ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 року м. ХарківСправа № 922/1733/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жигалкіна І.П.

без участі учасників справи

розглянувши заяву (вх. № 27474 від 26.11.2025) представника Товариства з обмеженою відповідальністю "КРАЄВИД АГРО" адвоката Бардакової А.О. про стягнення правничої допомоги

по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "-Квадро-", м. Первомайський Харківської обл.
до 1. Олексіївської сільської ради, с. Олексіївка Лозівського р-ну Харківської обл. , 2. Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, місто Харків 3. Товариства з обмеженою відповідальністю "КРАЄВИД АГРО", Харківська область, Лозівський р-н, село Веселе (Смирнівська с/рада)(з)
про визнання протиправними дій та визнання недійсними та скасування торгів

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "-Квадро-" (надалі - Позивач) звернувся до Господарського суду Харківської області 19 травня 2025 року з позовною заявою про (з урахуванням заяви про зміну предмету позову (вх. № 13873 від 11 червня 2025 року)), а саме:

- визнання протиправними дії Олексіївської сільської ради () з проведення земельних торгів (у формі електронного аукціону) з продажу права оренди на земельну ділянку площею 13,5000 га із кадастровим :15:000:0023, лот №: 44377675/59 ID: LRE001-UA-331 | 67d2b9ea753c1cf276ec7d70;

- визнання недійсними та скасувати земельні торги (у формі електронного аукціону) з продажу права оренди на земельну ділянку площею 13,5000 га із кадастровим :15:000:0023, лот №: 44377675/59 ID: LRE001-UA-331 | 67d2b9ea753c1cf276ec7d70;

- визнання недійсним Договір оренди землі від 14.05.2025 р., укладений між Олексіївською сільською радою та ТОВ "КРАЄВИД АГРО" ();

- скасування Розпорядження про надання згоди на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 13,5000 га, на підставі якого було розроблено відповідний Проект землеустрою та сформовано земельну ділянку площею 13,5000 га із кадастровим номером :15:000:0023;

- скасування Розпорядження про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 13,5000 га із кадастровим номером :15:000:0023;

- скасування державної реєстрацію земельної ділянки площею 13,5000 га із кадастровим номером :15:000:0023;

- стягнути з Відповідача на користь Позивача суму судового збору.

08 липня 2025 року до суду від позивача надійшла заява про внесення змін у склад учасників справи (вх. № 15952), а саме: залучення переможця електронних земельних торгів - ТОВ "КРАЄВИД АГРО" в якості співвідповідача, а не третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. Позивач обґрунтовує таке клопотання тим, що предметом позовних вимог у даній справі є, зокрема, визнання недійсними результатів електронних земельних торгів та визнання недійсним договору оренди земельної ділянки.

Ухвалою від 10.07.2025 задоволено заяву Позивача про внесення змін у склад учасників справи (вх. № 15952 від 08.07.2025 року), залучено ТОВ "КРАЄВИД АГРО" в якості співвідповідача у справі № 922/1733/25. Також судом розпочато розгляд справи № 922/1733/25 спочатку та призначено підготовче засідання на 24.07.2025 року об 11:45.

У підготовчому засіданні (31.07.2025) підтримано подану 24.07.2025 заяву (вх. №17147) про зміну предмету позову, де просить суд розглянути позовні вимоги в наступній редакції (з урахуванням обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, викладених в позовній заяві):

1. Визнати протиправними дії Олексіївської сільської ради () з проведення земельних торгів (у формі електронного аукціону) з продажу права оренди на земельну ділянку площею 13,5000 га із кадастровим номером :15:000:0023, лот №: 44377675/59 ID: LRE001-UA-331 | 67d2b9ea753c1cf276ec7d70.

2. Визнати недійсними та скасувати земельні торги (у формі електронного аукціону) з продажу права оренди на земельну ділянку площею 13,5000 га із кадастровим номером :15:000:0023, лот №: 44377675/59 ID: LRE001-UA-331 | 67d2b9ea753c1cf276ec7d70.

3. Визнати недійсним Договір оренди землі від 14.05.2025 р., укладений між Олексіївською сільською радою та ТОВ "КРАЄВИД АГРО" (), щодо земельної ділянки площею 13,5000 га із кадастровим номером :15:000:0023.

4. Скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 13,5000 га із кадастровим номером :15:000:0023.

5. Стягнути пропорційно з відповідачів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «-КВАДРО-» () сплачений судовий збір.

Ухвалою від 31.07.2025 судом прийнято заяву про зміну предмету позову (вх. № 17147 від 24 липня 2025 року) до розгляду, а підготовче засідання відкладено на 28 серпня 2025 року о 12:30.

Ухвалою від 28.08.2025 прийнято та долучено до матеріалів справи подані учасниками справи пояснення, заперечення, докази. Продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів до "09" жовтня 2025 р., а підготовче засідання відкладено 11.09.2025 о 12:00. Також, судом задоволено частково клопотання (вх. №19654 від 27.08.2025) про визнання обов`язковою явки усіх учасників справи (їх представників) та визнати явку усіх учасників справи (їх представників) у підготовче засідання призначене на 11.09.2025 об 12:00 обов`язковою.

25.09.2025 судом постановлено ухвалу, у якій судом вирішено задовольнити усне клопотання представника Відповідача (ТОВ "Краєвид Агро") про витребування оригіналів письмових доказів - Договір оренди землі від 21.02.2014 разом із додатками, зобов`язано Позивача подати до суду оригінали письмових доказів - Договір оренди землі від 21.02.2014 разом із додатками на стадію дослідження доказів. Закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 09 жовтня 2025 року о 11:45.

Ухвалою від 09.10.2025 було прийнято та долучено до матеріалів справи додаткові пояснення (вх.№ 23004 від 03.10.2025) з додатком та повідомлено учасників справи, що судове засідання у справі відбудеться 23 жовтня 2025 року о(б) 12:45 год.

Судом здійснено належне повідомлення ухвалою від 23.10.2025 щодо обставин, які призвели до неможливості слухання справи, а саме про те, що судове засідання призначене на 23 жовтня 2025 року не відбулося з підстав відсутності електроенергії, а отже виникла неможливість проведення судових засідань з застосуванням технічних засобів фіксації судового засідання та неможливість проведення судового засідання з застосуванням відеоконференцзв`язку. З таких підстав суд зазначає, що судове засідання у справі відбудеться 06 листопада 2025 року о(б) 12:45 год.

Ухвалою від 06.11.2025 учасники належним чином були повідомлені, що судове засідання у справі відбудеться 20 листопада 2025 року о(б) 11:45 год.

20 листопада 2025 року судом проголошено скорочене рішення (вступну та резолютивну частину) в такій редакції: "Позов задовольнити частково.

Визнати недійсними земельні торги (у формі електронного аукціону) з продажу права оренди на земельну ділянку площею 13,5000 га із кадастровим номером :15:000:0023, лот №: 44377675/59 ID: LRE001-UA-331 | 67d2b9ea753c1cf276ec7d70.

Визнати недійсним Договір оренди землі від 14.05.2025 р., укладений між Олексіївською сільською радою та ТОВ "КРАЄВИД АГРО" (), щодо земельної ділянки площею 13,5000 га із кадастровим номером :15:000:0023.

Стягнути з Олексіївської сільської ради (вул. Центральна 18, с. Олексіївка, Лозівський р-н, Харківська обл., 64122, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "-Квадро-" (64102, Харківська обл., місто Первомайський(з), мікрорайон 1/2, будинок 9, квартира 55, ) судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КРАЄВИД АГРО" (64650, Україна, Лозівський р-н, Харківська обл., село Веселе (Смирнівська с/рада), вулиця Центральна, будинок 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "-Квадро-" (64102, Харківська обл., місто Первомайський(з), мікрорайон 1/2, будинок 9, квартира 55, ) судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позовних вимог - відмовити."

Також, судом повідомлено учасників справи, що повний текст рішення буде складено та підписано протягом десяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частин рішення.

Суд зазначає, що повне рішення складено 04.12.2025 р., при цьому повідомлено учасників справи щодо підстав з яких суд був вимушений вийти за межі строку встановленого ст. 238 ГПК України, наявною загрозою,у зв`язку зі збройною агресією збоку рф, на підставі чого введено в Україні воєнний стан, враховуючи поточну обстановку, що склалася в місті Харкові, постійні перебої зі світлом та у роботі програмного забезпечення щодо виходу в інтернет, сайтів Судової влади України, Єдиного державного реєстру судових рішень, навантаження та великий обсяг роботи покладений на суди, дослідження та обробки надвеликого обсягу інформації щодо застосування законодавства, крім того перебої (позапланових технічних робіт) на об`єктах інфраструктури судової влади України, що призвело до тимчасових труднощів з доступом до окремих систем та сервісів.

26 листопада 2025 року через систему Електронний суд було подано заяву (вх. № 27474) представником Товариства з обмеженою відповідальністю "КРАЄВИД АГРО" адвокатом Бардаковою А.О. про ухвалення додаткового рішення у справі №922/1733/25 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "-Квадро-" (64102, Харківська обл., місто Первомайський(з), мікрорайон 1/2, будинок 9, квартира 55, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КРАЄВИД АГРО" (64650, Україна, Лозівський р-н, Харківська обл., село Веселе (Смирнівська с/рада) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 65 000,00 грн.

Відповідно до статті 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи, що вирішенню підлягає лише питання про судові витрати, суд вважає за можливе на підставі ч. 3 ст. 244 ГПК України розглянути заяву (вх. № 27474 від 26.11.2025) представника Товариства з обмеженою відповідальністю "КРАЄВИД АГРО" адвоката Бардакової А.О. про стягнення правничої допомоги без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву (вх. № 27474 від 26.11.2025) представника Товариства з обмеженою відповідальністю "КРАЄВИД АГРО" адвоката Бардакової А.О. про стягнення правничої допомоги шляхом ухвалення додаткового рішення, суд дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення частково, виходячи з такого.

Статтею 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура, засади організації і діяльності якої та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом (ч. 1, 3 ст. 131-2 Конституції України).

Зазначеним положенням Конституції України кореспондує ст. 16 ГПК України, якою передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою, а представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відшкодування судових витрат сторони, у тому числі й витрат на професійну правничу допомогу, на користь якої ухвалене судове рішення, є однією з основних засад (принципів) господарського судочинства (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження зазначеного принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до вирішення спору в досудовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України). До витрат, які підлягають розподілу, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України).

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Тобто, за змістом зазначених норм, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Водночас, здійснюючи розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу між сторонами спору, суд має врахувати результати розгляду спору, умови договору про надання правничої допомоги, укладеного між стороною спору та адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро), обсяги наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів в суді під час розгляду справи, а також надати належну оцінку в порядку ст. 86 ГПК України поданим стороною, яка понесла витрати на професійну правничу допомогу, доказам фактичного надання їй адвокатських послуг, їх прийняття стороною спору на підставі акта приймання-передачі послуг з виставленням адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро) клієнту рахунка на оплату таких послуг.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За приписами ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

За загальним правилом розподілу судових витрат, визначеним ч. 4 ст. 129 ГПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Поряд з цим, ч. 5 ст. 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/ дії/ бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4 ст. 129 ГПК України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 ст. 129 цього Кодексу, а саме: якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку (ч. 6 ст. 129 ГПК України); якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно нижчою від суми, заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми (ч. 7 ст. 129 ГПК України); у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (ч. 9 ст. 129 ГПК України).

Таким чином, зважаючи на вищенаведені норми, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України (щодо співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання послуг, обсягом наданих адвокатом послуг і ціною позову та (або) значенням справи для сторони) суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Одночасно, керуючись критеріями, визначеними ч. 5-7 та 9 ст. 129 ГПК України, господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Як вбачається із заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 922/1733/25, де інтереси ТОВ "КРАЄВИД АГРО" надані адвокатом Бардаковою А.О. на підставі договору про консультування та надання правничої допомоги №39/2025 від 01.07.2025 року укладеного між АДВОКАТСЬКИМ БЮРО «ОРІЩЕНКО» та ТОВ "КРАЄВИД АГРО", сторони погодили, що мінімальна загальна вартість послуг за цим Договором складатиме 130 000,00 грн (незалежно від кількості годин витраченого робочого часу АДВОКАТСЬКИМ БЮРО на надання тієї чи іншої послуги в рамках представництва по справі, не залежно від кількості складених заяв по суті та з процесуальних питань, та незалежно від результату розгляду справи), остаточна вартість послуг буде визначена у деталізованому звіті щодо наданих послуг за Договором або за окремою домовленістю сторін відповідно до погоджених у Договорі ставок.

Надаючи правову професійну правничу допомогу, представник ТОВ "КРАЄВИД АГРО" посилається на те, що позов ТОВ "-Квадро-" було задоволено частково, а отже користуючись передбаченим ч. 8 ст. 129 ГПК України звернувся до суду з заявою щодо погашення понесених ТОВ "КРАЄВИД АГРО" витрат за користування платними послугами Адвоката, де останній здійснив надання консультативно-правових послуг, у тому числі інформування та консультування, складання та подання процесуальних документів, представлення інтересів ТОВ "КРАЄВИД АГРО" під час розгляду справи в суді.

Дослідивши подані представником ТОВ "КРАЄВИД АГРО" докази, у тому числі Договір про консультування та надання правничої допомоги №39/2025 від 01.07.2025 року, судом було встановлено, що КЛІЄНТ доручив, а АДВОКАТСЬКЕ БЮРО прийняло доручення щодо надання КЛІЄНТУ усіх видів правничої допомоги, передбаченої Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при здійсненні представництва інтересів КЛІЄНТА та його захисту в будь-яких державних та недержавних установах, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, підприємствах та організаціях будь-якої форми власності, судах України, що стосуватимуться захисту прав та інтересів КЛІЄНТА у справі № 922/1733/25 за позовною заявою ТОВ «-КВАДРО-» про визнання протиправними дій Олексіївської сільської ради з проведення земельних торгів, визнання недійсними та скасування земельних торгів, визнання недійсним Договору оренди землі, скасування розпоряджень, скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 13,5000 га із кадастровим номером :15:000:0023, а також надання інших юридичних послуг та правничої допомоги, що будуть необхідні КЛІЄНТУ.

Відповідно до п. 2.7. Договору, послуги з представництва інтересів КЛІЄНТА в судах, правоохоронних та інших органах здійснюються АДВОКАТСЬКИМ БЮРО особисто в особі адвоката-засновника АДВОКАТСЬКОГО БЮРО, що має відповідне свідоцтво на право здійснення адвокатської діяльності, або адвокатів, що перебувають з АДВОКАТСЬКИМ БЮРО в договірних відносинах.

Відповідно до п. 3.1. Договору, АДВОКАТСЬКЕ БЮРО надає КЛІЄНТУ послуги з представництва його інтересів у господарській справі № 922/1733/25, в якій КЛІЄНТ є третьою особою, у суді першої інстанції, а також в судах інших інстанцій за окремою домовленістю СТОРІН, а саме:

3.1.1. Ознайомлення з матеріалами господарської справи № 922/1733/25, пошук релевантної судової практики, інформації щодо земельних ділянок, рішень органів державної влади та місцевого самоврядування;

3.1.2. Складання, підготовка та подання від ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КРАЄВИД АГРО» пояснень третьої особи, заяв по суті у відповідній господарській справі;

3.1.3. Складання та подання у разі необхідності процесуальних документів (заяв, клопотань тощо), а також у разі необхідності відповідних письмових пояснень, заперечень тощо;

3.1.4. Участь у судових засіданнях з розгляду справи;

3.1.5. Консультування з правових питань та надання інших послуг. Відповідно до п. 4.1. Договору, за надання юридичних послуг за цим Договором, передбачених у п. 3.1., КЛІЄНТ зобов`язується виплачувати АДВОКАТСЬКОМУ БЮРО гонорар, що становить: - за надання послуг, передбачених п. 3.1.1. та 3.1.2. 45 000,00 грн; - за надання послуг, передбачених п. 3.1.3. - ставка 7000,00 грн. за письмові пояснення чи документи по суті справи (за документ) та 2000,00 грн за один документ процесуального характеру та; - за надання послуг, передбачених п. 3.1.4. ставка 5000,00 грн за одне судове засідання у підготовчому провадженні та ставка 7000,00 грн за одне судове засідання з розгляду справи по суті.

Враховуючи, вищенаведене, суд дійшов до висновку, що сторони - Клієнт та Адвокатське бюро самі погодили зручний для них спосіб обмінюватися належними документами, послугами тощо.

Згідно з ч. 3 ст. 237 ЦК України, однією з підстав виникнення представництва є договір.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 2 ст. 901 ЦК України встановлено, що положення глави 63 Послуги. Загальні положення підрозділу 1 розділу III Книги п`ятої цього Кодексу можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Відповідно до ст. 26 Закону України від 05.07.2012 № 5076-VI Про адвокатуру та адвокатську діяльність, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

За положеннями п. 4 ст. 1, ч. 3, 5 ст. 27 Закону № 5076-VI, договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

За приписами ст. 30 Закону № 5076-VI, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Згідно зі ст. 28 Правил адвокатської етики, порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 30 Закону № 5076-VI, порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги у договорі про надання правової допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.

При визначенні розміру суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого в самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу. Зокрема, визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (Аналогічна правова позиція викладена в додатковій постанов Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц та в додатковій ухвалі Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).

Вказані вище критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, в рішенні ЄСПЛ у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з рішенням ЄСПЛ від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України" (заява № 19336/04), заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Такого ж висновку дійшов ЄСПЛ в рішеннях у справах "Баришевський проти України", "Двойних проти України".

У зазначеному рішенні ЄСПЛ від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України" (заява № 19336/04) також підкреслено, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (пункт 269).

Отже, як вбачається із наведеного вище, для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом за договором про надання правової допомоги, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи не лише те, чи були вони фактично понесені, але й оцінювати їх необхідність та неминучість.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (див. рішення у справі "Walchli v. France", заява № 35787/03, п. 29, 26.07.2007; "ТОВ "Фріда" проти України", заява № 24003/07, п. 33, 08.12.2016).

Аналогічний правовий висновок викладений у Постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 та від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, а також у додатковій постанові Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 08.03.2023 у справі № 873/52/22.

З матеріалів справи вбачається, що адвокатом було надано Клієнту послуги з професійної правничої допомоги щодо представництва інтересів в судовій справі № 922/1733/25, загальна вартість наданих АДВОКАТСЬКИМ БЮРО "ОРІЩЕНКО" та підтверджених документально юридичних послуг ТОВ "КРАЄВИД АГРО", що підлягають оплаті, склала 130 000,00 грн. Адвокатом надано детальний опис послуг міститься у цій заяві та у підписаному сторонами звіті, документи на підтвердження надання таких послуг додаються до цієї заяви.

При цьому представником ТОВ "КРАЄВИД АГРО" адвокатом Бардаковою А.О. у своїй заяві зазначено, окремо при вирішенні питання розміру судових витрат, просить врахувати: 1) Процесуальну поведінку позивача ТОВ «-КВАДРО-», що містить не лише явні ознаки зловживання процесуальними правами, а й безпосередньо зумовлювала необхідність вчинення відповідачем - ТОВ «КРАЄВИД АГРО», додаткових дій щодо встановлення обставин справи та подання додаткових пояснень у справу, зокрема:

1.1. Неодноразове подання позивачем заяв про зміну предмету позову, заяв

про зміну складу учасників справи: - 19.05.2025 року у первісній позовній заяві позивачем були заявлені позовні вимоги лише до Олексіївської сільської ради про визнання протиправними дій Олексіївської сільської ради з проведення земельних торгів та визнання недійсними та скасування земельних торгів; інші учасники до розгляду справи не залучалися; - 11.06.2025 року ТОВ «-КВАДРО-» подано першу заяву про зміну предмету позову, у якій було заявлено шість позовних вимог - про визнання протиправними дій Олексіївської сільської ради з проведення земельних торгів, визнання недійсними та скасування земельних торгів, визнання недійсним договору оренди землі від 14.05.2025, скасування Розпорядження про надання згоди на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 13,5000 га, на підставі якого було розроблено відповідний Проект землеустрою та сформовано земельну ділянку площею 13,5000 га із кадастровим номером :15:000:0023, скасування Розпорядження про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 13,5000 га із кадастровим номером :15:000:0023, скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 13,5000 га із кадастровим номером :15:000:0023; - 11.06.2025 року ТОВ «-КВАДРО-» подано клопотання про залучення до участі у справі співвідповідача Головне управління Держгеокадастру у Харківській області та у якості третьої особи ТОВ «КРАЄВИД АГРО»; - 07.07.2025 року ТОВ «-КВАДРО-» подано ЧЕРГОВЕ клопотання про внесення змін до складу учасників справи без зміни позовних вимог позивач вирішує залучити ТОВ «КРАЄВИД АГРО» все ж таки в якості відповідача; - 23.07.2025 року ТОВ «-КВАДРО-» подає ЧЕРГОВУ заяву про зміну предмету позову, при чому із складових позовних вимог ВИКЛЮЧАЮТЬСЯ вимоги про скасування розпоряджень, які ДО ЦЬОГО окремо ДОДАВАЛИСЯ заявою про зміну предмету позову від 11.06.2025 року.

Так, адвокат зазначає, що дії Позивача вчинялись на включення та виключення одних й тих самих вимог вимог, визначав статусм сторін, далі подавав окремі клопотання про зміну такого статусу, тим самим додатково навантажуючи Суд та інших учасників справи необхідністю реагування на такі заяви.

1.2. Надання позивачем нових доказів, які не були подані разом із позовною заявою, подання адвокатських запитів вже під час розгляду справи щодо обставин справи, які мали б бути з`ясовані ще до звернення до суду;

1.3. Неналежне визначення позивачем фактичних та правових підстав своїх позовних вимог, неналежна конкретизація, зміна чи уточнення таких підстав вже безпосередньо під час розгляду справи у суді тощо.

На думку представника Товариства з обмеженою відповідальністю "КРАЄВИД АГРО" адвоката Бардакової А.О. вказане додатково свідчить про обґрунтованість розміру заявлених судових витрат з надання правничої допомоги, їх співмірність зі складністю справи, а також витраченим часом та іншими ресурсами, проте оскільки позовні вимоги задоволені на 50% (позивачем було заявлено чотири позовні вимоги, судом задоволено дві позовні вимоги), відповідно підлягає стягненню сума понесених витрат на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених вимог у розмірі 65 000,00 грн.

Суд зазначає, що викладене в Детальному звіті від 25.11.2025 послуги співвідносяться з видами правничої (правової) допомоги, наведеними в ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI, згідно з якими:

адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту (п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI);

інші види правничої допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI);

представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI)

Відповідно до ст. 19 Закону № 5076-VI, видами адвокатської діяльності є:

1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;

4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні;

5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;

6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;

7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань;

9) захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що судовий розгляд даної справи, враховуючи, що справа не відповідає ознакам малозначності, зважаючи на її складність, підготовку документів, зважаючи обсяг поданих представником Позивача доказів по справі, було здійснено проведення судових засідань в порядку загального позовного провадження.

На підставі зазначеного, дослідивши матеріали справи та надані представником ТОВ "КРАЄВИД АГРО" на підтвердження наданих послуг докази, враховуючи характер спору по даній справі та ступінь його складності, суд дійшов висновку, що заява належно обґрунтовано та підтверджено матеріалами справи отримання ним послуг адвоката на професійну правничу допомогу.

Проте, суд звертає увагу, що згідно наявними в матеріалах справи доказами, поданих відзивів (його правового обґрунтування), фактичними обставинами визначеними в протоколах судових засідань, здійснення представником ТОВ "КРАЄВИД АГРО" процесуальних дій, суд зазначає, що визначені в Договорі №39/2025 про консультування та надання правничої допомоги від 01.07.2025 та Детального звіту щодо наданих послуг за договором №39/2025 про консультування та надання правничої допомоги від 01.07.2025 по справі №922/1733/25 від25.11.2025, не є співмірним, а отже суд вважає за доцільне зазначити, що адвокатом високого рівня та професіоналізму затрачено не так багато часу, а отже сума гонорару є необґрунтованою із фактично наданим обсягом юридичної допомоги та має бути в даній справі зменшений щодо вартості наданих ТОВ "КРАЄВИД АГРО" послуг правничої допомоги.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, постанови Верховного Суду від 09.04.2019 у справі №826/2689/15; від 03.10.2019 у справі №922/445/19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України" заява № 19336/04). У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно зі ст. 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Отже, з врахуванням викладеного, виходячи зі змісту норм ст. 3, 11, 15 ГПК України, питання про співмірність заявлених позивачем до стягнення витрат на професійну правничу допомогу має вирішуватись із застосуванням критеріїв пропорційності та розумності, керуючись принципом верховенства права.

Також, судом враховано заяву Позивача у запереченні щодо заяви про відшкодування судових витрат (вх. №12137) та враховано результати розгляду спору, умови договору про надання правничої допомоги, укладеного між стороною спору та адвокатом, обсяги наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів в суді під час розгляду справи, а також надати належну оцінку в порядку ст. 86 ГПК України поданим стороною, яка понесла витрати на професійну правничу допомогу, доказам фактичного надання їй адвокатських послуг, їх прийняття стороною спору на підставі акта приймання-передачі послуг, суд зазначає, що з вини Позивача Відповідач був вимушений звернутись за професійною правничою допомогою.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Ураховуючи наведене, оцінивши доводи заяви Відповідача про розподіл витрат на професійну правничу допомогу та заперечення стосовно витрат на оплату правничої допомоги, зважаючи на складність справи, кількість підготовлених процесуальних документів і судових засідань, тривалість розгляду справи, виходячи з наведених критеріїв їх оцінки, суд дійшов висновку про стягнення з Позивача на користь ТОВ "КРАЄВИД АГРО" 30 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, які відповідають критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), критеріям пропорційності, справедливості, необхідності та розумності їхнього розміру, і ці витрати є співрозмірні з виконаною роботою у суді. В іншій частині заяви суд покладає такі витрати на Відповідача.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 232-236, 244, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву (вх. № 27474 від 26.11.2025) представника Товариства з обмеженою відповідальністю "КРАЄВИД АГРО" адвоката Бардакової А.О. про стягнення правничої допомоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "-Квадро-" (64102, Харківська обл., місто Первомайський(з), мікрорайон 1/2, будинок 9, квартира 55, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КРАЄВИД АГРО" (64650, Україна, Лозівський р-н, Харківська обл., село Веселе (Смирнівська с/рада) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30000,00грн.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Решту суми судових витрат на професійну правничу допомогу покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "КРАЄВИД АГРО".

Додаткове рішення підписано 08 грудня 2025 року.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя І.П. Жигалкін