ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2025 р. Справа № 916/3932/25
Господарський суд Одеської області у складі судді Нікітенка С.В., за участю секретаря судових засідань Букарова Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу,

за позовом: Акціонерного товариства "ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" (65031, м. Одеса, вул. Миколи Боровського, 28 Б; ),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "НАУКОВЕО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "СИСТЕМИ УПРАВЛІННЯ" (65023, м. Одеса, вул. Садова, 5А; ),

про стягнення 783225,21 грн.

За участю представників сторін:

від позивача адвокат Дзиговська С.М., за довіреністю №63/2024 від 12.03.2024;

від відповідача не з`явився.

Обставини справи.

Акціонерне товариство "ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "НАУКОВЕО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "СИСТЕМИ УПРАВЛІННЯ" в якому позивач просить суд стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 416664,00 грн, суму 3% річних у розмірі 59074,96 грн та суму інфляційних втрат у розмірі 307486,25 грн.

Судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 9398,70 грн позивач просить суд стягнути з відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором поставки № 03/29/01/2019 від 29.01.2019.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.09.2025 справу № 916/3932/25 передано на розгляд судді Господарського суду Одеської області Нікітенку С.В.

Ухвалою суду від 29.09.2025 прийнято позовну заяву АТ "ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/3932/25. Справу № 916/3932/25 постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначене на 04.11.2025 о 10:30 год.

Ухвалою від 04.11.2025 суд закрив підготовче провадження у справі № 916/3932/25 та призначив справу до судового розгляду по суті на 02.12.2025 об 14:10 год.

У призначене судове засідання 02.12.2025 представник відповідача не з`явився.

Представник позивача у судовому засіданні 02.12.2025 позовні підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві.

У судовому засіданні 02.12.2025 відповідно до ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення і повідомлено представнику позивача про час складення повного рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Матеріали справи свідчать, що 29 січня 2019 року між Акціонерним товариством "ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" (надалі постачальник або позивач) і Товариством з обмеженою відповідальністю "НАУКОВЕО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "СИСТЕМИ УПРАВЛІННЯ" (надалі покупець або відповідач) був укладений Договір поставки №03/29/01/2019 (надалі Договір).

Відповідно до умов п. 1.1. Договору, постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, поставити товар, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, оплатити і прийняти товар. Відомості про товар: брухт та відходи кольорових металів згідно ДСТУ 3211:2009/ГОСТ 1639:2009, що утворилися в результаті виробничої діяльності постачальника, надалі "товар" (п. 1.2. Договору).

Відповідно до умов п. 3.1. Договору, загальна кількість, асортимент та вартість товару, що постачається за цим Договором визначаються в Специфікаціях (зразок у Додатку № 1), які з моменту їх підписання сторонами, стають невід`ємною частиною цього Договору. В Специфікації сторони можуть передбачити інші, ніж в даному Договорі, умови для певної партії Товару.

Згідно умов п. 3.3. Договору, загальна вартість договору складає 950000,00 гривень без ПДВ. Оподаткування ПДВ здійснюється відповідно до вимог чинного законодавства

Загальна ціна Договору складається з загальної вартості всіх партій товару, що постачається за кожною Специфікацією, які є невід`ємною частиною цього Договору (п. 3.4. Договору).

Товар постачається постачальником поетапно, окремими партіями, по мірі накопичення постачальника. Асортимент, кількість, вартість та строк постачання кожної окремої партії товару визначається у відповідності до підписаної Специфікації, відповідно до якої на кожну партію товару постачальником виставляється рахунок на оплату. Після проведення оплати у відповідності до п. 5.1 даного Договору постачальник зважує та навантажує 100% товару у наданий покупцем під завантаження автомобіль. Нормативний строк для навантаження авто протягом 4 годин з моменту його подачі Покупцем (п. 3.5. Договору).

За змістом п. 3.8. Договору, право власності на товар переходить до Покупця в момент підписання документів, що підтверджують передачу товару від Постачальника до Покупця, згідно п. 4.2. Договору.

Відповідно до умов пункту 4.2.1. Договору передбачено оформлення товаросупровідних документів: постачальник разом із товаром оформлює та передає покупцеві наступні документи, зокрема: рахунок-фактуру; видаткову накладну; товарно-транспортну накладну.

Розрахунок за цим Договором між постачальником і покупцем проводиться шляхом перерахування 100% передплати на поточний рахунок постачальника згідно рахунку постачальника. За погодженням сторін можливі інші умови розрахунку (п. 5.1. Договору).

Згідно умов п. 7.1. Договору у випадку порушення своїх зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність згідно чинного в Україні законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням, умов визначених змістом зобов`язання.

Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного вичерпання суми договору, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань (п. 9.1. Договору).

В подальшому між АТ "ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" і ТОВ "НАУКОВЕО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "СИСТЕМИ УПРАВЛІННЯ" було підписано Додаток № 1 до Договору, а саме Специфікацію № 1, в якій сторони погодили найменування товару брухт сталево-алюмінієвий, одиницю виміру тонна, кількість 17,361, ціну за одиницю виміру 24000 грн, суму до сплати без ПДВ 416664,00 грн.

Згідно накладної № 00649537_114 від 07.02.2019 АТ "ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" відпустило, а ТОВ "НВП "СИСТЕМИ УПРАВЛІННЯ" отримало металобрухту на суму 416664,00 грн.

Також 07.02.2019 між сторонами складено та підписано акт приймання брухту та відходів кольорових металів № 00649537 та товарно-транспортну накладну № ЭТТН-00649537.

Позивач вказує, що відповідач в порушення договірних зобов`язань не оплатив прийнятий товар.

Станом на 22.09.2025 заборгованість відповідача перед позивачем за Договором складає 416664,00 грн.

У зв`язку з тим, що відповідач належним чином не виконав договірні зобов`язання в частині своєчасної та повної оплати за отриманий товар, позивачем за період з 01.01.2021 по 22.09.2025 нараховано 3% річних у розмірі 59074,96 грн та інфляційні втрати у розмірі 307486,25 грн.

Станом на час звернення позивача з позовною заявою до суду, відповідач обов`язок по сплаті заборгованості не виконав.

Дані обставини стали підставою для звернення позивача з позовною заявою до суду.

Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги Акціонерного товариства "ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" підлягають задоволенню, з таких підстав.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (в редакції чинній на час виникнення між сторонами правовідносин).

Частиною першою статті 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Проаналізувавши зміст договору поставки № 03/29/01/2019 від 29.01.2019, суд дійшов висновку, що між сторонами у справі укладений договір, який за своїм змістом та правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ст. 612 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Матеріалами справи підтверджується, що на виконання умов Договору позивач передав відповідачу 07.02.2019 товар на загальну суму 416664,00 грн.

Факт передачі позивачем товару відповідачу підтверджено доданим до матеріалів справи накладною (т.1, а.с. 14-21), актом приймання (т.1, а.с. 22) та товарно-транспортною накладною (т.1, а.с. 22-23), які підписані сторонами без будь-яких претензій і зауважень.

Проте відповідач в порушення договірних зобов`язань не здійснив оплату за поставлений товар, а отже не виконав свої зобов`язання за Договором.

Таким чином, у зв`язку з порушенням відповідачем умов Договору в частині оплати товару, за відповідачем перед позивачем рахується прострочена заборгованість у розмірі 416664,00 грн.

Строк та умови здійснення відповідачем оплати повної вартості поставленого товару визначені у Розділі 5 Договору.

Матеріали справі свідчать, що відповідачем в порушення умов Договору та ч. 1 ст. 692 ЦК України не було здійснено розрахунку з позивачем за поставлений товар.

Отже, матеріалами справи підтверджується та не спростовано відповідачем, що позивач передав товар відповідачу, а відповідач не здійснив його оплату, в результаті чого у останнього виникла прострочена заборгованість на загальну суму 416664,00 грн.

Доказів сплати, заперечень або спростування заявленої до стягнення суми основного боргу у розмірі 416664,00 грн, відповідачем суду не надано.

З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 416664,00 грн, є доведеними і обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача суми 3% річних у розмірі 59074,96 грн та суми інфляційних витрат у розмірі 307486,25 грн, суд дійшов до таких висновків.

Виходячи з системного аналізу законодавства, обов`язок боржника сплатити кредитору суму боргу з нарахуванням процентів річних та відшкодувати кредитору спричинені інфляцією збитки випливає з вимог ст. 625 ЦК України.

Відповідно до умов п. 7.1. Договору у випадку порушення своїх зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність згідно чинного в Україні законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням, умов визначених змістом зобов`язання.

Зокрема, частиною другою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Слід зазначити, що виходячи з положень ст. 625 ЦК України, право кредитора на стягнення 3% річних та інфляційних втрат не залежить від моменту пред`явлення вимоги про таке стягнення (до моменту погашення боргу або після цього). При цьому визначальним є наявність факту порушення боржником строків виконання грошового зобов`язання. Таким чином, право кредитора на стягнення 3% річних може бути реалізовано у будь-який момент при наявності вищезазначених вимог, передбачених законодавством.

Наразі слід зазначити, що згідно положень ЦК України проценти річних є самостійною формою цивільно-правової відповідальності за порушення грошових зобов`язань. Так, розмір таких процентів річних може бути визначений сторонами в договорі. З огляду на те, що умовами спірного договору не встановлено іншого відсотку річних, відповідно сплаті підлягають саме 3% річних від простроченої суми за відповідний час прострочення грошового зобов`язання у гривневому вираженні.

Так, індекс інфляції це додаткова сума, яка сплачується боржником і за своєю правовою природою є самостійним засобом захисту цивільного права кредитора у грошових зобов`язань і спрямована на відшкодування його збитків, заподіяних знеціненням грошових коштів внаслідок інфляційних процесів в державі. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державною службою статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто зменшення купівельної спроможності гривні.

Суд, перевіривши здійснений позивачем розрахунок суми 3% річних та суми інфляційних витрат, (т. 1, а.с. 24-25), вважає їх вірними, обґрунтованими та здійсненими відповідно до вимог чинного законодавства.

За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми 3% річних у розмірі 59074,96 грн та суми інфляційних витрат у розмірі 307486,25 грн, є обґрунтованими та такими, що підлягає задоволенню.

Відповідно до умов частини третьої статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Відповідач позовні вимоги належними та доступними засобами доказування не спростував, а наявні в матеріалах справи докази свідчать про обґрунтованість позовних вимог.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

З огляду на викладене, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 9398,70 грн покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "НАУКОВЕО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "СИСТЕМИ УПРАВЛІННЯ" (65023, м. Одеса, вул. Садова, 5А; ) на користь Акціонерного товариства "ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" (65031, м. Одеса, вул. Миколи Боровського, 28 Б; ) суму заборгованості за поставлений товар у розмірі 416664,00 грн, суму інфляційних втрат у розмірі 307486,25 грн, суму 3% річних у розмірі 59074,96 грн та суму судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 9398,70 грн.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повне рішення складено 08.12.2025.

Суддя Нікітенко С.В.