ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Чернівці

04 грудня 2025 року Справа № 926/3352/25

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Швеця М.В., за участю секретаря судового засідання Галак А.В. розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Інвест"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно Плюс"

про стягнення безпідставно збережених коштів в сумі 88800 грн

Представники:

від позивача Петренко В.О. - адвокат

від відповідача Антіпова Ю.С. - адвокат

І. Стислий виклад позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Техно-Інвест" звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно Плюс" про стягнення безпідставно збережених коштів в сумі 88800 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що між сторонами було укладено договір найму обладнання № 22-01/01 від 01.07.2022 року, який продовжено додатковою угодою до 31.12.2024 року. Договір найму обладнання припинив дію 31.12.2024 року, проте відповідач об`єкт оренди не повернув, у зв`язку із чим позивач на підставі ст. 1212 ЦК України звернувся з позовом про стягнення безпідставно збережених коштів в сумі 88800 грн за січень-лютий 2025 року.

ІI. Процесуальні дії у справі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.10.2025 року позовну заяву вх. № 3352 передано на розгляд судді Швецю М.В.

Ухвалою суду від 08.10.2025 року постановлено позовну заяву залишити без руху, встановлено позивачу строк 5 днів з дня надіслання в Електронний кабінет в системі Електронний суд цієї ухвали для усунення зазначених недоліків.

14.10.2025 року через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшло клопотання вх. № 3467, згідно якого представник позивача усунув недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 14.10.2025 року відкрито провадження у справі постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 04.11.2025 року о 12:00 год.

03.11.2025 року через систему "Електронний суд" від відповідача надійшла зустрічна позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Інвест" про визнання недійсними Договору від 01.07.2022 року, додаткової угоди від 01.07.2024 року та стягнення 1332000 грн.

Ухвалою суду від 03.11.2025 року постановлено залишити без руху зустрічну позовну заяву.

04.11.2025 року через систему "Електронний суд" від ген. директора ТОВ "Техно Плюс" Добровольського В.І. надійшла заява про повернення зустрічної позовної заяви вх. № 3740 обґрунтована необхідністю доопрацювання.

Ухвалою суду від 04.11.2025 року постановлено повернути зустрічну позовну заяву та додані до неї документи Товариству з обмеженою відповідальністю "Техно Плюс".

04.11.2025 року через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи вх. № 3744.

Ухвалою суду від 04.11.2025 року розгляд справи в підготовчому засіданні відкладено на 18.11.2025 року о 12:00 годині.

18.11.2025 року через систему "Електронний суд" від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів вх. № 4790.

Ухвалою суду від 18.11.2025 року постановлено відмовити у продовжені процесуального строку для долучення до матеріалів справи письмових пояснень та письмових доказів; залишити без розгляду клопотання про долучення доказів вх. № 4790; закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 04.12.2025 року 12:00 год.

В судовому засіданні 04.12.2025 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та просив задовольнити, акцентуючи увагу суду на той факт, що договір № 22-01/01 від 01.07.2022 року припинив свою дію саме 31.12.2024 року. Представниця відповідача проти позовних вимог усно заперечувала посилаючись на те, що договір № 22-01/01 від 01.07.2022 року відповідно до п. 3.2. договору та з урахуванням додаткової угоди від 01.07.2024 року не припинив свою дію, лист від 27.12.2024 року на який посилається представник позивача відповідачем не отримано, посилання представника позивача на витяги з Єдиного державного реєстру досудового розслідування не є належним доказом припинення договору № 22-01/01 від 01.07.2022 року.

ІІІ. Фактичні обставини справи встановлені судом.

01.07.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Техно-Інвест" (далі позивач, наймодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Техно Плюс" (далі відповідач, наймач) укладено Договір № 22-01/01 найму обладнання (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1., 1.2., Наймодавець в порядку та на умовах визначених цим Договором зобов`язується передати Наймачеві, у платне строкове користування деревообробне обладнання, що є власністю Наймодавця. Перелік деревообробного обладнання, яке передається у платне строкове користування за цим Договором, зазначено в Додатках до цього Договору, які є невід`ємними його частинами.

Згідно Додатку №1 від 01.07.2022 року до Договору, у платне строкове користування передається Обробний центр 5-и вісьовий Вассі модель Twin.

Пунктами 2.3., 2.4. Договору передбачено, що при передачі обладнання складається акт здачі приймання який підписується повноважними представниками сторін по договору. Майно вважається переданим в найм з моменту підписання акта здачі-приймання.

За умовами п. 3.1. Договору строк найму становить 24 місяці з моменту підписання акта здачі-приймання.

При відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору протягом одного місяця після спливу строку дії договору, він вважається продовженим на той самий строк, на тих же умовах, які були передбачені договором (п. 3.2. Договору).

У розділі 4 Договору сторони визначили плату за користування обладнанням.

Плата за користування обладнанням встановлюється згідно виставлених Наймодавцем рахунків. Розмір плати за користування обладнанням може змінюватися лише за згодою Сторін, а також у випадках, передбачених цим Договором. Плата за користування обладнанням нараховується з дати підписання акта приймання-передачі. Плата за користування обладнанням здійснюється у національній валюті - гривні в безготівковій формі шляхом банківського переводу на поточний рахунок Наймодавця щомісяця (п.4.1.-4.3. Договору). В підтвердження розміру щомісячного платежу в сумі 44400 грн, додано копію Рахунку за червень 2024 р. за оренду обладнання по Договору № 22-01/01 від 01.07.2022 р.

Цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та його скріплення печатками Сторін. Строк дії цього Договору починає та закінчує свій перебіг у момент, визначений у п.3.1 Договору (п. 7.1.-7.2. Договору).

Відповідно до п. 7.4. Договору якщо інше прямо не передбачено цим Договором або чинним в Україні законодавством, зміни у цей Договір можуть бути внесені тільки за домовленістю Сторін, яка оформлюється додатковою угодою до цього Договору.

Зміни у цей Договір набирають чинності з моменту належного оформлення Сторонами відповідної додаткової угоди до цього Договору, якщо інше не встановлено у самій додатковій угоді, цьому Договорі або у чинному в Україні законодавстві ( п. 7.5. Договору).

Договір підписаний сторонами та скріплений їх печатками.

Відповідно до Акту № 1 приймання-передачі майна у користування за договором № 22-01/01 від 01.07.2022 року позивач передав відповідачу у користування Обробний центр 5-и вісьовий Вассі модель Twin у кількості 1 шт.

01.07.2024 року сторони підписали Додаткову угоду до Договору оренди обладнання № 22-01/01 від 01.07.2022 року відповідно до якої термін дії Договору № 22-01/01 від 01 липня 2022 року продовжено до 31 грудня 2024 року. Інші умови вищевказаного договору залишаються незмінними і сторони підтверджують по ним свої зобов`язання.

Як зазначає позивач, Листом від 27.12.2024 року № 12/01-1 повідомив відповідача про те, що не бажає продовжувати дію Договору № 22-01/01 від 01.07.2022 року та просив підготувати обладнання до 09.01.2025 року до демонтажу і повернення. Отже, Договір найму обладнання припинив дію 31.12.2024 року, проте відповідач об`єкт оренди не повернув, у зв`язку із чим позивач на підставі ст. 1212 ЦК України звернувся з позовом про стягнення безпідставно збережених коштів в сумі 88800 грн за січень-лютий 2025 року (44400 грн Х 2).

IV. Норми права та мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення.

Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу положень статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом пункту 3 частини першої статті 3 (свобода договору як засада цивільного законодавства), пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 509, частини першої статті 627 ЦК України укладення договору із погодженням сторонами його умов, що визначені на розсуд сторін з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, та становлять зміст договору, зобов`язує сторони виконувати зобов`язання за цим договором належним чином відповідно до його умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526, частина перша статті 628, стаття 629 ЦК України).

Правовідносини оренди (найму) врегульовані положеннями глави 58 "Найм (оренда)" розділу III "Окремі види зобов`язань" книги п`ятої "Зобов`язальне право" ЦК України.

Згідно із частиною першою статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За частиною першою статті 773 ЦК України на наймача покладений обов`язок користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору.

Частиною першою статті 763 ЦК України встановлене загальне правило, за яким договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Виняток з наведеного правила передбачено частиною першою статті 764 ЦК України, відповідно до якої в разі якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму ЦК України.

Статею 785 ЦК України передбачено, що в разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб.

Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норма глави 83 ЦК України, свідчить про необхідність установлення так званої "абсолютної" безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України.

Судом встановлено, що договір найму обладнання № 22-01/01від 01.07.2022 року не припинив своєї дії 31.12.2024 року, як зазначає позивач, оскільки останнім не заявлено заперечень протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди, як це регламентовано та передбачено п. 3.2. договору та ч. 1 ст. 764 ЦК України, а отже даний договір найму обладнання № 22-01/01від 01.07.2022 року є чинним та продовжує діяти.

Посилання позивача на лист від 27.12.2024 року до уваги суду не береться, оскільки 1) даний лист датований в порушення строків регламентованих ч. 1 ст. 764 ЦК України та п. 3.2. договору (до закінчення дії договору) та 2) відсутні докази надсилання/отримання даного листа відповідачем.

Посилання позивача на Наказ від 14.01.2025 року відповідача (про недопущення на територію представників позивача), що є підтвердження закінчення дії договору найму обладнання № 22-01/01від 01.07.2022 року, також судом відхиляється, оскільки згідно ст. 396 ЦК України, особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу. Теж саме стосується витягів з єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про відкриття кримінального провадження щодо директора відповідача, які не свідчать про припинення дії договору найму обладнання № 22-01/01від 01.07.2022 року.

Договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них положень частини першої статті 1212 ЦК України (постанова ВП ВС від 26.06.2018 року у справі № 910/9072/17).

Відсутність порушеного права є підставою для відмови у задоволенні позову (такий висновок викладений у пункті 7.13 постанови ВП ВС від 03.11.2020 у справі № 916/3146/17).

Виходячи з вищевикладеного, у задоволенні позові слід відмовити.

Крім того, суд звертає увагу на те, що стаття 1212 ЦК України застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто за допомогою інших, спеціальних способів захисту. Отже, у випадку припинення договору найму, наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення, як то передбачено ч. 2 ст. 785 ЦК України.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ч.1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

V. Щодо розподілу судових витрат.

Витрати зі сплати судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на позивача у зв`язку з відмовою у задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 130, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

1. У задоволені позову - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05.12.2025 року.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/

Суддя М.В. Швець