ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03 грудня 2025 року Справа № 903/847/25

Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І.О., за участю секретаря судового засідання Ведмедюка М.П.,

за участю представників:

від позивача: н/з,

від відповідача: Лебедюк І.О. діє в порядку самопредставництва,

в судовому засіданні взяв участь Рішко А. - прокурор відділу Волинської обласної прокуратури (службове посвідчення №071761 від 01.03.2023),

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю БК КБР, м. Київ

до Управління з питань оборонної роботи та взаємодії з правоохоронними органами Волинської обласної державної (військової) адміністрації, м. Луцьк

про визнання недійсним правочину

в с т а н о в и в:

25.08.2025 документ сформовано в системі Електронний суд та зареєстровано в Господарському суді Волинської області позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю БК КБР до Управління з питань оборонної роботи та взаємодії з правоохоронними органами Волинської обласної державної (військової) адміністрації про визнання недійсним правочину.

Також позивач просить стягнути з відповідача судові витрати по справі у розмірі 3028 грн. судового збору.

Ухвалою суду від 01.09.2025 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 01.10.2025; постановлено відповідачу до 18.09.2025 подати суду відзив на позов із урахуванням вимог ст. 165 ГПК України; позивачу до 29.09.2025 подати суду відповідь на відзив із урахуванням вимог ст. 166 ГПК України.

11.09.2025 через систему Електронний суд та на електронну адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову; вважає, що доводи, викладені позивачем у позовній заяві є необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам, що передували здійсненню оспорюваного одностороннього акту.

15.09.2025 через систему Електронний суд від заступника керівника Волинської обласної прокуратури надійшла заява №15-1171вих.25 від 15.09.2025 про вступ прокурора у справу, в якій заступник керівника посилається на наявність у прокурора підстав для представництва інтересів держави шляхом вступу у справу № 903/847/25 у зв`язку з існуванням загрози порушення інтересів держави в оборонній і бюджетній сферах. Як зазначає прокурор, можливе визнання недійсною правової підстави для вимог про стягнення з ТОВ "БК КБР" грошових коштів у сумі 7534654 грн. за неналежне виконанням зобов`язань за контрактом № 2 від 28.03.2022 на постачання товарів оборонного призначення, що не спрямоване на забезпечення обороноздатності України, а тим більше на її зміцнення в умовах воєнного стану.

Законодавством України не передбачено ухвалення будь-яких окремих процесуальних документів з приводу вчинення прокурором зазначених дій, так само як і можливості відмови господарським судом прокуророві у його вступі у справу, здійсненому шляхом повідомлення суду про свою участь у розгляді справи, порушеної за позовом інших осіб. Відповідне письмове повідомлення прокурора приєднується судом до матеріалів справи, а участь прокурора в ній відображається в описовій частині судового рішення, прийнятого зі справи. Прокурор вважається таким, що взяв участь у справі, з дня одержання господарським судом згаданого письмового повідомлення, тобто з дня його реєстрації у канцелярії суду. З метою забезпечення захисту інтересів держави господарський суд може своєю ухвалою повідомити прокурора про розгляд справи для вирішення прокурором питання щодо вступу у справу.

01.10.2025 представник позивача в судове засідання не з`явився, позивач правом на подачу відповіді на відзив не скористався. Ухвалу суду від 01.09.2025 було надіслано позивачу до його електронного кабінету.

01.10.2025 в судовому засіданні прокурор просив відкласти підготовче засідання та встановити прокурору строк для подачі пояснень на позовну заяву.

01.10.2025 з метою забезпечення прокурору права на подачу пояснень на позов підготовче засідання було відкладено на 29.10.2025; встановлено прокурору строк до 20.10.2025 для подачі письмових пояснень на позов; позивачу - строк до 27.10.2025 для подачі письмових пояснень на пояснення прокурора.

Ухвалу суду від 01.10.2025 надіслано сторонам до їх електронних кабінетів, що підтверджується довідками про доставку електронних листів від 03.10.2025.

06.10.2025 від прокурора надійшли письмові пояснення № 15-1240вих-25 від 06.10.2025.

24.10.2025 від позивача надійшла заява про відкладення підготовчого засідання у зв`язку із відпусткою директора та адвоката.

В судове засідання 29.10.2025 представник позивача не з`явився.

Представник відповідача та прокурор в судовому засіданні 29.10.2025 заперечили щодо клопотання позивача про відкладення підготовчого засідання.

У судовому засіданні 29.10.2025 було відмовлено у задоволенні клопотання позивача про відкладення підготовчого засідання, оскільки перебування представників сторін у відпустці не є підставою для відкладення судового засідання, суд не визнавав у судове засідання 29.10.2025 явку представників сторін, й, зокрема, позивача обов`язковою, а представництво інтересів в суді не обмежено певним колом осіб.

Крім цього, згідно з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 24.01.2018 по справі № 907/425/16, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представника сторони, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні клопотання відповідача про відкладення підготовчого засідання, суд також врахував закінчення строку підготовчого провадження, встановленого ч.3 ст.177 ГПК України.

В судовому засіданні 29.10.2025 представник відповідача й прокурор висловили думку про можливість закриття підготовчого провадження й призначення розгляду справи по суті.

Ухвалою суду від 29.10.2025 було закрито підготовче провадження; призначено справу до розгляду по суті на 19.11.2025.

В судовому засіданні 19.11.2025 було оголошено перерву до 03.12.2025, позивача повідомлено про оголошення перерви ухвалою повідомленням від 19.11.2025 шляхом надіслання її до електронного кабінету позивача.

У зв`язку з належним повідомленням позивача про судовий розгляд справу 03.12.2025 розглянуто за відсутності представника позивача.

У процесі розгляду справи встановлено, що у період дії правового режиму воєнного стану та повномасштабного військового вторгнення російської федерації на територію України, а саме: 28.03.2022 між ТОВ "БК КБР" як продавцем і Управлінням з питань оборонної роботи та взаємодії з правоохоронними органами Волинської обласної державної (військової) адміністрації як покупцем було укладено контракт № 2, згідно з умовами якого продавець - ТОВ "БК КБР" зобов`язується поставити і передати у власність покупця - Управління з питань оборонної роботи та взаємодії з правоохоронними органами Волинської обласної державної (військової) адміністрації, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар (обладнання), перелік якого вказується у додатку № 1, який є невід`ємною частиною вказаного контракту (п. 1 контракту).

У додатку № 1 до контракту № 2 від 28.03.2022 визначено, що ТОВ "БК КБР" необхідно поставити 196 бойових шоломів, 150 кевларових шоломів та 150 захисних жилетів на загальну суму 9061572 грн, в т.ч. ПДВ 1510262 грн.

Додатковою угодою № 1 до контракту № 2 від 28.03.2022, яка укладена 12.04.2022, сторонами погоджено внесення змін до предмету контракту, зокрема, викладання додатку № 1 у новій редакції: поставці підлягає 234 захисних жилетів та 196 бойових шоломів на загальну суму 9041584,80 грн, в т.ч. ПДВ 1506930,80 грн.

Згідно з п. 2 контракту № 2 якість обладнання, що постачається, повинна відповідати встановленим стандартам і технічним умовам виробника. Гарантійний термін обладнання з боку продавця становить 12 місяців.

Відповідно до п. 5 контракту № 2 упаковка, в якій відвантажується обладнання, повинна забезпечувати, за умови належного обходження з вантажем, збереження обладнання при його транспортуванні. Маркування повинно відповідати стандартам заводу-виробника, на ній повинні бути вказані реквізити покупця. У випадку невідповідності цим умовам обладнання не буде прийняте і буде повернуте продавцю.

Пунктом 10 контракту № 2 визначено, що строк дії даного контракту рахується з моменту його підписання до 31.12.2022, але у будь-якому випадку до повного виконання всіх умов, передбачених даним контрактом.

У сертифікатах кінцевого споживача, наданих Управлінням з питань оборонної роботи та взаємодії з правоохоронними органами Волинської обласної державної адміністрації постачальнику - ТОВ "БК КБР", зазначено, що все поставлене обладнання буде передано формуванням, правоохоронним органам та збройним силам, підпорядкованим уряду України. У цих сертифікатах також вказано, що поставка здійснюється захисних жилетів 4 рівня.

З урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.1999 № 920 та листа Волинської митниці від 28.04.2022, в якому зазначено, що ТОВ "БК КБР" при ввезенні на митну території захисних жилетів і бойових шоломів разом з митними деклараціями подало сертифікати кінцевого споживача, ТОВ "БК КБР" було достовірно відомо про необхідність постачання засобів індивідуального захисту безпосередньо для потреб Збройних сил України, а також про постачання захисних жилетів саме 4 рівня.

На виконання умов контракту № 2 від 28.03.2022 ТОВ "БК КБР" у період з 28.03.2022 по 12.04.2022 передало Управлінню з питань оборонної роботи та взаємодії з правоохоронними органами Волинської обласної державної (військової) адміністрації 234 захисних жилетів та 196 бойових шоломів, а Управління з питань оборонної роботи та взаємодії з правоохоронними органами Волинської обласної державної (військової) адміністрації оплатило вартість товару у повному обсязі.

У подальшому придбане Управлінням з питань оборонної роботи та взаємодії з правоохоронними органами Волинської обласної державної (військової) адміністрації у ТОВ "БК КБР" обладнання на підставі контрактів № 1 та № 2 було передано на потреби військової частини НОМЕР_1 .

Вказані обставини встановлені рішеннями Господарського суду міста Києва від 05.10.2022 у справі № 910/5932/22 та від 28.10.2024 у справі №910/211/24, які набрали законної сили та відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України не підлягають доказуванню, оскільки участь у згаданих справах брали одні й ті ж самі особи.

Під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000061 від 20.04.2022 отримано висновки судово-економічної експертизи від 03.06.2022 № 386/22-22, судово-товарознавчої експертизи від 22.06.2022 №СЕ-19/114-22/8447-ВМ та судово-товарознавчої експертизи від 22.05.2023 № КСЕ-19-22/49707-ТВ, згідно з якими передані ТОВ "БК КБР" за контрактами № 1 та № 2 бронежилети не відповідають стандартам ДСТУ 8782:2018 (невідповідність останніх ІУ-У класу захисту та маркуванню), бойові шоломи не відповідають стандартам ДСТУ 8835:2019 (невідповідність І класу захисту та маркуванню). До відповідних висновків експерти дійшли, зокрема, за наслідками дослідження та опрацювання протоколів випробувань бронежилетів та бойових шоломів № 21.914 від 29.04.2022 та № 20.300 від 29.04.2022, проведених відділом випробувань ДНДІ МВС України, висновків судово-балістичних експертиз № СЕ-19-22/10140-БО від 24.05.2022 та № СЕ-19-22/10090-БЛ від 23.05.2022, проведених експертами ДНДЕКЦ МВС України.

Із вказаних протоколів випробувань та висновків судово-балістичних експертиз вбачається, що передані ТОВ "БК КБР" бронежилети та бойові шоломи не витримали балістичних випробувань щодо стійкості до засобів ураження, які згідно з ДСТУ 8782:2018 "Засоби індивідуального захисту. Бронежилети. Класифікація. Загальні технічні умови" та ДСТУ 8835:2019 "Засоби індивідуального захисту. Шоломи кулезахисні. Класифікація. Загальні технічні умови" пред`являються до бронежилетів 4 класу захисту та бойових шоломів 1 класу захисту.

Окрім цього, експертами при проведенні згаданих експертиз та балістичних випробувань досліджувались відібрані у випадковий спосіб бронежилети та бойові шоломи із кожної однорідної партії, що відповідає вимогам ДСТУ 8782:2018 "Засоби індивідуального захисту. Бронежилети. Класифікація. Загальні технічні умови" та ДСТУ 8835:2019 "Засоби індивідуального захисту. Шоломи кулезахисні. Класифікація. Загальні технічні умови".

У відповідності до п.п. 3.19, 3.20 ДСТУ 8782:2018 "Засоби індивідуального захисту. Бронежилети. Класифікація. Загальні технічні умови" партія бронежилетів - кількість бронежилетів однієї моделі, виготовлених за незмінного технологічного режиму та оформлених єдиним документом, що підтверджує їх якість. Вибірка бронежилетів - визначена кількість, що складається з однієї або кількох одиниць продукції, відібраних з партії, яку контролюють для того, щоб отримати інформацію стосовно всієї партії.

ДСТУ 8835:2019 "Засоби індивідуального захисту. Шоломи кулезахисні. Класифікація. Загальні технічні умови" визначено, що партія шоломів - кількість шоломів однієї моделі, виготовлених за незмінного технологічного режиму та оформлених єдиним документом, що підтверджує їх якість; вибірка шоломів - множина, що складається з одного або кількох шоломів, відібраних з партії, яку контролюють для того, щоб отримати інформацію стосовно всієї партії.

Відповідно до пункту 11.2.5. ДСТУ 8782:2018 та пункту 12.2.5. ДСТУ 8835:2019 пробій бронежилетів класів 1-6 є критичною невідповідністю та підставою для бракування всієї партії; пробій шоломів класів 1 та 2 є критичною невідповідністю та підґрунтям для бракування всієї партії.

Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 14.12.2022 у справі № 477/2330/18 (п. 105), чинне процесуальне законодавство не встановлює заборону щодо використання під час розгляду цивільної (господарської) справи доказів, отриманих у межах інших проваджень. Тобто докази, зібрані у межах кримінального провадження, можуть бути використані як докази у цивільній (господарській) справі, якщо відповідні дані стосуються предмета доказування.

Зазначені висновки експертиз, отримані у межах кримінального провадження №0000061 від 20.04.2022, є належними та допустимими доказами, оскільки у них містяться відомості, що безпосередньо стосуються предмету доказування.

Окрім цього, належність та допустимість згаданих висновків експертиз, як засобів доказування, підтверджено рішенням Господарського суду міста Києва від 28.10.2024 у справі № 910/211/24, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.02.2025.

Враховуючи наведене, ТОВ "БК КБР" за умовами контракту № 2 від 28.03.2022 передало неякісний товар, оскільки бронежилети не відповідають четвертому класу захисту та вимогам в частині маркування згідно вимог ДСТУ 8782:2018 "Засоби індивідуального захисту. Бронежилети. Класифікація. Загальні технічні умови", а бойові шоломи не відповідають першому класу захисту (не виконують основну функцію - не захищають голову людини від ураження метальними елементами вогнепальної зброї) відповідно до вимог ДСТУ 8835:2019 "Засоби індивідуального захисту. Шоломи кулезахисні. Класифікація. Загальні технічні умови" та вимогам в частині відповідності маркування.

Істотність недоліків переданого ТОВ "БК КБР" за контрактом № 2 від 28.03.2022 обладнання, яке не може бути використане Збройними силами України за прямим призначенням, підтверджено також рішенням Господарського суду міста Києва від 28.10.2024 у справі № 910/211/24, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.02.2025, встановлені факти якого на підставі ч. 4 ст. 75 ГПК України не підлягають повторному доказуванню, оскільки участь у згаданій справі брали одні і ті ж самі особи.

На час передачі товару діяли норми Господарського кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Сторонами договору поставки можуть бути суб`єкти господарювання, зазначені у пунктах 1, 2 частини другої статті 55 цього Кодексу (ч. 3 ст. 265 ГК України).

Частинами 1-3 статті 268 ГК України було передбачено, що якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам (у разі наявності), іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів.

Номери та індекси стандартів, технічних умов (у разі наявності) або іншої документації про якість товарів зазначаються в договорі. Якщо вказану документацію не опубліковано у загальнодоступних виданнях, її копії повинні додаватися постачальником до примірника договору покупця на його вимогу.

У разі відсутності в договорі умов щодо якості товарів остання визначається відповідно до мети договору або до звичайного рівня якості для предмета договору чи загальних критеріїв якості.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 ГК України господарський договір укладається в порядку, встановленому Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується.

Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети.

Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам.

Згідно зі ст. 675 ЦК України товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.

Укладаючи контракт № 2 від 28.03.2022 на поставку бронежилетів та бойових шоломів, ТОВ "БК КБР", як продавець, володів відомостями про те, що проданий ним товар: бронежилети та бойові шоломи буде використовуватись для потреб Збройних сил України, а тому цей товар повинен бути придатним для використання відповідно до мети його придбання та відповідати вимогам щодо якості бронежилетів та бойових шоломів, які встановлені Законом. Ці обставини встановлені рішенням Господарського суду міста Києва від 28.10.2024 у справі № 910/211/24, яке набрало законної сили.

Відповідно до ч. 4 ст. 180 ГК України умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості. Вимоги щодо якості предмета договору визначаються відповідно до обов`язкових для сторін нормативних документів, зазначених у статті 15 цього Кодексу, а у разі їх відсутності - в договірному порядку, з додержанням умов, що забезпечують захист інтересів кінцевих споживачів товарів і послуг.

Згідно зі ст. 15 ГК України у сфері господарювання застосовуються технічні регламенти, стандарти, кодекси усталеної практики та технічні умови.

Застосування стандартів, кодексів усталеної практики чи їх окремих положень є обов`язковим для: суб`єктів господарювання, якщо обов`язковість застосування стандартів чи кодексів усталеної практики установлено нормативно-правовими актами; учасників угоди (контракту) щодо розроблення, виготовлення чи постачання продукції, якщо в ній (ньому) є посилання на певні стандарти чи кодекси усталеної практики; виробника чи постачальника продукції, якщо він склав декларацію про відповідність продукції певним стандартам чи застосував позначення цих стандартів у її маркуванні.

Забезпечення військовослужбовців Збройних сил України здійснюється відповідно до вимог Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців ЗСУ в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 № 232.

Відповідно до положень цієї Інструкції забезпечення військовослужбовців Збройних сил України включає засоби індивідуального захисту - шоломи бойові балістичні та бронежилети модульні (п. 3 розділу І Інструкції).

Засобами індивідуального захисту забезпечуються усі категорії військовослужбовців Збройних Сил України на період виконання завдань у районі ведення бойових дій (у тому числі під час проведення антитерористичної операції) та здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації (п. 4 розділ IV Інструкції).

У Збройних силах України вимоги до бронежилетів та бойових шоломів визначаються державними та військовими стандартами.

Вимоги до бронежилетів визначені у державному стандарті ДСТУ 8782:2018 "Засоби індивідуального захисту. Бронежилети. Класифікація. Загальні технічні умови". Додатково вимоги до бронежилетів регламентуються військовими стандартами ВСТ 01.301.010 - 2021 (02) "Речове забезпечення. Військові бронежилети. Загальні технічні вимоги та методи випробовування балістичної стійкості"; ВСТ 01.301.003 - 2020 (01) "Речове забезпечення. Визначення класу захисту та процедура оцінювання індивідуальних засобів бронезахисту. Протикульний та протиосколковий захист".

Вимоги до шоломів балістичних регламентуються державними та військовими стандартами: ДСТУ 8835:2019 "Засоби індивідуального захисту. Шоломи кулезахисні. Класифікація. Загальні технічні умови"; ВСТ 01.301.007 - 2021 (02) "Речове забезпечення. Небалістичні методи випробувань та критерії оцінювання бойових шоломів".

Основними вимогами до балістичної стійкості бронежилетів та шоломів за державними та військовими стандартами є:

- бронежилет - жорсткі бронеелементи (плита для захисту грудей та плита для захисту спини) з металу/керамокомпозитних матеріалів, які повинні відповідати ІУ-УІ класу захисту згідно зі стандартом ДСТУ 8782:2018 "Засоби індивідуального захисту. Бронежилети. Класифікація. Загальні технічні умови";

- шолом бойовий балістичний повинен забезпечувати: протикульову стійкість І класу захисту за ДСТУ 8835 та протиосколкову стійкість.

У сертифікатах кінцевого споживача, наданих Управлінням з питань оборонної роботи та взаємодії з правоохоронними органами Волинської обласної державної адміністрації постачальнику - ТОВ "БК КБР", зазначено, що все передане обладнання буде передано формуванням, правоохоронним органам та збройним силам, підпорядкованим уряду України.

З цього випливає, що передані ТОВ "БК КБР" товари (бронежилети та бойові шоломи) повинні відповідати вищенаведеним стандартам, встановлених для військовослужбовців Збройних сил України, тобто каски та шоломи мають відповідати І класу захисту за ДСТУ 8835:2019, а захисні жилети (бронежилети) - ІУ-У класу захисту згідно зі стандартом ДСТУ 8782:2018.

Окрім цього, кожен бронежилет і кожний захисний елемент згідно з п. 9 ДСТУ 8782:2018 "Засоби індивідуального захисту. Бронежилети. Класифікація. Загальні технічні умови" повинні мати маркування.

Проте, як зазначено у висновках судово-економічної експертизи від 03.06.2022 № 386/22-22, судово-товарознавчої експертизи від 22.06.2022 № СЕ-19/114-22/8447-ВМ та судово-товарознавчої експертизи від 22.05.2023 № КСЕ-19-22/49707-ТВ, а також у рішенні Господарського суду міста Києва від 28.10.2024 у справі № 910/211/24, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.02.2025, передані ТОВ "БК КБР" за контрактами № 1 та № 2 бронежилети не відповідають стандартам ДСТУ 8782:2018 (невідповідність останніх ІУ-УІ класу захисту та маркуванню), бойові шоломи не відповідають стандартам ДСТУ 8835:2019 (невідповідність І класу захисту та маркуванню).

Таким чином, ТОВ "БК КБР" не виконало зобов`язання за контрактом № 2 від 28.03.2022 та не передало бронежилети та бойові шоломи, придатні для використання військовослужбовцями Збройних сил України.

У відповідності до статті 679 ЦК України продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту. Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

У випадку встановлення недоліків товару, на який надана гарантія щодо якості (встановлено гарантійний строк експлуатації), існує презумпція вини постачальника (виробника). У такому випадку для звільнення постачальника (продавця) від відповідальності, саме останній повинен довести, що дефекти виникли внаслідок порушення покупцем (споживачем) правил експлуатації або зберігання виробу.

Відповідно до ст. 676 ЦК України гарантійний строк починається з моменту передання товару покупцеві, якщо інше не встановлено договором купівлі-продажу. Гарантійний строк, встановлений договором купівлі-продажу, продовжується на час, протягом якого покупець не міг використовувати товар у зв`язку з обставинами, що залежать від продавця, до усунення їх продавцем. Гарантійний строк продовжується на час, протягом якого товар не міг використовуватися у зв`язку з виявленими в ньому недоліками, за умови повідомлення про це продавця в порядку, встановленому ст. 688 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 680 ЦК України визначено, що якщо на товар встановлено гарантійний строк, покупець має право пред`явити вимогу у зв`язку з недоліками товару, які були виявлені протягом цього строку.

Якщо недоліки товару виявлені покупцем після спливу гарантійного строку або строку придатності, продавець несе відповідальність, якщо покупець доведе, що недоліки товару виникли до передання йому товару або з причин, які існували до цього моменту (ч. 5 ст. 680 ЦК України).

Відповідно до ст. 688 ЦК України покупець зобов`язаний повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару у строк, встановлений договором або актами цивільного законодавства, а якщо такий строк не встановлений, - в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару.

З урахуванням того, що за умовами контракту № 2 від 28.03.2022 на бронежилети та бойові шоломи було встановлено 12 місячний гарантійний строк, Управління з питань оборонної роботи та взаємодії з правоохоронними органами Волинської обласної державної адміністрації на виконання вказаних вимог Цивільного кодексу України претензією від 25.04.2022 № 132/01.14/2-22 повідомило ТОВ "БК КБР" про наявність недоліків щодо якості товарів (пробій бронежилетів) та необхідність заміни товару або повернення грошових коштів.

У відповідь на претензію ТОВ "БК КБР" листом від 27.04.2022 № КБР00000739 повідомило, що не відмовляється від своїх зобов`язань щодо переданого обладнання та зобов`язується замінити його або повернути сплачені кошти після повернення товару.

Проте, ТОВ "БК КБР" і не замінило неякісного товару, і не повернуло сплачені за нього кошти.

Верховний Суд у постанові від 08.10.2020 у справі № 910/11397/18 у спорі про визнання недійсним правочину щодо односторонньої відмови від договору зазначив, що у разі, коли законом або умовами договору передбачено право сторони на односторонню відмову від договору, сторони вільні у виборі конкретних підстав такої відмови, в межах встановлених нормами законодавства чи умовами договору. Обрану стороною підставу для односторонньої відмови від договору слід досліджувати під час розгляду справи судом. Так, у кожному випадку особа, яка бажає відмовитись від договору у односторонньому порядку на тій чи іншій підставі має довести фактичну наявність визначених у обраній підставі обставин для такої односторонньої відмови. З огляду на викладене, судам необхідно в кожному конкретному випадку, виходити з встановлених обставин справи, досліджувати підстави, які стали підґрунтям для односторонньої відмови від договору, та обґрунтованість таких підстав з огляду на встановлені обставини справи.

За приписами статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом

Тобто, припинення зобов`язання на вимогу однієї зі сторін можливе, якщо такі дії вчинені відповідно до вимог закону або передбачені умовами договору.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі - припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Положеннями статті 615 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.

Відповідно до ч. ч. 1 та 3 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено законом або договором. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Одностороння відмова від договору не потребує узгодження та як самостійний юридичний факт зумовлює його розірвання. У випадках, коли права на односторонню відмову у сторони немає, намір розірвати договір може бути реалізований лише за погодженням з іншою стороною, оскільки одностороннє розірвання договору не допускається, а в разі недосягнення сторонами домовленості щодо розірвання договору - за судовим рішенням на вимогу однієї із сторін. Такі правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 01.04.2021 у справі № 910/5206/20.

Припинення зобов`язання у зв`язку з односторонньою відмовою відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України передбачено як наслідок порушення зобов`язання, лише в тому випадку, якщо це встановлено договором або законом. Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 01.02.2018 у справі № 910/11352/17.

Право покупця в односторонньому порядку відмовитись від договору купівлі-продажу передбачено ст. 678 ЦК України, згідно з якою покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.

За змістом ч. 2 ст. 678 ЦК України покупець на власний вибір вправі або відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми або вимагати заміни товару.

Підставами для відмови відповідача від договору купівлі-продажу на підставі ч. 2 ст. 678 ЦК України є те, що Управлінню як покупцю передано товар з істотними порушеннями вимог щодо його якості (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення).

Як зазначено у висновках судово-економічної експертизи від 03.06.2022 № 386/22-22, судово-товарознавчої експертизи від 22.06.2022 № СЕ-19/114-22/8447-ВМ та судово- товарознавчої експертизи від 22.05.2023 № КСЕ-19-22/49707-ТВ, а також у рішенні Господарського суду міста Києва від 28.10.2024 у справі № 910/211/24, передані ТОВ "БК КБР" за контрактами № 1 та № 2 бронежилети не відповідають стандартам ДСТУ 8782:2018 (невідповідність останніх ІУ-УІ класу захисту та маркуванню), бойові шоломи не відповідають стандартам ДСТУ 8835:2019 (невідповідність І класу захисту та маркуванню).

За результатами проведення балістичних випробувань та висновків судово-балістичних експертиз встановлено, що передані ТОВ "БК КБР" бронежилети та бойові шоломи не витримали балістичних випробувань щодо стійкості до засобів ураження, які згідно з ДСТУ 8782:2018 та ДСТУ 8835:2019 пред`являються до бронежилетів 4 класу захисту та бойових шоломів 1 класу захисту для використання військовослужбовцями Збройних сил України.

Відповідно до пункту 11.2.5. ДСТУ 8782:2018 та пункту 12.2.5. ДСТУ 8835:2019 пробій бронежилетів класів 1-6 є критичною невідповідністю та підставою для бракування всієї партії; пробій шоломів класів 1 та 2 є критичною невідповідністю та підґрунтям для бракування всієї партії.

Пробій переданих ТОВ "БК КБР" бронежилетів та бойових шоломів свідчить про істотність недоліків товару, оскільки усунути пробої засобів індивідуального захисту фізично неможливо, що у свою чергу зумовлює необхідність придбання нового товару відповідної якості.

Окрім цього, як зазначено у згаданих висновках судових експертиз, передані ТОВ "БК КБР" бронежилети та бойові шоломи не відповідають стандартам щодо їх маркування.

Відповідно до п. 9 ДСТУ 8782:2018 "Засоби індивідуального захисту. Бронежилети. Класифікація. Загальні технічні умови" маркування здійснюється щодо чохла бронежилета та захисних елементів бронежилета.

Маркування чохла бронежилета має містити ряд відомостей, в тому числі назву моделі бронежилета, клас захисту бронежилета, номер партії та номер чохла бронежилета, дату виготовлення, умови зберігання тощо.

Маркування захисних елементів бронежилета має містити відомості, в тому числі назву країни-виробника, клас захисту захисного елемента, номер партії та номер захисного елемента, дату виготовлення, умови зберігання тощо.

Відповідно до п. 5 контрактів № 1 та № 2 маркування бронежилетів повинно відповідати стандартам заводу-виробника, на ній повинні бути вказані реквізити покупця.

У висновку судово-товарознавчої експертизи від 22.06.2022 № СЕ-19/114-22/8447-ВМ зазначено, що маркування на чохлах бронежилетів та на захисних пластинах відсутнє, виробники бронежилетів та захисних пластин не встановлені.

У цьому висновку експертизи також вказано про те, що відсутність маркування на чохлах №№ 1-12 та металевих плитах №№ 1-14; різні форми плит, різні розміри та геометрія плит в одному жилеті; спосіб нанесення, різна товщина та кількість шарів амортизувальних елементів може свідчити про незаводський спосіб виготовлення бронежилетів.

Таким чином, маркування бронежилетів та бойових шоломів також неможливо фізично усунути, оскільки за фактичних обставин нанесення маркування на уже передані ТОВ "БК КБР" бронежилети та бойові шоломи свідчитиме про певну фальсифікацію якості товару, тобто нанесення на передані три роки назад бронежилети та бойові шоломи відомостей та даних про їх якість, а також відомостей про виробника, який за висновків згаданих експертиз невстановлений.

У постановах від 28.03.2023 у справі № 904/8414/21), від 12.09.2024 у справі № 910/13396/23, від 12.02.2025 у справі № 916/128/24 ) Верховний Суд зазначив, що умова договору щодо якості продукції характеризує предмет купівлі-продажу (поставки) з точки зору придатності до використання за цільовим призначенням. Якість продукції - це сукупність властивостей і характеристик, які відображають рівень новизни, надійність, довговічність, економічність продукції (товарів) і зумовлюють її здатність задовольнити відповідно до свого призначення потреби споживача. Предметом договору купівлі-продажу (поставки) може бути річ тільки належної якості, що обумовлена договором.

Вимоги щодо якості товару визначаються сторонами в договорі або встановлюються законом. У разі відсутності таких вимог у договорі чи законі на продавця покладається обов`язок передати товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується.

Проте, передані ТОВ "БК КБР" за контрактами № 1 та № 2 бронежилети та бойові шоломи не відповідають критеріям надійності, витривалості та безпечності, не здатні задовольнити відповідно до свого призначення потреби споживача - захист життя та здоров`я військовослужбовців, а також не придатні до мети, з якою товар такого роду використовується.

Крім цього, за обставин, встановлених у справі № 910/211/24 рішенням Господарського суду міста Києва від 28.10.2024 та постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.02.2025, які є преюдиційними, передані ТОВ "БК КБР" за контрактом № 2 бронежилети та бойові шоломи не можуть бути використані військовослужбовцями Збройних сил України за призначенням у період дії воєнного стану, оскільки критично не відповідають вимогам щодо їх якості (пробій бронежилетів та бойових шоломів).

За наведених обставин передані ТОВ "БК КБР" бронежилети та бойові шоломи мають істотні недоліки та порушення щодо їх якості, оскільки встановлені недоліки: пробій бронежилетів та бойових шоломів, відсутність маркування, неможливо усунути фізично, що зумовлює необхідність придбання іншого товару належної якості.

До того ж істотні недоліки щодо якості товару (пробій бронежилетів та бойових шоломів, відсутність маркування) виникли не внаслідок неправильного використання товару Управлінням з питань оборонної роботи та взаємодії з правоохоронними органами Волинської обласної державної адміністрації чи військовою частиною, а ці недоліки були ще на момент передачі ТОВ "БК КБР" товару, про що свідчать згадані висновки експертиз та обставини, встановлені у справі № 910/211/24.

Таким чином, у відповідача - Управління з питань оборонної роботи та взаємодії з правоохоронними органами Волинської обласної державної (військової) адміністрації як покупця були правові підстави для односторонньої відмови від контракту № 2 від 28.03.2022 у зв`язку із невиконанням ТОВ "БК КБР" як продавцем зобов`язань за контрактом щодо поставки бронежилетів та бойових шоломів належної якості.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 30.01.2019 у справі 164/882/15-ц тлумачення ч. 2 ст. 678 ЦК України свідчить, що у разі істотного порушення вимог щодо якості товару покупець має право вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми лише за умови, якщо він відмовився від договору.

Згідно з правовими висновками Верховного Суду, наведеними у постанові від 10.05.2018 у справі № 910/22541/16, можливість реалізації права на відмову від договору у випадку його істотного порушення продавцем, пов`язується з дотриманням форми повідомлення про відмову, а отже пов`язано із вимогами ч. 3 ст. 214 ЦК України, відповідно до якої відмова від правочину вчиняється у такій самій формі, у якій було вчинено правочин.

Оскільки контракт № 2 від 28.03.2022 був укладений у письмовій формі, то Управління з питань оборонної роботи та взаємодії з правоохоронними органами Волинської обласної державної (військової) адміністрації відмовилося від контракту також у письмові формі, надіславши заяву-повідомлення № 194/01.14/2-25 від 05.03.2025 про відмову від контракту № 2 від 28.03.2022, повторну заяву-повідомлення № 347/01.14/2-25 від 08.04.2025 про відмову від контракту № 2 від 28.03.2022, які у встановлений спосіб надіслані на офіційну адресу ТОВ "БК КБР"). У згаданих заявах- повідомленнях Управління навело підстави для відмови від контракту № 2 від 28.03.2022.

З урахуванням наведеного Управління з питань оборонної роботи та взаємодії з правоохоронними органами Волинської обласної державної (військової) адміністрації правомірно відмовилось від контракту № 2 від 28.03.2022, оскільки така відмова передбачена Законом, а також у встановлений Законом спосіб повідомило про це продавця - ТОВ "БК КБР".

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та у разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. Зазначену правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 905/1227/17.

Частинами першою, третьою статті 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Відповідно до статей 16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією зі сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорювання правочину; встановлення, чи порушується суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

Обов`язок доведення наявності обставин, з якими закон пов`язує визнання господарським судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача. Зазначену правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 905/1227/17.

Обґрунтовуючи недійсність правочину - односторонню відмову, вчинену Управлінням з питань оборонної роботи та взаємодії з правоохоронними органами Волинської обласної державної адміністрації від контракту № 2 від 28.03.2022 у заяві-повідомленні № 194/01.14/2-25 від 05.03.2025 про відмову від контракту № 2 від 28.03.2022, повторній заяві-повідомленні № 347/01.14/2-25 від 08.04.2025) ТОВ "БК КБР" посилається на наступні підстави: ТОВ "БК КБР" належним чином виконало зобов`язання за контрактом; у контракті відсутні умови щодо якості товару; ТОВ "БК КБР" не володіло відомостями про те, що переданий товар буде переданий Збройним силам України; правом відмови від контракту наділене не Управління, а військова частина, якій було передано бронежилети та бойові шоломи.

Окрім цього, на обґрунтування доводів, викладених у позовній заяві, ТОВ "БК КБР" приєднало докази про походження бронежилетів та бойових шоломів: сертифікати виробника та протоколи випробування.

Проте, доводи позивача спростовуються доказами, наданими прокурором, висновками експертиз, рішенням Господарського суду міста Києва від 28.10.2024 у справі № 910/211/24, яким встановлені обставини, які мають преюдиційне значення.

З огляду на викладене, у задоволенні позову ТОВ "БК КБР" до Управління з питань оборонної роботи та взаємодії з правоохоронними органами Волинської обласної державної (військової) адміністрації про визнання недійсним правочину односторонньої відмови Управління з питань оборонної роботи та взаємодії з правоохоронними органами Волинської обласної державної (військової) адміністрації від контракту № 2 від 28.03.2022, вчиненої у формі заяви-повідомлення № 194/01.14/2-25 від 05.03.2025 про відмову від контракту № 2 від 28.03.2022, повторної заяви -повідомлення № 347/01.14/2-25 від 08.04.2025, слід відмовити.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позову на позивача на підставі ст.129 ГПК України слід покласти судові витрати у розмірі сплаченого ним судового збору 3028 грн.

Керуючись ст.ст.73, 74, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в :

у задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду впродовж 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повне рішення виготовлено і підписано 12.12.2025.

Суддя І. О. Якушева