ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/4092/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Мусієнко О.О.,

розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія (65007, м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, буд. 88)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Аероклуб Одеса (67633, Одеська обл., Одеський р-н, селище Набережне, вул. Авіаторів, буд. 12)

про стягнення 321 120, 03 грн

В С Т А Н О В И В:

1. Короткий зміст позовних вимог.

07.10.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія (далі ТОВ ООЕК, позивач) звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом, сформованим в системі Електронний суд (вх. № 4203/25 від 07.10.2025), про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Аероклуб Одеса (далі ТОВ Аероклуб Одеса, відповідач) заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 300 829, 29 грн, 3 % річних у розмірі 5925, 06 грн, інфляційні нарахування в розмірі 14 365, 68 грн та судовий збір у розмірі 3 853, 44 грн.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Вказаною ухвалою суду було запропоновано сторонам надати у відповідні строки заяви по суті спору, а також роз`яснено про можливість звернення до суду з клопотанням про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч. 7 ст. 252 ГПК України.

Ухвала суду від 13.10.2025 була доставлена позивачу та відповідачу до їх електронних кабінетів 13.10.2025, про що свідчать відповідні довідки про доставку електронного документу, сформовані за допомогою Комп`ютерної програми Діловодство спеціалізованого суду.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 7 ст. 6 ГПК України у господарських судах функціонує Єдина судова інформаційно-комунікаційна система. Суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Електронний кабінет це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу. Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Частиною 1 ст. 232 ГПК України передбачено, що судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази.

Днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення (ч. 6 ст. 242 ГПК України).

Згідно з ч. 11 ст. 242 ГПК України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Отже, ГПК України передбачено два способи надсилання судового рішення: (1) в електронній формі через Електронний кабінет та (2) шляхом направлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Тобто, ухвала суду від 13.10.2025 була надіслана позивачу та відповідачу у відповідності до вимог ГПК України.

Суд також бере до уваги, що сторони мали можливість ознайомитись з усіма процесуальними документами у справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua), який є відкритим для доступу на офіційному вебпорталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України Про доступ до судових рішень).

Таким чином, матеріали справи свідчать про належне повідомлення учасників справи про відкриття провадження у справі та встановлення процесуальних строків, а також створення учасникам судового процесу належних умов для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень.

З огляду на викладене господарський суд доходить висновку про належне повідомлення як позивача, так і відповідача про розгляд судом даного спору.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи до суду не надходило.

Водночас суд зауважує, що відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Зі змісту ст. 165 ГПК України вбачається, що свої заперечення проти позову відповідач може викласти у відзиві на позовну заяву. При цьому, згідно з ч. 4 ст. 165 ГПК України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористався, жодних заперечень проти позову не надав, з огляду на що суд вважає за можливе відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

У відповідності до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

3. Позиція учасників справи.

Доводи позивача ТОВ ООЕК.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у зв`язку з фактичним укладенням між сторонами договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг ТОВ ООЕК для ТОВ Аероклуб Одеса було відкрито особовий рахунок № 06-473. Умовами вказаного договору передбачено, що позивач продає електричну енергію відповідачу для забезпечення потреб електроустановок останнього, а ТОВ Аероклуб Одеса оплачує ТОВ ООЕК вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

На підставі отриманих позивачем даних від АТ ДТЕК Одеські Електромережі, як оператора системи розподілу, щодо фактичного споживання електричної енергії відповідачем ТОВ ООЕК було виставлено, а відповідачем отримано рахунки за спожиту електричну енергію на загальну вартість 314 593, 10 грн (у т.ч. ПДВ).

Відповідач частково оплатив рахунки, у зв`язку з чим заборгованість перед позивачем за спожиту в серпні 2024 року - серпні 2025 року електричну енергію складає 300 829, 29 грн.

У зв`язку з несвоєчасною оплатою заборгованості за спожиту електроенергію, позивачем нараховано відповідачу 3% річних у розмірі 5925, 06 грн та інфляційні втрати у розмірі 14 365, 68 грн на підставі ст. 625 ЦК України.

Правову позицію позивач обґрунтовує приписами Закону України Про ринок електричної енергії від 13.04.2017, Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018, ст. ст. 11, 202, 509, 526, 546, 610, 612, 625, 629, 714 ЦК України, ст. ст. 193, 199 ГК України.

Оскільки відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався, заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними матеріалами до суду не надав, суд у відповідності до ч. 13 ст. 8, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ч. 5 ст. 252 ГПК України, враховуючи, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження, вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами.

4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Постачальник електричної енергії ТОВ ООЕК, який діє на підставі ліцензії з постачання електричної енергії споживачу згідно Постанови НКРЕКП від 14.06.2018 № 429 повідомив про припинення здійснення діяльності постачальника за регульованим тарифом: АТ Одесаобленерго та ініціював приєднання споживача з 01.01.2019 до договору про постачання електричної енергії на умовах договору про постачання електричної енергії № 473, про що свідчить заява-приєднання, підписана ТОВ Аероклуб Одеса 12.12.2018.

У відповідності до п. п. 1.1., 1.2. договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі договір) останній є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам постачальником універсальних послуг, та укладається сторонами з урахуванням ст. ст. 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до цього договору, згідно з заявою-приєднання яка є додатком до договору. Умови договору розроблені відповідно до Закону України Про ринок електричної енергії та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312, та є однаковими для всіх споживачів.

Згідно з п. 2.1. договору за цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору.

Обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у споживача укладеного в установленому порядку з оператором системи договору про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії, на підставі якого споживач набуває право отримувати послугу з розподілу/передачі електричної енергії (п. 2.2. договору).

Пунктами 3.3., 3.4. договору передбачено, що постачальник за договором не має права вимагати від споживача будь-якої іншої оплати за спожиту електричну енергію, що не визначена у комерційній пропозиції, яка є додатком до цього договору. Датою початку постачання електричної енергії споживачу є дата зазначена в заяві-приєднанні.

За умовами п. 5.1. договору споживач розраховується з постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до цього договору.

Спосіб визначення ціни за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції постачальника. Для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується один спосіб визначення ціни на електричну енергію (п. 5.2 договору).

У відповідності до п. 5.3. договору ціна на електричну визначається постачальником у разі дотримання умов надання універсальних послуг, визначених у пункті 3.1. глави 3 цього договору та у відповідності до методики (порядку) розрахунку ціни не електричну енергію, затвердженої Регулятором.

Згідно з п. 5.5. договору ціна на електричну енергію встановлюється з дотримання вимог, передбачених Законом України Про ринок електричної енергії і ПРРЕЕ. Сторони домовилися про те, що ціна на електричну енергію, встановлена Регулятором, повинна бути обов`язкова для сторін з дати її введення в дію.

Ціна (тариф) на електричну енергію має зазначатися постачальником у рахунках на оплату спожитої електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни. Розрахунковим періодом за договором є календарний місяць (п. п. 5.7., 5.8. договору).

За положеннями п. 5.9. розрахунки споживача за договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника (спецрахунок). Оплата вартості електричної енергії за цим договором здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спецрахунок постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок постачальника надійшла вся сума коштів. Спецрахунок постачальника зазначається у платіжних документах постачальника, у тому числі у разі його зміни.

У відповідності до п. 5.10. договору оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем.

Споживач здійснює оплату за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії у складі вартості (ціни) електричної енергії постачальника. При виставленні рахунку за спожиту електричну енергію споживачу постачальник зобов`язаний окремо вказувати оплату за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії та оплату вартості електричної енергії (п. 5.13. договору).

Згідно з п. 6.2. договору споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього договору.

Пунктом 9.1. договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством.

За положеннями п. 13.1. договору останній укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набуває чинності з дати подання споживачем заяви-приєднання. Умови цього договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної споживачем у заяві-приєднання.

Додатком 3 до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є комерційна пропозиція № 2-УП, п. 1 якої передбачено, що ціна (тариф) на електричну енергію визначається у встановленому Регулятором порядку.

Згідно з п. 1 комерційної пропозиції ціна (тариф) на електричну енергію визначається у встановленому Регулятором.

У відповідності до п. 2 комерційної пропозиції споживач здійснює оплату за електроенергію до початку розрахункового періоду, що передує розрахунковому, попереднім платежем 100% вартості договірної величини споживання електричної енергії, яка визначається шляхом множення відповідного договірного обсягу постачання електричної енергії на ціну, визначену згідно умов даної комерційної пропозиції.

Обсяги спожитої електричної енергії визначаються оператором за розрахунковий період, який становить один календарний місяць (п. 3 комерційної пропозиції).

Згідно з п. 5 комерційної пропозиції оплату за послуги з розподілу споживач здійснює через постачальника за тарифами, які встановлюються Регулятором відповідно до затвердженої ним Методики з наступним переведенням цієї оплати постачальником оператору.

По закінченню розрахункового періоду постачальник не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим, (за умови отримання даних про обсяги споживання від Оператора) виставляє споживачу рахунок на оплату за фактично спожиту та розподілену електроенергію. Споживач здійснює оплату протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунку, грошовими коштами на поточний рахунок із спеціальним режимом використання ТОВ ,,ООЕК. Якщо фактичне споживання електроенергії виявиться більшим, ніж очікуване, різниця між сумою авансових платежів та вартістю фактично спожитої електроенергії має бути сплачена протягом 5 робочих днів з дня отримання рахунку за фактично використану електроенергію; якщо фактичне споживання виявиться меншим, ніж очікуване, надлишкові кошти враховуються як оплата наступних платежів. У випадку порушення споживачем строків оплати, передбачених умовами даної комерційної пропозиції, постачальник може направити вимогу про забезпечення виконання зобов`язання чи надання гарантій оплати. Датою отримання платіжного документу (рахунку) вважається у тому числі дата його вручення споживачу; дата його отримання від кур`єра; відмітка про реєстрацію вхідної кореспонденції; дата його відкриття споживачем в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті постачальника та інше; третій календарний день з дати його отримання поштовим відділенням зв`язку, на території обслуговування якого розташований об`єкт споживача (у разі направлення засобами поштового зв`язку рекомендованим або цінним листом) (п. 4 комерційної пропозиції).

У відповідності до п. 8 комерційної пропозиції договір набирає чинності з дати оплати рахунка, отриманого від Постачальника, або з дати фактичного споживання будь-яких обсягів електроенергії, або з дати зазначеної як початок постачання в заяві-приєднання, або з дати підписання споживачем заяви приєднання до умов договору, якою постачальником не буде відмовлено в приєднанні протягом триденного строку. Договір укладається на строк до 31 грудня 2022 року, а в частині розрахунків договір діє до повного виконання. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд умов, але в ніякому разі не більше, ніж на термін дії договору споживача про надання послуг з розподілу електроенергії та ніж строк виконання ТОВ ,,ООЕК функцій постачальника універсальних послуг.

Між позивачем та відповідачем були підписано акти прийняття-передавання товарної продукції від 20.08.2024 на загальну суму 17 510, 94 грн, у тому числі ПДВ 2918, 49 грн; від 19.09.2024 на загальну суму 14 557, 74 грн, у тому числі ПДВ - 2426, 29 грн; від 17.10.2024 на загальну суму 15 847, 16 грн, у тому числі 2641, 19 грн; від 20.11.2024 на загальну суму 34 487, 48 грн, у тому числі ПДВ 5747, 91 грн; від 18.12.2024 на загальну суму 40 130, 39 грн, у тому числі ПДВ - 6688, 4 грн; від 23.01.2025 на загальну суму 48 396, 59 грн, у тому числі ПДВ - 8066, 1 грн; від 18.02.2025 на загальну суму 38 449, 51 грн, у тому числі ПДВ - 6408, 25 грн; від 19.03.2025 на загальну суму 44 386, 31 грн, у тому числі ПДВ - 7397, 72 грн; від 17.04.2025 на загальну суму 26 228, 32 грн, у тому числі ПДВ - 4371, 39 грн; від 20.05.2025 на загальну суму 15 695, 52 грн, у тому числі ПДВ - 2615, 92 грн; від 17.06.2025 на загальну суму 9567, 54 грн, у тому числі ПДВ 1594, 59 грн.

Позивачем були підписані акти прийняття-передавання товарної продукції від 16.07.2025 на загальну суму 5268, 24 грн, у тому числі ПДВ - 878, 04 грн; від 18.08.2025 на загальну суму 4067, 36 грн, у тому числі ПДВ 677, 89 грн.

Позивачем виставлено відповідачу рахунки, підписані та отримані останнім, за спожиту електроенергію, а саме: № 06-473/1 від 20.08.2024 за серпень 2024 року з терміном сплати рахунку до 27.08.2024 на суму 14 592, 45 грн, у тому числі ПДВ 2918, 49 грн; № 06-473/1 від 19.09.2024 за вересень 2024 року з терміном сплати рахунку до 26.09.2024 на суму 12 131, 45 грн, у тому числі ПДВ 2426, 29 грн; № 06-473/1 від 17.10.2024 за жовтень 2024 року з терміном сплати рахунку до 24.10.2024 на суму 13 205, 97 грн, у тому числі ПДВ 2641, 19 грн; № 06-473/1 від 20.11.2024 за листопад 2024 рок з терміном оплати рахунку до 27.11.2024 на суму 28 739, 57 грн, у тому числі ПДВ 5747, 91 грн; № 06-473/1 від 18.12.2024 за грудень 2024 року з терміном сплати рахунку до 25.12.2024 на суму 33 441, 99 грн, у тому числі ПДВ 6688, 40 грн; № 06-473/1 від 23.01.2025 за січень 2025 року з терміном сплати рахунку до 30.01.2025 на суму 40 330, 49 грн, у тому числі ПДВ 80566, 10 грн; № 06-473/1 від 18.02.2025 за лютий 2025 року з терміном сплати рахунку до 25.02.2025 на суму 32 041, 26 грн, у тому числі ПДВ 6408, 25 грн; № 06-473/1 від 19.03.2025 за березень 2025 року з терміном сплати рахунку до 26.03.2025 на суму 36 988, 59 грн, у тому числі ПДВ 7397, 72 грн; № 06-473/1 від 17.04.2025 за квітень 2025 року з терміном сплати рахунку до 24.04.2025 на суму 21 856, 93 грн, у тому числі ПДВ 4371, 39 грн; № 06-473/1 від 20.05.2025 за травень 2025 року з терміном сплати рахунку до 27.05.2025 на суму 13 079, 60 грн, у тому числі ПДВ 2615, 92 грн; № 06-473/1 від 17.06.2025 за червень 2025 року з терміном сплати рахунку до 24.06.2025 на суму 7972, 95 грн, у тому числі ПДВ 1594, 59 грн.

Позивачем виставлено відповідачу рахунки, підписані останнім, а саме: № 06-473/1 від 16.07.2025 за липень 2025 року з терміном сплати рахунку до 23.07.2025 на суму 296 761, 93 грн, у тому числі ПДВ 49 460, 31 грн; № 06-473/1 від 18.08.2025 за серпень 2025 року з терміном сплати рахунку до 25.08.2025 на суму 300 829, 29 грн, у тому числі ПДВ 50 138, 20 грн.

Рахунки № 06-473/1 від 16.07.2025 за липень 2025 та № 06-473/1 від 18.08.2025 за серпень 2025 позивач надіслав відповідачу супровідним листом № 290/06-02-489 від 28.08.2025 засобами поштового зв`язку, про що свідчить фіскальний чек АТ Укрпошта.

Відповідачем були отримані зазначені рахунки 28.08.2025, про що свідчать дані з офіційного сайту АТ Укрпошта.

Таким чином, позивач поставив, а відповідач прийняв продукцію (електричну енергію) на загальну суму 314 593, 10 грн з ПДВ.

АТ ДТЕК Одеські електромережі на запит позивача надав довідку про обсяги електричної енергії які були розподілені оператором АТ ДТЕК Одеські електромережі у розрахунковому періоді серпень 2024 року серпень 2025 року по відповідачу за договором № 20473 від 01.01.2019.

Відповідач частково оплатив рахунки, у зв`язку з чим заборгованість перед позивачем за спожиту в серпні 2024 - серпні 2025 електричну енергію складає 300 829, 29 грн, про що свідчить банківська виписка.

5. Позиція суду.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Частина 1 статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

В силу ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду (ст. 251 ЦК України).

В силу ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Частиною 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

За ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець, взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Закон України «Про ринок електричної енергії» визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» електропостачальником є суб`єкт господарювання, який здійснює продаж електричної енергії за договором постачання електричної енергії споживачу; оператор системи розподілу юридична особа, відповідальна за безпечну, надійну та ефективну експлуатацію, технічне обслуговування та розвиток системи розподілу і забезпечення довгострокової спроможності системи розподілу щодо задоволення обґрунтованого попиту на розподіл електричної енергії з урахуванням вимог щодо охорони навколишнього природного середовища та забезпечення енергоефективності.

Частиною 2 ст. 56 Закон України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником; постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачем, а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018.

Так, п.1.2.7 Правил роздрібного ринку електричної енергії встановлено, що постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу, який розробляється електропостачальником на основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу (додаток 5 до цих Правил) та укладається в установленому цими Правилами порядку.

За приписами п. 1.2.15 Правил роздрібного ринку електричної енергії укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил. Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку). На роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами.

Відповідно до п. 3.1.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії електропостачальник розміщує у відкритому доступі форму відповідного договору, який пропонується споживачам до укладення. До договору про постачання електричної енергії споживачу або договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відповідний електропостачальник має розробити з урахуванням вимог законодавства публічні комерційні пропозиції та розмістити їх на своїх офіційних веб-сайтах та на сайті Регулятора.

Згідно з п. 3.1.7 зазначених Правил договір між електропостачальником та споживачем укладається шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником. У разі офіційного оприлюднення комерційної пропозиції електропостачальник не має права відмовити споживачу у приєднанні до договору на умовах цієї комерційної пропозиції, якщо технічні засоби вимірювання та обліку електричної енергії забезпечують виконання сторонами умов комерційної пропозиції. На вимогу споживача електропостачальник має надати письмовий примірник договору, підписаний з його боку.

Як визначено у абз.5 п.13 розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії» фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Відповідно до п. 38 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» комерційний облік електричної енергії сукупність процесів та процедур із забезпечення формування даних щодо обсягів виробленої, відпущеної, переданої, розподіленої, спожитої, імпортованої та експортованої електричної енергії у визначений проміжок часу з метою використання таких даних для здійснення розрахунків між учасниками ринку.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про ринок електричної енергії» оператор системи розподілу забезпечує комерційний облік відповідно до цього Закону, правил ринку та кодексу комерційного обліку, інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Пунктом 4.3 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018, визначено, що дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

Відповідно до п. 4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.

Електропостачальник зобов`язаний сплачувати своєчасно та в повному обсязі за електричну енергію, куплену на ринку електричної енергії, та послуги, що надаються на ринку електричної енергії (п.7 ч.2 ст.57 Закон України «Про ринок електричної енергії»).

Згідно з п. п. 4.1., 4.2. розділу IV ПРРЕЕ розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюється у грошовій формі відповідно до укладених договорів. Послуги з розподілу та електричної енергії оплачуються відповідно до умов договору споживача з електропостачальником або споживачем, або електропостачальником на зазначений у відповідних договорах поточний рахунок оператора системи.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Приписами ст. ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно із ст. ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що позивач поставив, а відповідач прийняв продукцію (електричну енергію) на загальну суму 314 593, 10 грн з ПДВ, що підтверджується актами прийняття-передавання товарної продукції, які підписані відповідачем без зауважень та заперечень, та які отримані ним засобами поштового зв`язку.

Відповідачем не надано спростувань факту споживання електроенергії за спірний період в обсягах, які визначені позивачем, як і не надано доказів оскарження вказаних у рахунках постачальника обсягів спожитої електроенергії чи доказів звернення щодо отримання роз`яснень стосовно виставлених рахунків та обсягів споживання електроенергії.

Відповідач за поставлену електричну енергію розрахувався частково, у зв`язку з чим розмір неоплаченої суми основної заборгованості становить 300 829, 29 грн.

Отже, оскільки сторони добровільно, на власний розсуд погодили умови договору, які передбачають порядок розрахунків, то з урахуванням приписів ст. ст. 525, 526 і 629 ЦК України щодо обов`язковості договору та недопустимості односторонньої відмови від зобов`язання, суд зазначає, що у ТОВ Аероклуб Одеса згідно умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та умов комерційної пропозиції виник обов`язок у повному обсязі здійснити оплату за поставлену електричну енергію загальною вартістю 300 829, 29 грн.

Відповідач доказів виконання зобов`язань або неможливості такого виконання за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг щодо оплати в повному обсязі за поставлену електричну енергію суду не надав, доказів врегулювання спору мирним шляхом не направив; заявлених до нього вимог не спростував, тому грошове зобов`язання не припинилося виконанням, проведеним належним чином.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд зазначає, що факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений, відтак позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 300 829, 29 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг в частині термінів оплати, позивачем нараховано та заявлено до стягнення 3% річних у розмірі 5925, 06 грн та інфляційні нарахування у розмірі 14 365, 68 грн.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Такі ж висновки викладені в постановах Верховного Суду від 22.07.2025 у справі №910/4747/24, від 20.05.2025 у справі №916/2098/24.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові 07.04.2020 у справі № 910/4590/19 зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відтак, вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимоги (пункт 43 мотивувальної частини постанови).

Індекс інфляції це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою статистики України, за період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Таким чином, базою для нарахування інфляційних втрат є сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями, що існує на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений. Періодом, за який розраховуються інфляційні втрати, є час прострочення з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція (дефляція) (див. правовий висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 08.11.2022 у справі № 910/21124/20, від 13.03.2024 у справі № 904/5899/21).

Дослідивши та перевіривши здійснений позивачем розрахунок суми трьох процентів річних в сумі 5925, 06 грн, судом встановлено, що такий розрахунок є арифметично вірним та таким, що відповідачем не оспорено.

Відтак, з відповідача підлягають стягненню 3 % річних в сумі 5925, 06 грн.

Дослідивши та перевіривши здійснений позивачем розрахунок інфляційного збільшення боргу в розмірі 14 365, 68 грн, судом встановлено, що такий розрахунок є арифметично вірним та таким, що відповідачем не оспорено.

Відтак, з відповідача підлягають стягненню інфляційні втрати в сумі 14 365, 68 грн.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ ООЕК цілком обґрунтовані, відповідають фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства, а тому підлягають задоволенню.

Щодо судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги задоволення позовних вимог, витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Аероклуб Одеса (67633, Одеська обл., Одеський р-н, селище Набережне, вул. Авіаторів, буд. 12; ідентифікаційний код юридичної особи: 23988327) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія (65007, м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, буд. 88; ідентифікаційний код юридичної особи: 42114410) основний борг в розмірі 300 829, 29 грн (триста тисяч вісімсот двадцять дев`ять гривень, двадцять дев`ять копійок), три проценти річних у розмірі 5925, 06 грн (п`ять тисяч дев`ятсот двадцять п`ять гривень, шість копійок), інфляційні втрати у розмірі 14 365, 68 грн (чотирнадцять тисяч триста шістдесят п`ять гривень, шістдесят вісім копійок) та судовий збір у розмірі 3853, 44 грн (три тисячі вісімсот п`ятдесят три гривні, сорок чотири копійки).

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст. 256 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя О.О. Мусієнко