ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11 грудня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/900/25

Господарський суд Житомирської області у складі судді Вельмакіної Т.М.,

розглянувши заяву представника відповідача2 про ухвалення додаткового рішення у справі

за позовом: Фізичної особи - підприємця Козловця Михайла Михайловича

до 1. Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області

2. Акціонерного товариства "Брусилівська райагропромтехніка"

3. Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області

про визнання незаконним та скасування рішення, скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки з одночасним припиненням усіх речових прав на неї,

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача1: не прибув;

від відповідача 2: Кабанов В.І. - довіреність від 21.07.2025;

від відповідача 3: не прибув,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець Козловець Михайло Михайлович звернувся до суду з позовом до Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області, Приватного акціонерного товариства Акціонерного товариства "Брусилівська райагропромтехніка", Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, у якому просить:

- визнати незаконним та скасувати рішення №1394, видане 19.02.2020 00:00:00, видавник: Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області, Доповнення до типу: Витяг з рішення 42-ї сесії 7-го скликання "Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність" в частині надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер :01:002:8198;

- скасувати в Державному земельному кадастрі державні реєстрації земельної ділянки з одночасним припиненням усіх речових прав на неї: з кадастровим номером :01:002:8198, Житомирська область, Брусилівський район, смт. Брусилів, вул. Костьольна, земельна ділянка 3, площею 5,93 га, зареєстровано за Брусилівською селищної радою (номер запису про право власності 36262293), право постійного користування земельною ділянкою за АТ "Брусилівська райагропромтехніка" (номер запису про право власності 36262307).

Ухвалою від 26.11.2025 суд залишив без розгляду позов Фізичної особи-підприємця Козловця Михайла Михайловича до Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області, Приватного акціонерного товариства Акціонерне товариство "Брусилівська райагропромтехніка" (Акціонерного товариства "Брусилівська райагропромтехніка"), Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області.

При цьому суд врахував, що на дату судового засідання вірна назва відповідача2 - Акціонерне товариство "Брусилівська райагропромтехніка".

26.11.2025 через систему "Електронний суд" від представника відповідача2 надійшла заява з додатками, згідно якої останній просить суд вирішити питання про стягнення з позивача на користь Акціонерного товариства "Брусилівська райагропромтехніка" витрат на професійну правничу допомогу.

27.11.2025 через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшли заперечення, згідно яких останній просить суд відмовити у задоволенні заяви АТ "Брусилівська райагропромтехніка" про стягнення судових витрат на правничу допомогу в повному обсязі.

27.11.2025 до суду через систему "Електронний суд" від представника відповідача2 надійшла заява, згідно якої останній просить суд ухвалити додаткове рішення (ухвалу) щодо питання про судові витрати, призначити судове засідання з метою вирішення питання про ухвалення додаткового рішення та стягнення з позивача на користь відповідача2 витрат на професійну правничу допомогу, а також провести судове засідання у справі № 906/900/25 в режимі відеоконференції.

Ухвалою від 27.11.2025 суд призначив розгляд заяви на 11.12.2025 о 14:30.

У судове засідання 11.12.2025 позивач, відповідач1 та відповідач3 своїх повноважних представників не направили.

Представник відповідача2 у судовому засіданні підтримав заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 30000,00 грн з підстав, у ній викладених.

Розглядаючи заяву представника відповідача2 від 26.11.2025 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 30000,00 грн, суд враховує наступне.

Обґрунтовуючи подану заяву (т.2, а.с.24-26), представник відповідача2 вказує, що з урахуванням процесуальної поведінки позивача, а саме: подання позову без чітко визначених позовних вимог до відповідача2 - Акціонерного товариства "Брусилівська райагропромтехніка", неодноразових неявок у судові засідання у підготовчому провадженні, невиконання судового рішення (щодо визнання явки позивача у судове засідання обов`язковою), подання заяви про зміну предмету та підстав позову всупереч вимогам ГПК України, інші дії, спрямовані на затягування розгляду справи, та як наслідок - подання заяви про залишення позову без розгляду, мали місце необґрунтовані дії позивача по відношенню до АТ "Брусилівська райагропромтехніка". При цьому витрати АТ "Брусилівська райагропромтехніка" на професійну правничу допомогу у розмірі 30000,00 грн з урахуванням кількості та змістовності поданих заяв по суті справи, обсягу поданих до справи доказів, заяв з процесуальних питань, забезпечення участі представників у судових засіданнях (5 засідань) та відрядження їх з Києва до Житомира, тривалості часу судового провадження - є співмірними з часом адвоката, витраченим на надання правничих послуг, є обґрунтованими та неминучими для відповідача2 з огляду на умови укладеного договору з Адвокатським об`єднанням "Юр.Іст.Вест".

У запереченнях на заяву представника відповідача2 від 26.11.2025 про ухвалення додаткового рішення (ухвали) щодо стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 30000,00 грн (т.2, а.с.47-48) представник позивача просить відмовити у задоволенні вказаної заяви, посилаючись на те, що у своєму відзиві відповідач зазначив, що попередній (орієнтовний) розмір витрат, які АТ "Брусилівська райагропромтехніка" очікує понести у зв`язку із судовим розглядом справи складається з витрат на професійну правничу допомогу та становить 30000,00 грн, тобто ця сума передбачалась як оплата за весь комплекс послуг, пов`язаних із захистом клієнта в суді першої інстанції, водночас за заявою позивача позов було залишено без розгляду на стадії підготовчого провадження, у зв`язку з чим неможливо розрахувати суму, яка б підлягала сплаті за надання послуг лише на стадії підготовчого провадження. У акті виконаних робіт від 26.11.2025 неможливо виокремити та визначити вартість жодної послуги, при цьому послуги у певній мірі дублюються, у зв`язку з чим не є можливим оцінити співмірність наданих послуг на підставі критеріїв їх розумності, виправданості та релевантності. Вказує, що застосування ч.5 ст.130 ГПК України не є автоматичним, водночас відповідач не довів причинно-наслідковий зв`язок між діями позивача та витратами. Так, всі неявки представника позивача у судові засідання були обумовлені його задіянням у бойових чергуваннях Мобільних вогневих груп, що документально підтверджувалось останнім. Право на зміну предмета та підстав позову гарантоване законом та було здійснено позивачем з метою дотримання прав і законних інтересів відповідача та відповідно змінювало його процесуальний статус. Крім того, подання заяви про залишення позову без розгляду не порушує прав та інтересів сторін і не може свідчити про необґрунтованість позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, між Адвокатським об`єднанням "Юр.Іст.Вест" (виконавець) та Акціонерним товариством "Брусилівська райагропромтехніка" (клієнт) був укладений договір про надання правничої допомоги №КВ- від 05.08.2025 (т.2, а.с.27-30), відповідно до п.4 якого адвокатське об`єднання в порядку та на умовах, що визначені даним договором зобов`язується здійснити захист, представництво та надати інші види правничої допомоги клієнту, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За умовами п.49 договору, розмір гонорару (вартість правничої допомоги, що надається за даним договором) та порядок його обчислення визначається додатковими угодами, або може встановлюватись за згодою між Адвокатським об`єднанням та клієнтом (замовником) під час прийняття до виконання окремих завдань (запитів, доручень) клієнта.

Згідно з актом виконаних робіт №001 від 26.11.2025 до договору від 05.08.2025 №КВ- (т.2, а.с.30 (на звороті)), Акціонерне товариство "Брусилівська райагропромтехніка" прийняло виконану Адвокатським об`єднанням "Юр.Іст.Вест" правничу допомогу на загальну суму 30000,00 грн наступного змісту: правова допомога, пов`язана із захистом прав клієнта в суді першої інстанції, який розглядає справу №906/900/25 (судовий позов Фізичної особи - підприємця Козловця Михайла Михайловича до Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області, Акціонерного товариства "Брусилівська райагропромтехніка", Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання незаконним та скасування рішення, скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки з одночасним припиненням усіх речових прав на неї), зокрема:

- аналіз позовної заяви та доданих до неї документів;

- аналіз первинних документів наданих замовником;

- складання відзиву на позовну заяву та інших заяв по суті справи;

- підготовка документів (додатків) до заяв по суті справи;

- підготовка справи до розгляду (моніторинг інформації на сайті "Судова влада" та в Електронному кабінеті представника в підсистемі "Електронний суд" ЄСІТС;

- збір доказів по справі;

- складання процесуальних документів (заяв та клопотань);

- представництво інтересів клієнта (замовника) в суді першої інстанції (участь у судових засіданнях);

- інші дії в інтересах клієнта, пов`язані із виконанням завдання (запиту, доручення) від 05.08.2025 №001.

Відповідно до ст. 16 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За змістом ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Однією із основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Згідно зі ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 130 ГПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини восьмої статті 129 цього Кодексу.

Системний аналіз норм процесуального законодавства, якими врегульовано питання розподілу судових витрат, статей 129, 130 Господарського процесуального кодексу України дає підстави для висновку, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду суд зобов`язаний виходити з положень частини п`ятої статті 130 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вказана норма є спеціальною.

З викладеного вбачається, що у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Тобто, відповідач повинен обґрунтовано заявити про наявність витрат, які виникли у зв`язку із поданням позову до нього і у подальшому з залишенням позову без розгляду.

Отже, стягнення з позивача компенсації понесених відповідачем витрат, зокрема витрат на правничу допомогу, у разі залишення позову без розгляду можливе лише у випадку встановлення необґрунтованості дій позивача.

Водночас ч. 5 ст. 130 ГПК України не встановлює конкретні критерії для оцінки дій позивача на предмет обґрунтованості/ необґрунтованості, а тому такі встановлюються судом у кожній справі відповідно до встановлених обставин.

Суд враховує, що обов`язком сторін у господарському процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, відповідачу слід було довести, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони полягали, зокрема, але не виключно:

- чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов;

- чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору;

- чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача;

- чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується тощо.

Разом з тим належних та допустимих доказів на підтвердження необґрунтованості дій позивача матеріали справи №906/900/25 не містять та відповідачем2 в установленому порядку не доведено.

Так, стверджуючи про необґрунтованість дій позивача, відповідач2 посилався на неодноразові неявки у судові засідання представника позивача.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, судові засідання 01.09.2025 та 13.10.2025 відкладалися за клопотаннями представника позивача Мамедова А.В., оскільки останній був задіяний у бойових чергуваннях мобільних вогневих груп, що підтверджено відповідними довідками.

Звернення позивача до суду із даним позовом також не може розцінюватися судом як необґрунтовані дії, як про це стверджує відповідач2, оскільки наявність або відсутність порушеного права особи, яка звернулася до суду з позовом, повинен встановити суд під час розгляду справи по суті та з`ясування фактичних обставин справи.

Крім того, право позивача до закінчення підготовчого засідання змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви передбачено ч.3 ст.46 ГПК України, тому подання відповідної заяви позивачем не може бути визнано судом як необґрунтована дія позивача.

Одночасно з цим, можливість подання позивачем до суду заяви про залишення позову без розгляду передбачена п.5 ч.1 ст.226 ГПК України, тому подання позивачем відповідної заяви також не свідчить про його необґрунтовані дії.

При цьому, позивач звернувся із заявою про залишення позову без розгляду до початку розгляду справи по суті. У свою чергу, суд встановив відповідність цієї заяви вимогам положень чинного процесуального законодавства, що і стало підставою для її задоволення ухвалою суду від 26.11.2025.

Суд враховує, що поняття "необґрунтованість дій позивача" не є тотожним таким поняттям "зловживання правом", "неправомірність дій" або ж "встановлення того, що спір виник внаслідок необґрунтованих дій позивача" (така правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 01.12.2022 у справі 922/2017/17).

Окрім того, поняття "необґрунтовані дії позивача" не є тотожним поняттю "необґрунтований позов", адже законодавець свідомо визначив як підставу для компенсації саме дії позивача, які є необґрунтованими, а не заяву по суті спору позов. Тобто предметом дослідження в даному випадку не може бути надання оцінки обґрунтованості позовних вимог, яка здійснюється судом при прийнятті рішення по суті спору.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач2 не довів вчинення позивачем необґрунтованих дій, які могли б бути підставою для стягнення з позивача витрат на правничу допомогу, тому суд відмовляє у задоволенні заяви Акціонерного товариства "Брусилівська райагропромтехніка" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись статтями 129, 130, 233-235 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника відповідача2 про ухвалення додаткового рішення від 26.11.2025 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена.

Повний текст ухвали складено 12.12.2025

Суддя Вельмакіна Т.М.

1 - до справи;

2- позивачу - рек з пов. + представнику позивача - через систему "Електронний суд";

- відповідачам - через систему "Електронний суд"