ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року Справа № 925/866/25

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Васяновича А.В.,

секретар судового засідання Ібрагімова Є.Р.,

за участі представників сторін:

від позивача Поночевна А.О.- адвокат,

від відповідача представник не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «РІК Сервіс»,

м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю «Гран Торг-Логістик»,

Руськополянська територіальна громада, Черкаського району,

Черкаської області

про стягнення 53 426 грн. 14 коп.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Черкаської області з позовом звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «РІК Сервіс» до товариства з обмеженою відповідальністю «Гран Торг-Логістик» про стягнення 53 426 грн. 14 коп. заборгованості, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору №01092024 на виконання ремонтних робіт від 02 вересня 2024 року.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 01 серпня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 23 вересня 2025 року справу №925/866/25 вирішено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Розгляд справи по суті призначено на 14 год. 30 хв. 07 жовтня 2025 року.

Також судом, в порядку ч. 6 ст. 91 ГПК України, було витребувано у позивача для огляду в судовому засіданні оригінали наданих суду письмових доказів.

Однак, судове засідання призначене на 14 год. 30 хв. 07 жовтня 2025 року не відбулося, у зв`язку з оголошенням на території Черкаської області в цей час повітряної тривоги.

Ухвалою суду від 07 жовтня 2025 року призначено розгляд справи по суті на 12 год. 00 хв. 23 жовтня 2025 року.

Проте, судове засідання призначене на 12 год. 00 хв. 23 жовтня 2025 року не відбулося, у зв`язку з відсутністю електроенергії в приміщенні суду.

Ухвалою суду від 23 жовтня 2025 року повторно витребувано у позивача для огляду в судовому засіданні оригінали наданих суду письмових доказів та призначено розгляд справи по суті на 10 год. 30 хв. 17 листопада 2025 року.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст.120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Ухвалу суду від 23 жовтня 2024 року було доставлено відповідачу до його електронного кабінету 24 жовтня 2024 року.

Відповідач відзиву на позов суду не надав.

Згідно ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В судовому засіданні, яке відбулося 17 листопада 2025 року згідно ч. 1 ст. 240 ГПК України було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення зі справи №925/866/25.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи позивача, а також дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає виходячи з наступного:

В обґрунтування своїх вимог позивач вказував, що 02 вересня 2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «РІК Сервіс» та товариством з обмеженою відповідальністю «Гран Торг-Логістик», було укладено договір №01092024 про надання послуг.

Пунктом 1.1. вищевказаного договору передбачено, що за умовами договору СТО виконує технічне обслуговування та ремонт ДТЗ замовника/ клієнта, а замовник/клієнт бере на себе зобов`язання перед СТО сплатити виконані роботи, використані для ремонту матеріали та встановлені на ДТЗ або надані Замовнику/Клієнту запасні частини повністю та в строк.

Пунктом 2.2 договору передбачено, що СТО в присутності представника Замовника/Клієнта складає наряд-замовлення на технічне обслуговування на СТО ДТЗ (далі наряд-замовлення). В наряді-замовленні зазначаються заявлені Замовником/Клієнтом роботи та загальний стан ДТЗ.

СТО на підставі наряду-замовлення проводить діагностику ДТЗ замовника/клієнта та по завершенню складає дефектну відомість і рахунок-накладну, які є невід`ємною частиною договору. В рахунку-накладній вказується повний перелік робіт, запчастин та матеріалів, необхідних для їх виконання, а також дата, ціна та загальна вартість (п. 2.3 договору).

Рахунок-накладна надається замовнику/клієнту для узгодження. Узгодження не повинно тривати більше двох робочих днів від дати складання рахунку-накладної (п. 2.4. договору).

Згідно п. 4.1 договору, загальна сума визначається сумарною вартістю робіт та запасних частин зазначених у рахунках - накладних за весь термін дії договору.

Пунктом 4.2 договору передбачено, що оплата виконаних робіт, використаних для виконання ремонтних робіт запасних частин та матеріалів проводиться шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок СТО на протязі чотирнадцяти банківських днів з моменту, передачі виконаних робіт, або на інших умовах оплати, які погоджуються сторонами письмово у додатковій угоді, що є невід`ємною частиною договору.

Розрахункова вартість нормо-години складає 450 грн. 00 коп. в т.ч. ПДВ 75 грн. 00 коп. (п. 4.3 договору).

Позивач вказував, що свої обов`язки за договором виконав належним чином, що підтверджується рахунком-накладною №000001231 від 18 вересня 2024 року, актом виконаних робіт №Р-000001179 від 18 вересня 2024 року, рахунком-накладною №000001249 від 20 вересня 2024 року, актом виконаних робіт №Р-000001296 від 26 вересня 2024 року, рахунком-накладною №000001271 від 26 вересня 2024 року, актом виконаних робіт №Р-000001295 від 26 вересня 2024 року, видатковою накладної № 1297 від 08 жовтня 2024 року.

Всього позивачем було надано послуг на загальну суму 59 312 грн. 00 коп.

Водночас, відповідач сплатив позивачу 5 345 грн. 86 коп., що підтверджується копією платіжної інструкції №811 від 10 жовтня 2024року (а.с. 20) та 540 грн. 00 коп., що підтверджується копією платіжної інструкції №722 від 20 листопада 2024 року (а.с. 21).

В зв`язку з чим позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 53 426 грн.14 коп. боргу.

Судом враховано, що згідно ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до ч.2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Судом встановлено, що вказаний вище договір підписаний лише зі сторони позивача.

Відповідач договір №01092024 від 02 вересня 2024 року не підписував.

Крім того, рахунок-накладну №000001231 від 18 вересня 2024 року, акт виконаних робіт №Р-000001179 від 18 вересня 2024 року, рахунок-накладну №000001249 від 20 вересня 2024 року, акт виконаних робіт №Р-000001296 від 26 вересня 2024 року, рахунок-накладну №000001271 від 26 вересня 2024 року, акт виконаних робіт №Р-000001295 від 26 вересня 2024 року, видаткову накладну № 1297 від 08 жовтня 2024 року та акт звірки взаєморозрахунків відповідачем також не підписано.

Отже, суд вважає, що договір за №01092024 від 02 вересня 2024 року з усіма його умовами, які в ньому наведені, між сторонами не було укладено.

З копії платіжної інструкцій №811 від 10 жовтня 2024року вбачається, що відповідач сплатив позивачу 5 345 грн. 86 коп., згідно рахунку-накладної №000001231 від 18 вересня 2024 року.

Також, з копії платіжної інструкції №722 від 20 листопада 2024 року вбачається, що відповідач сплатив позивачу 540 грн.00 коп., згідно рахунку-накладної №000001271 від 26 вересня 2024 року.

Позивач факт оплати вказаних рахунків визнає.

Отже, з приводу виконання робіт по вказаним вище рахункам на загальну суму 5 885 грн. 86 коп. спору між сторонами немає.

Водночас, доказів того, що ці роботи виконувалися позивачем саме в межах договору від 02 вересня 2024 року суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 86 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як вже зазначалося вище, судом в порядку ч.6 ст.91 ГПК України було двічі витребувано у позивача для огляду в судовому засіданні оригінали наданих суду письмових доказів.

Проте, оригіналів письмових доказів суду не надано.

Відповідно до ч. 6 ст.91 ГПК України, якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Отже, позивачем під час розгляду справи належними та допустимими доказами не було доведено факту укладання між сторонами договору про надання послуг, а також виконання ремонтних робіт з використанням (заміною, продажем тощо) запасних частин на вказану спірну суму, а тому підстав для задоволення даного позову немає.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 129, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строк визначені ст. 241 ГПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 08 грудня 2025 року.

Суддя А.В.Васянович