, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу понесених під час розгляду справи № 914/2023/24 в Господарському суді Львівської області в розмірі 18 000,00грн.

Щодо заявлених представником ПрАТ Конвеєр Биць І.А. витрат на професійну правничу допомогу понесених під час розгляду даної справи в Західному апеляційному господарському в розмірі 12 000,00 грн., колегія суддів враховує наступне.

На підтвердження понесених витрат на послуги адвоката в суді апеляційної інстанції представником позивача подано наступні копії документів: ордера на надання правничої допомоги ПрАТ "Конвеєр" серія ВС № 1355985 від 21.03.2025, виданого Биць Ігорю Анатолійовичу; акта № 02 від 11.06.2025 приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правничої (адвокатської) допомоги № 10/06/24 від 10.06.2024; платіжної інструкції № 918 від 11.06.2025.

У відповідності до частини 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Водночас, згідно з частиною 1 статті 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Ця норма кореспондується з частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, якою визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За змістом частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Суб`єкти (учасники спору) завжди повинні мати можливість орієнтувати свою поведінку таким чином, щоб вона відповідала вимогам норми на момент вчинення дії.

Верховний Суд, вирішуючи питання про судові витрати та своєчасність подання доказів понесених додаткових витрат на професійну правничу допомогу, зробив такі висновки щодо застосування норм процесуального права, зокрема:

- право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень статей 124, 129 ГПК України, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (постанова Верховного Суду від 19.07.2021 у справі №910/16803/19);

- процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою - до закінчення судових дебатів (постанови Верховного Суду від 27.01.2022 у справі №921/221/21 та від 31.05.2022 у справі №917/304/21);

- заяву щодо вирішення питання про стягнення витрат необхідно залишити без розгляду, якщо докази були надані поза межами строку, без клопотання про поновлення цього строку та обґрунтування поважності причин його пропуску (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц);

- потрібно розрізняти наслідки своєчасного неподання заяви про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, та доказів на підтвердження їх розміру, та загальні правила розподілу судових витрат за результатами розгляду справи. Неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Неподання стороною доказів у підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду (постанова Верховного Суду від 29.06.2022 у справі №161/5317/18).

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 13.12.2023 у справі №907/850/22.

Як зазначалось вище, 16.06.2025 представник ПрАТ «Конвеєр» подав до Західного апеляційного господарського суду заяву, в якій просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12 000,00 грн. понесені в суді апеляційної інстанції.

Водночас, як вбачається з матеріалів апеляційного провадження, представник позивача не звертався до суду апеляційної інстанції із заявами, що ним будуть подані докази, які б підтверджували розмір, понесених ним судових витрат, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. У поданій апеляційній скарзі представником позивача також не зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона позивача понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Отже, враховуючи відсутність заяви про те, що докази будуть подані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, а також відсутність заяви про те, що сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, які підтверджують розмір понесених нею судових витрат (ч.1 ст. 221 ГПК України), колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні заяви ПрАТ «Конвеєр» про стягнення з Львівської міської ради витрат на професійну правничу допомогу понесених під час розгляду справи в Західному апеляційному господарському суді.

Керуючись, ст. ст. 126, 129, 244, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

у х в а л и в:

1. Заяву Приватного акціонерного товариства "Конвеєр" про ухвалення додаткового рішення у справі № 914/2023/24 та відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

2. Стягнути з Львівської міської ради (79008, м. Львів, пл. Ринок. 1, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Конвеєр" (79069, м. Львів, вул. Т. Шевченка, буд. 317, ) 18 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу понесених під час розгляду справи в Господарському суді Львівської області.

3. У задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу понесених під час розгляду справи в Західному апеляційному господарському суді відмовити.

4. Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбаченні ст.ст.287-288 ГПК України.

5. Господарському суду Львівської області видати відповідні накази.

6. Справу повернути до Господарського суду Львівської області.

Веб-адреса сторінки суду https://wag.court.gov.ua/sud4870/ на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається.

Головуючий суддя Н.М. Кравчук

Судді І.Ю. Панова

О.С. Скрипчук