ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
09.12.2025 Справа № 904/6498/25
м.Запоріжжя Запорізької області
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.11.2025 матеріали справи № 904/6498/25 за заявою Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Інтекс Інвест грошових коштів в сумі 6600,00 грн передано за територіальною підсудністю до Господарського суду Запорізької області.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 05.12.2025 здійснено автоматизований розподіл справи № 904/6498/25 між суддями та визначено її до розгляду судді Горохову І.С.
Розглянувши подану заяву та додані до неї документи, суд відмовляє у видачі судового наказу з наступних підстав.
Частиною 1 статті 12 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) встановлено, що господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного).
У п. 16 ч. 1 ст. 20 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа - підприємець.
Відповідно до ст. 147 ГПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.
Нормою ст. 150 ГПК України передбачені вимоги до форми і змісту заяви про видачу судового наказу.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 150 ГПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником. У заяві повинно бути зазначено, зокрема: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника.
Статтею 80 Цивільного кодексу України передбачено, що юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.
Згідно із положеннями ст. 95 Цивільного кодексу України, філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.
За інформацією, отриманою судом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 09.12.2025 № 2104214, встановлено, що Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (ідентифікаційний код ВП: 43968079), яке є заявником за заявою про видачу судового наказу, є філією (іншим відокремленим підрозділом) Державної податкової служби України (ідентифікаційний код юридичної особи 43005393).
Згідно з наведеними вище положеннями статті 95 Цивільного кодексу України, філія не має статусу юридичної особи.
Водночас у п. 16 ч. 1 ст. 20 та у ч. 3 ст. 147 ГПК України визначено суб`єктний склад учасників наказного провадження та унормовано, що, зокрема заявником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці.
Ці приписи законодавства є імперативними, а тому підлягають безумовному врахуванню як учасниками справи, так і судом, для цілей визначення порядку правового регулювання при здійсненні стягнення на підставі судового наказу.
Згідно з положеннями ст. 152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема якщо: 1) заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу (п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України).
Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.
Суд зазначає, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 21, 8, 9 частини 1 статті 152 ГПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.
Керуючись ст. ст. 150, 152, 153, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд
Відповідно до ст. 235, п. 1 ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України ухвала суду набрала законної сили 09.12.2025 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.
Суддя І.С. Горохов