ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

08.12.2025 Справа№914/3379/25

Господарський суд Львівської області у складі судді Н.Є. Березяк, розглянувши матеріали заяви: ОСОБА_1 , м. Львів,

про: забезпечення позову

у справі №914/3379/25

за позовом позивача-1: ОСОБА_2 , м. Львів,

позивача-2: ОСОБА_3 , м. Львів,

позивача-3: ОСОБА_4 , м. Львів,

позивача-4: ОСОБА_1 , м. Львів,

позивача-5: ОСОБА_5 , м. Львів,

позивача-6: ОСОБА_6 , м. Львів,

до відповідача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Площа Ринок, 43», м. Львів,

про визнання недійсним рішення позачергових Загальних зборів ОСББ «Площа Ринок, 43» оформлене протоколом №19/09/2025 від 19.09.2025

Представники сторін не викликались (не повідомлялись)

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Площа Ринок, 43» про визнання недійсним рішення позачергових Загальних зборів ОСББ «Площа Ринок, 43» оформлене протоколом №19/09/2025 від 19.09.2025.

Ухвалою суду від 10.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 04.12.2025. В подальшому підготовче засідання відкладено на 18.12.2025.

На адресу суду 04.12.2025 через систему «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову (вх.№5224/25), у якій просить суд заборонити відповідачу Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Площа Ринок 43» вчиняти дії на виконання рішення позачергових Загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Площа Ринок 43» оформленого протоколом № 19/09/2025 від 19.09.2025, зокрема, але не виключно:

- вживати будь які заходи спрямовані на отримання коштів від співвласників багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 до ремонтного та резервного фондів, а також внесків співвласників на утримання/управління будинків і споруд та прибудинкових територій у розмірі встановленому таким рішенням, зокрема, надсилати листи-повідомлення (попередження) про необхідність перерахувати кошти, нараховувати штрафні санкції чи інші заходи відповідальності, що пов`язані з несплатою коштів до ремонтного та/або резервного фондів, а також внесків співвласників на утримання/управління будинків і споруд та прибудинкових територій у розмірі та у строк передбачений рішенням позачергових Загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Площа Ринок 43» оформленого протоколом № 19/09/2025 від 19.09.2025 ;

- зупинити прийом платежів (внесків) від співвласників багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 до ремонтного та резервного фондів;

- заборонити вчиняти дії щодо проведення ремонтно-реставраційних робіт житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить до пам`ятки архітектури національного значення, в тому числі і виготовлення будь якої документації, що пов`язана із проведенням ремонтно- реставраційних робіт житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Подана заява мотивована тим, що спірним рішенням позачергових Загальних зборів ОСББ, було вирішено, зокрема: провести ремонтно-реставраційні роботи житлового будинку, що знаходиться у м. Львів, пл. Ринок, 43; затвердити кошторисну документацію «Ремонтно-реставраційні роботи у будинку на АДРЕСА_1 . Пам`ятка архітектури» виконану ОСОБА_7 17.09.2025 року; створити ремонтний та резервний фонд, фінансування яких вирішено провести за рахунок відрахувань співвласників будинку АДРЕСА_1 на пл.Ринок; затвердити кошторис ОСББ «Площа ринок, 43»/внески співвласників на утримання багатоквартирного будинку за адресою: м. Львів, пл. Ринок, 43 на 2025- 2026 роки; затвердити порядок сплати та розміру внесків і платежів співвласниками багатоквартирного будинку «Площа Ринок, 43».

Затверджений порядок сплати та розміру внесків і платежів передбачає відрахування (внесків) для кожного співвласника у розмірі 14 130,99 грн на 1 кв.м до ремонтного фонду та 203,88 гривень на 1 кв.м до резервного фонду та збільшено внески співласників на утримання/управління будинків і споруд та прибудинкових територій до 11,93 грн за 1 кв. м.

Порядок сплати відрахувань (внесків) встановлено трьома рівними частинами: перший платіж до 20 жовтня 2025 року; другий платіж до 20 грудня 2025 року; третій платіж до 20 лютого 2026 року.

В обґрунтування позовних вимог позивачі стверджують, зокрема, таке:

-Рішенням про проведення ремонтно-реставраційних робіт та затверджено кошторисну документацію на ремонтно-реставраційні роботи з порушенням законодавства про охорону культурної спадщини. Відповідачем не було надано Позивачам жодних документів щодо наявності письмого дозволу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини на підставі погодженої з ним науково- проектної документації для проведення ремонтно-реставраційних робіт, тому можна припустити, що у Відповідача відсутні законні підстави витрачати зібрані кошти саме на ремонт/реставрацію;

-для мешканців встановлено до сплати суми у стислі строки (трьома платежами до 20.02.2026) для позивачів у даній справі є непосильними, економічно необґрунтованими та фактично мають дискримінаційний характер за ознакою майнового стану, що підтверджується доказами поданими у позовній заяві; оскаржуване рішення містить ознаки зловживання правами групою пов`язаних осіб, які ініціювали та прийняли оскаржуване рішення. Група осіб, яка володіє в більшості нежитловими приміщеннями в будинку (більша частина з яких раніше були допоміжними: підвали, горище та ін.) має абсолютний домінуючий (вирішальний) вплив, який дозволяє приймати будь-які рішення від імені правління ОСББ та загальних зборів ОСББ всупереч волі та інтересам інших співвласників, включаючи Позивачів; оскаржуване рішення має фіктивну мету та є інструментом прихованого тиску на співвласників багатоквартирного будинку, які відмовляються продати свою нерухомість за заниженою ціною або в принципі. Прийняття рішення про стягнення з співвласників економічно необґрунтованих та фінансово непосильних внесків (понад 14 000 грн за 1 кв.м) в стислі строки без погодженої науково-проектної документації та за відсутності письмового дозволу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, переслідує іншу мету, аніж ремонт/реставрація будинку. Справжня мета штучне створення боргових зобов`язань для інших співвласників (Позивачів) з метою створення передумов для примусового відчуження належного їм (Позивачам) майна. Це у свою чергу є проявом непрямої дискримінації за ознакою майнового стану щодо позивачів у даній справі, оскільки враховуючи фактичні обставини, стягнення з позивачів надмірно великої суми коштів, що значно перевищує їхні доходи, ставить позивачів у менш сприятливі умови та становище, порівняно з іншими співвласниками, які мають кошти для проведення ремонтних/реставраційних робіт;

-усі платежі які має сплатити кожен із співвласників ОСББ розраховані неправильно, оскільки розрахунок було здійснено шляхом розділення загальної вартості робіт -17 328 830,00 грн на кількість квадратних метрів у будинку 1226,3 кв.м, замість 1275,3 кв. м;

- в затвердженому на загальних зборах кошторисі, Правління ОСББ передбачило примітку, що фактично надало їм можливість використовувати створений резервний фонд на власний розсуд.

Як зазначає заявник, якщо суд не застосує заходи забезпечення позову у даній справі, то, у випадку задоволення цього позову в майбутньому (визнання рішення загальних зборів недійсним), станом на день набрання законної сили рішенням у даній справі, з Позивачів вже можуть примусово стягнути кошти або відкрити виконавчі провадження. Відтак, у разі задоволення цього позову, Позивачі будуть змушені ініціювати нові судові процеси для повернення безпідставно сплачених коштів, що суперечить принципу ефективного судочинства.

У випадку, якщо Позивачі під тиском будуть змушені сплатити спірні внески (або кошти будуть списані у примусову порядку) до вирішення спору по цій справі, то на думку заявника, існує високий та обґрунтований ризик нецільового використання коштів та неможливість їх подальшого повернення.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення, виходячи з такого.

При цьому суд керувався наступним.

Згідно з ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується заходами, передбаченими ст. 137 ГПК України чи іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів.

Згідно пункту 1 частини першої статті 137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Згідно ст. 140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

У постанові Верховного Суду України від 18.01.2017 № 6-2552цс16 зазначено, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Суд зазначає, що адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони/зобов`язання відповідача вчиняти певні дії.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд керується тим, що у випадку задоволення позову, судове рішення має бути реалізованим, позаяк це рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II).

Із урахуванням цього, будь-яке можливе забезпечення позову, у випадку найменшої загрози його невиконання, є виправданим, якщо занижує поріг легітимного сподівання особи на захист свого порушеного права, і є законним, необхідним та збалансованим із правами усіх сторін спору.

При цьому, зважаючи на практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення.

Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

За частиною 11 статті 137 ГПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника по забезпеченню позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо

При вжитті таких заходів суд повинен з`ясувати наявність зв`язку між конкретним видом забезпечувальних заходів і предметом відповідної позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Таким чином, заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду за наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Предметом позову у даній справі є визнання недійсним рішення позачергових загальних зборів ОСББ, на яких було вирішено, зокрема:

- провести ремонтно-реставраційні роботи житлового будинку, що знаходиться у м. Львів, пл. Ринок, 43;

- затвердити кошторисну документацію «Ремонтно-реставраційні роботи у будинку на пл.Ринок, 43 у м. Львові. Пам`ятка архітектури» виконану ОСОБА_7 17.09.2025 ;

- створити ремонтний та резервний фонд, фінансування яких вирішено провести за рахунок відрахувань співвласників будинку №43 на пл.Ринок;

- затвердити кошторис ОСББ «Площа ринок, 43»/внески співвласників на утримання багатоквартирного будинку за адресою: м. Львів, пл. Ринок, 43 на 2025- 2026 роки;

- затвердити порядок сплати та розміру внесків і платежів співвласниками багатоквартирного будинку «Площа Ринок, 43».

Серед підстав забезпечення позову заявник зазначає про обов`язок співмешканців сплати внесків у створений оскаржуваним рішенням ремонтний та резервний фонд, однак, як зазначає заявник, навіть за обґрунтованого кошторису, всі платежі розраховані неправильно, відповідно суми, необхідні до сплати, на виконання оскаржуваного рішення, є нижчими, ніж встановлені до сплати.

Відповідно до статті 137 ГПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Забезпечення позову не допускається, якщо воно може призвести до зупинення господарської діяльності відповідача або суттєво ускладнити її. Верховний Суд у своїх численних постановах підкреслює принцип пропорційності та справедливого балансу інтересів сторін при вирішенні питання про забезпечення позову. Заходи забезпечення позову не повинні бути надмірними і не повинні порушувати права та законні інтереси відповідача.

Забезпечення позову - це надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини до їх вирішення, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбачених законом.

Як вже зазначалось, згідно графіку сплату відрахувань (внесків) встановлено трьома рівними частинами: перший платіж до 20 жовтня 2025 року; другий платіж до 20 грудня 2025 року; третій платіж до 20 лютого 2026 року.

Як зазначають позивачі, частина мешканців не має фінансової можливості сплатити стягувані ОСББ внески на виконання спірного рішення, адже сума для частини мешканців є надмірно велика.

За відсутності вжиття заходів забезпечення позову у даній справі, у випадку задоволення позову, з позивачів можуть примусово стягнути кошти або відкрити виконавчі провадження, відтак це може бути підставою для ініціювання нових судових процесів для повернення безпідставно сплачених коштів, що суперечить принципу ефективного судочинства.

При цьому обрані види забезпечення позову не призведуть до невиправданого обмеження прав відповідача, оскільки обмежується лише можливість збору коштів та проведення ремонтних ремонтно реставраційних робіт на підставі оскаржуваного рішення загальних зборів.

Суд зазначає, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується під час розгляду заяви про забезпечення позову.

З огляду на зазначене, заява ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 144 ГПК України ухвала господарського суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Керуючись ст. ст. 136, 137, 140, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №914/3379/25 задоволити.

2. Застосувати захід забезпечення позову шляхом заборони Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Площа Ринок 43» вчиняти дії на виконання рішення позачергових Загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Площа Ринок 43» оформленого протоколом № 19/09/2025 від 19.09.2025, а саме:

- вживати будь які заходи спрямовані на отримання коштів від співвласників багатоквартирного будинку за адресою: м. Львів, Площа Ринок, 43 до ремонтного та резервного фондів, а також внесків співвласників на утримання/управління будинків і споруд та прибудинкових територій у розмірі встановленому таким рішенням, зокрема, надсилати листи-повідомлення (попередження) про необхідність перерахувати кошти, нараховувати штрафні санкції чи інші заходи відповідальності, що пов`язані з несплатою коштів до ремонтного та/або резервного фондів, а також внесків співвласників на утримання/управління будинків і споруд та прибудинкових територій у розмірі та у строк передбачений рішенням позачергових Загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Площа Ринок 43» оформленого протоколом № 19/09/2025 від 19.09.2025 ;

- зупинити прийом платежів (внесків) від співвласників багатоквартирного будинку за адресою: Площа Ринок, 43 до ремонтного та резервного фондів;

- заборонити вчиняти дії щодо проведення ремонтно-реставраційних робіт житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Львів, пл. Ринок, 43 та належить до пам`ятки архітектури національного значення, в тому числі і виготовлення будь якої документації, що пов`язана із проведенням ремонтно- реставраційних робіт житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Львів, пл. Ринок, 43.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, підлягає негайному виконанню з дня її постановлення та може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до розділу 4 Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Суддя Березяк Н.Є.