ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"08" грудня 2025 р. Справа№ 910/12439/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Михальської Ю.Б.

Мальченко А.О.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Північного апеляційного господарського суду Тищенко А.І. від розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1

на рішення Господарського суду міста Києва від 27.04.2023

у справі № 910/12439/22

за позовом Обслуговуючого кооперативу Вимпел-Південь

до Міністерства юстиції України

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Одеської міської ради

про скасування наказу

В С Т А Н О В И В:

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.11.2025 року сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Демидова А.М., судді Владимиренко С.В., Ходаківська І.П. за апеляційною скаргою ОСОБА_1 у справі № 910/12439/22 за позовом Обслуговуючого кооператива "Вимпел-Південь" до Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Одеська міська рада про скасування наказу.

Колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Демидової А.М. - головуючого, Ходаківської І.П., Владимиренко С.В. 03.12.2025 заявлено самовідвід від розгляду даної справи, який вмотивований тим, що під час автоматизованого розподілу цієї справи не було враховано спеціалізацію суддів.

Зазначеною колегією суддів під час вивчення матеріалів даної апеляційної скарги встановлено, що скарга Одеської міської ради подана до Міністерства юстиції України, мотивована зокрема тим, що 13.05.2019 з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав № 166253571 Одеській міській раді стало відомо про зареєстроване за позивачем та іншими особами права власності на 113 об`єктів нерухомого майна, серед яких нежитлове приміщення та 112 машиномісць, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .

Одеська міська рада вказувала, що земельна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_1 не належить до об`єктів державної власності та не передавалася жодним особам у приватну власність, такі земельні ділянки знаходяться у комунальній власності територіальної громади м. Одеса відповідно до закону. Рішенням Одеської міської ради від 27.08.2014 № 5286-VI спірна земельна ділянка з визначеним місцем розташування: м. Одеса, Люстдорфська дорога, буд. 146/3 внесена до переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпеченням паркування транспортних засобів на території м. Одеса (спеціально відведених стоянок). Фактично зареєстровані спірними рішеннями державних реєстраторів об`єкти нерухомого майна розташовуються саме на землях, що знаходяться в комунальній власності та були визначені нею для організації паркування транспортних засобів на території м. Одеси, а використана під час спірних державних реєстрацій адреса у встановленому законом порядку відповідним об`єктам не присвоювалася, документів, що підтверджують присвоєння адреси, не надавалось, тобто, вона визначена державними реєстраторами у довільному порядку.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2025 заяву колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі Демидової А.М. головуючого, Ходаківської І.П., Владимиренко С.В. про самовідвід від розгляду справи № 910/12439/22 задоволено. Матеріали справи № 910/12439/22 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою відповідно до положень ст. 32 ГПК України.

Розпорядженням керівника апарату суду № 09.1-07/746/25 від 04.12.2025 у зв`язку із задоволенням заяви про самовідвід відповідно до підпункту 2.3.44, пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/12439/22.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.12.2025 визначено наступний склад колегії суддів: Тищенко А.І. головуючий суддя, судді Михальська Ю.Б., Мальченко А.О.

05.12.2025 через підсистему «Електронний суд» Північного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Північного апеляційного господарського суду Тищенко А.І. від розгляду апеляційної скарги у справі № 910/12439/22, яка обґрунтована тим, що мотиви самовідводу, зазначені судом в ухвалі від 03.12.2025, не відповідають мотивам Міністерства юстиції України від 10.06.2020 за результатами розгляду скарги міської ради, на підставі яких прийнято спірний наказ. Мотиви самовідводу ґрунтуються на мотивах рішення суду першої інстанції, на яке подано апеляційну скаргу. Ці мотиви є необґрунтованими у розумінні процесуального права та завдають шкоди законним правам та інтересам Іващенко А.І. Не розглянувши справу по суті, у підставу самовідводу апеляційний суд поклав мотиви оскаржуваного рішення. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.12.2025 розподіл справи відбувся за категорією, що не відповідає рішенню суду першої інстанції, що оскаржується. Крім того, суддя Тищенко А.І. вже брала участь у розгляді цієї справи та підтримала мотиви рішення, що оскаржується, визначена головуючим суддею всупереч ст.. 36 ГПК України. На переконання заявника зазначене підтверджується постановою від 12.03.2025 у справі № 910/12439/22, якою колегія суддів Північного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Тарасенко К.В., суддів Тищенко О.В., Тищенко А.І. залишила без змін рішення суду першої інстанції, що оскаржуєтсья.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 №475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до частин 7, 8, 11 статті 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950р., ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.97 р. № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

У рішенні в справі "Білуха проти України" Європейський суд з прав людини з посиланням на його усталену практику вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію Європейський суд з прав людини вказує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі "Білуха проти України", пункти 50, 52).

Як зауважував Європейський суд з прав людини, суддя є безсторонній, поки зворотне не буде доведено (справа Ле Конт, Ван Левен і Де Мейер проти Бельгії, останній абзац п. 58).

Істинність твердження про упередженість та/чи небезсторонність судді має бути доведена, адже суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

При цьому, не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Відповідно до частин 1-3 статті 6 Господарського процесуального кодексу України у господарських судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система.

Позовні та інші заяви, скарги та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до господарського суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в день надходження документів.

Визначення судді або колегії суддів (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою у порядку, визначеному цим Кодексом (автоматизований розподіл справ).

Згідно із ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

Він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

Він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

Він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

Було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

Є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встновлених ст.. 36 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Крім того, статтею ст. 36 ГПК України встановлено недопустимість повторної участі судді у розгляді справи.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі.

Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції.

Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови суду касаційної інстанції.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами. Задоволення заяви про відвід суддів повинно обґрунтовуватися посиланням на обставини, про які йдеться в ст. 35, 36 ГПК України, із зазначенням та поданням доказів, які їх підтверджують.

На переконання суду, у поданій заяві про відвід заявником не наведено доводів у розумінні ст. ст. ст. 35, 36 ГПК України для існування підстав для відводу суддів.

Так, заява про відвід судді Тищенко А.І. зводиться до незгоди з процесуальними рішеннями судді під час розгляду та прийнятті постанови від 12.03.2025 у справі № 910/12439/22, яка не була скасована судом касаційної інстанції.

Наведені вище обставини не можуть бути підставою для відводу, оскільки незгода з процесуальними рішеннями судді не є підставою для відводу судді та не свідчить про його упередженість.

Щодо посилання заявника на те, що самовідвід колегії суддів від 03.12.2025 у справі № 910//12439/22 ініціює зміну предмету спору, підста та категорії справи, що фактично позбавляє апелянта реалізувати свої доводи, оскільки розподіл справи відбувся за категорією, що не відповідає рішенню суду першої інстанції що оскаржується, колегія суддів вважає їх безпідставними, виходячи з такого.

За приписами частин 1-3 статті 32 Господарського процесуального кодексу України визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених в частині другій статті 6 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ. Справа, розгляд якої відповідно до цього Кодексу здійснюється колегією суддів в обов`язковому порядку, розглядається постійною колегією суддів відповідного суду, до складу якої входить визначений Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою суддя-доповідач. Персональний склад постійних колегій суддів визначається зборами суддів відповідного суду.

При цьому, на підставі пп. 17.4 п. 17 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи визначення судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із цією редакцією Кодексу в частині порядку визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи за допомогою автоматизованої системи документообігу суду за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Визначення судді або колегії суддів (судді доповідача) для розгляду конкретної справи здійснюється згідно частини 3 статті 6 Господарського процесуального кодексу України Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою у порядку, визначеному цим Кодексом (автоматизований розподіл справи).

Відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду збори суддів вищих спеціалізованих судів, судів апеляційної та касаційної інстанцій визначають основний склад постійних колегій суддів, кожна у кількості трьох суддів, які мають спільні спеціалізації (спеціалізації постійної колегії). Для кожної постійної колегії суддів збори суддів відповідного суду визначають резервних суддів, з числа тих, що мають спеціалізацію постійної колегії. Кількість резервних суддів постійної колегії має забезпечити виключення випадків неможливості заміни судді в колегії з підстав, визначених пунктами 4 та 5 Розділу VIII цього Положення.

Рішенням зборів суддів Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2018 (із подальшими змінами) затверджено персональну спеціалізацію суддів судових палат Північного апеляційного господарського суду.

Згідно вказаного рішення спеціалізацією судді Тищенко А.І., яка входять до складу першої судової палати суду, є справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на нерухоме майно (крім землі), справи у спорах щодо захисту ділової репутації, справи у спорах щодо застосування антимонопольного та конкурентного законодавства, справи у спорах щодо приватизації майна, спори із земельних відносин, справи у спорах, що виникають із правочинів, зокрема, договорів (крім категорій 28000000), справи у спорах, щодо недоговірних зобов`язань, справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їхніх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, справи наказного провадження, справи щодо оскарження рішень третейських судів та про видачу наказів на примусове виконання рішень третейських судів.

Колегія суддів також наголошує на тому, що сама лише наявність сумнівів стосовно об`єктивності судді під час розгляду справи дійсно надає право учаснику справи заявити відвід такому судді. На переконання апеляційного суду, такий відвід повинен бути достатньо вмотивованим та містити підстави його заявлення. Однак, ОСОБА_1 не наведено переконливих обставин, які б свідчили про упередженість та необ`єктивність судді під час розгляду даної справи.

Таким чином, розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Тищенко А.І. від розгляду справи № 910/12439/20, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, в порядку ст.ст. 32, 39 ГПК України, матеріали справи підлягають передачі на автоматизований розподіл для здійснення визначення складу суду з розгляду заяви про відвід.

Керуючись статтями 38, 39, 207, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати заяву ОСОБА_1 про відвід судді Північного апеляційного господарського суду Тищенко А.І. від розгляду справи № 910/12439/22 необґрунтованою.

Матеріали справи № 910/12439/22 передати для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою щодо розгляду заяви про відвід судді, відповідно до положень ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді Ю.Б. Михальська

А.О. Мальченко