ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"08" грудня 2025 р. Справа№ 910/10905/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.

суддів: Тарасенко К.В.

Коробенка Г.П.

розглянувши апеляційну скаргу народного депутата України Величковича Миколи Романовича

на рішення Господарського суду міста Києва від 06.03.2025 (повний текст складено 17.03.2025)

у справі № 910/10905/23 (суддя Підченко Ю.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство «КИЇВ»

до Політичної партії «Європейська Солідарність»

про виселення з орендованого майна,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.03.2025 у справі № 910/10905/23 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство «КИЇВ» задоволено.

Присуджено виселити Політичну партію «Європейська Солідарність» з нежитлових приміщень загальною площею 450,0 кв.м., що розташовані на першому поверсі у будівлі побутового корпусу із столовою (літ. «М»), яка знаходиться за адресою: 01015, м. Київ, вул. Лаврська, 16.

Присуджено до стягнення з Політичної партії «Європейська Солідарність» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство «КИЇВ» судовий збір в розмірі 2 684,00 грн.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, народний депутат України Величкович Микола Романович 23.10.2025 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження; скасувати повністю рішення Господарського суду міста Києва від 06.03.2025 у справі № 910/10905/23; ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство «КИЇВ» відмовити повністю; судові витрати покласти на позивача.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.10.2025 апеляційну скаргу народного депутата України Величковича Миколи Романовича на рішення Господарського суду міста Києва від 06.03.2025 у справі № 910/10905/23 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Кравчук Г.А. (суддя-доповідач), судді: Коробенко Г.П., Тарасенко К.В.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

При цьому, учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного тексту рішення (п. 1 ч. 2 ст. 256 ГПК України).

Статтею 119 ГПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку, встановити чи є такий строк значним та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з врахуванням балансу суспільного та приватного інтересу.

При цьому поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення відповідних процесуальних дій. Поновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яке він використовує виходячи із поважності причин пропуску строку на оскарження.

Так, з матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення прийнято Господарським судом міста Києва 06.03.2025, повний текст якого складено 17.03.2025. Тобто, в силу приписів ст. 256 ГПК України, останнім днем для подання апеляційної скарги на рішення суду у даній справі є 07.04.2025 (з урахуванням вихідних днів).

Водночас, скаржник - народний депутат України Величкович Микола Романович звернувся з апеляційною скаргою 23.10.2025, тобто з пропуском процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у сім місяців.

Обґрунтовуючи причини пропуску процесуального строку, скаржник зазначає, що йому стало відомо про наявність оскаржуваного рішення лише 23.10.2025 під час проведення виконавчих дій за адресою м. Київ, вул. Лаврська, 16.

Зокрема, скаржник посилається на те, що в суді першої інстанції не був залучений до справи, однак вважає, що господарським судом першої інстанції вирішено питання про його права, інтереси та обов`язки, оскільки він є членом Політичної партії «Європейська солідарність» та користується правами, виконує обов`язки та реалізує функції як народний депутат, а також використовує окреме пристосоване технічно оснащене приміщення за адресою м. Київ, вул. Лаврська 16, загальною площею 450 кв.м., розташоване на першому поверсі будівлі побутового корпусу із столовою (літ. «М»), у зв`язку із чим скаржник вважає, що фактичне виконання рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2025 у цій справі безпосередньо вплине на права та обов`язки скаржника, оскільки позбавить умов здійснення повноважень як народного депутата України

Розглянувши наведені причини пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження, колегія суддів вважає їх неповажними враховуючи наступне.

Як вже було зазначено, скаржником є народний депутат України, який також є членом Політичної партії «Європейська Солідарність» та користується вищезазначеним приміщенням. Отже, з моменту оголошення оскаржуваного рішення суду скаржник, як член партії, що є відповідачем у справі, мав би бути обізнаний про наявність справи та прийняття у ній рішення судом першої інстанції. При цьому, апеляційну скаргу подано із значним пропуском строку на сім місяців.

Водночас, скаржником не надано належних та допустимих доказів стосовно того, що за такий тривалий час він не мав об`єктивної можливості здійснити оскарження судового рішення в апеляційному порядку.

Дослідивши зазначені обставини колегія дійшла до висновку, що несвоєчасне здійснення процесуальної дії у даному випадку залежало виключно від волі скаржника.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 ГПК України).

Частиною 4 ст. 13 ГПК України унормовано, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті власних інтересів (рішення ЄСПЛ від 04.10.2001 у справі "Тойшлер проти Германії").

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, має тлумачитися з урахуванням верховенства права, яке вимагає, щоб сторони у справі мали ефективний судовий засіб, що давав би їм можливість заявляти про свої громадянські права. Це положення втілює «право на суд», право на доступ до якого, тобто право на звернення до суду у цивільних справах, є лише одним аспектом; однак це аспект, який фактично дає можливість скористатися додатковими гарантіями, викладеними в пункті 1 статті 6 Конвенції.

Додатково суд врахує, що прецедентна практика ЄСПЛ щодо застосування статті 6 Конвенції визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

Можливість відновлення пропущеного процесуального строку пов`язується із наявністю саме поважних причин його пропуску. Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції зазначає, що відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким він користується, виходячи із поважності причин пропуску строку. У цьому випадку обставин, які б об`єктивно перешкоджали скаржникові реалізувати своє право на вчасне подання апеляційної скарги не вбачається, а підстави, наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, не є поважними та об`єктивно непереборними і не пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, оскільки залежали від бездіяльності самого скаржника.

Відповідно до ч. 3 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлений статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Отже, народному депутату України - Величковичу Миколі Романовичу для усунення недоліків апеляційної скарги необхідно обґрунтувати передбачену (передбачені) процесуальним законом підставу (підстави) подання цієї скарги (із урахуванням змісту цієї ухвали) та навести інші підстави для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення шляхом подання відповідної заяви.

Суд апеляційної інстанції також вважає за необхідне роз`яснити скаржнику, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, які є підставою залишення апеляційної скарги без руху, суд, відповідно до ст.ст. 174, 260, 261 ГПК України, має право повернути апеляційну скаргу або відмовити у відкритті апеляційного провадження.

На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 256, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу народного депутата України Величковича Миколи Романовича на рішення Господарського суду міста Києва від 06.03.2025 у справі № 910/10905/23 залишити без руху.

2. Роз`яснити скаржнику, що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали, скаржник має право усунути недоліки, надавши суду апеляційної інстанції клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення з урахуванням мотивувальної частини цієї ухвали, шляхом подання до суду відповідної заяви про усунення недоліків.

3. Попередити скаржника, якщо недоліки апеляційної скарги не будуть усунуті в зазначений строк, то у господарського суду апеляційної інстанції будуть відсутні підстави прийняти таку апеляційну скаргу до розгляду, остання буде повернута скаржнику та буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Судді К.В. Тарасенко

Г.П. Коробенко