ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про призначення у справі судової експертизи

та зупинення провадження у справі

"01" грудня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/326/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Мусієнко О.О.,

за участі секретаря судового засідання Лінник І.А.,

дослідивши матеріали справи

за позовом: Одеської міської ради (65026, м. Одеса, пл. Біржова, 1)

до відповідачів: 1) Приватного підприємства Дофін (65045, м. Одеса, вул.

Преображенська, 74/78)

2) Департаменту архітектури, містобудування та земельних відносин

Одеської міської ради (правонаступник Департаменту архітектури та

містобудування Одеської міської ради) (65082, м. Одеса, вул. Гоголя, 10)

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Департаменту архітектури, містобудування та земельних відносин

Одеської міської ради (правонаступник Департаменту архітектури та

містобудування Одеської міської ради) (65082, м. Одеса, вул. Гоголя, 10)

Національного антикорупційного бюро України (03035, м. Київ, вул.

Василя Сурикова, 3)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Колективного підприємства Будова (65012, м. Одеса, вул. Осипова, буд. 25),

Державної інспекції архітектури та містобудування України (01133, м. Київ,

бульвар Лесі Українки, буд. 26)

про розірвання договору, зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправними та скасування наказу та містобудівних умов

у відкритому судовому засіданні

представники сторін:

від позивача: Павлюк В.С.;

від відповідачів 1): Золотоверх М.С.;

2): Карапиш К.В.;

від третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Національного антикорупційного бюро України Терпелюк Т.О. (брав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду); Департаменту архітектури, містобудування та земельних відносин Одеської міської ради Карапиш К.В.;

від третіх осіб, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Колективного підприємства Будова Золотоверх М.С.

Судове засідання 01.12.2025 проведено в порядку ст. 197 ГПК України в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 11.07.2023 (суддя Мостепаненко Ю.І.), залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.01.2024, відмовлено у задоволені позову Одеської міської ради до Приватного підприємства Дофін, Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради про розірвання договору, зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправними та скасування наказу та містобудівних умов, припинення права на виконання будівельних робіт та анулювання дозволу.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07.05.2024 закрито касаційне провадження за касаційною скаргою Одеської міської ради на рішення Господарського суду Одеської області від 11.07.2023 і постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.01.2024 у справі №916/326/23; касаційну скаргу Департаменту земельних ресурсів Одеської міської ради задоволено частково; рішення Господарського суду Одеської області від 11.07.2023 і постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.01.2024 у справі №916/326/23 скасовано в частині відмови в задоволенні позовних вимог про:

1) розірвання договору оренди землі від 06.04.2017, укладеного між територіальною громадою міста Одеси в особі Одеської міської ради та Приватним підприємством "Дофін", посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н. Ю.;

2) зобов`язання Приватного підприємства "Дофін" повернути на користь територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради земельну ділянку площею 1,5953 га, кадастровий номер :51:005:0083, розташовану за адресою: м. Одеса, Гагарінське плато, 4, привівши її в придатний до використання стан шляхом знесення розміщених на ній будівель;

3) визнання протиправним та скасування наказу Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради від 07.11.2017 № 01-06/189 про затвердження містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 07.11.2017 № 01-06/189;

4) визнання протиправними та скасування наданих Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради Приватному підприємству "Дофін" містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 07.11.2017 № 01-06/189 на об`єкт: нове будівництво жилих будинків з вбудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом за рахунок знесення офіційної резиденції виконавчого комітету Одеської міської ради, яка складається з основної будівлі літ. А, бесідки літ. Б, гаражу літ. В, сторожки літ. Г, навісу літ. Д, сараю літ. Е, розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Гагарінське плато, 4.

Справу № 916/326/23 передано на новий розгляд у зазначеній частині позову до Господарського суду Одеської області.

В решті позовних вимог (щодо анулювання дозволу на виконання будівельних робіт від 23.08.2018 № 44, найменування об`єкта будівництва "Нове будівництво жилих будинків з вбудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом за адресою: м. Одеса, вул. Гагарінське плато, 4" та щодо припинення права Приватного підприємства "Дофін" на виконання будівельних робіт на спірній земельній ділянці, отриманого відповідно до дозволу на виконання будівельних робіт від 23.08.2018 № 44) рішення Господарського суду Одеської області від 11.07.2023 і постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.01.2024 у справі № 916/326/23 залишено без змін.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 11.12.2024 (суддя Малярчук І.А.), залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.04.2025, відмовлено повністю у задоволенні позову Одеської міської ради до Приватного підприємства Дофін, Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Департаменту земельних ресурсів Одеської міської ради, Національного антикорупційного бюро України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Колективного підприємства Будова, Державної інспекції архітектури та містобудування України про розірвання договору, зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправними та скасування наказу та містобудівних умов.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05.08.2025 касаційну скаргу Департаменту архітектури, містобудування та земельних відносин Одеської міської ради (правонаступник Департаменту земельних ресурсів Одеської міської ради), до якої приєдналася Одеська міська рада задоволено частково; рішення Господарського суду Одеської області від 11.12.2024 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.04.2025 у справі № 916/326/23 скасовано; справу № 916/326/23 передано на новий розгляд до Господарського суду Одеської області.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.09.2025 прийнято справу № 916/326/23 до свого провадження.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.10.2025 продовжено строк підготовчого провадження у справі № 916/326/23 з 31.10.2025 на тридцять днів.

Колективне підприємство «Будова», посилаючись на положення п. 1 ч. 1, 5 ст. 99 ГПК України, Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5, звернулося із клопотанням, сформованим в системі «Електронний суд» 17.11.2025 (вх. № 36597/25 від 17.11.2025), в якому просить:

- призначити у справі № 916/326/23 експертизу з питань землеустрою;

- доручити проведення експертизи Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України;

- на вирішення експертизи поставити наступні питання: 1) Якому цільовому призначенню та виду використання земельної ділянки загальною площею 1,5953 га, що знаходиться за адресою: м. Одеса, Гагаринське плато, будинок 4, кадастровий номер: :51:005:0083 відповідає фактичне використання земельної ділянки загальною площею 1,5953 га, що знаходиться за адресою: м. Одеса, Гагаринське плато, будинок 4, кадастровий номер: :51:005:0083? 2) Чи відповідає фактичне використання земельної ділянки загальною площею 1,5953 га, що знаходиться за адресою: м. Одеса, Гагаринське плато, будинок 4, кадастровий номер: :51:005:0083 містобудівній документації на місцевому рівні?

Вказує, що оплату вартості проведення експертного дослідження гарантує.

В обґрунтування поданого клопотання вказує, що з урахуванням підстав позовної заяви Одеської міської ради та системного аналізу земельного законодавства та містобудівного законодавства України вбачається необхідність у з`ясуванні питання відповідності фактичного використання ПП «Дофін» земельної ділянки за адресою: м. Одеса, Гагарінське плато, 4 цільовому призначенню землі, з урахуванням містобудівної документації на місцевому рівні, адже таку документацію було затверджено саме Одеською міською радою на її пленарних засіданнях у формі прийняття нормативно-правого акта та таке з`ясування потребує спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, зокрема потребує проведення експертного дослідження. Зазначає про відсутність у матеріалах даної справи висновку експерта щодо зазначених питань.

Колективне підприємство «Будова» вбачає необхідність у призначенні експертизи з питань землеустрою.

Національне антикорупційне бюро України у запереченнях, сформованих в системі «Електронний суд» 21.11.2025 (вх. № 37245/25 від 24.11.2025), просило відмовити Колективному підприємству «Будова» у задоволенні клопотання про призначення експертизи у справі № 916/326/23.

На його думку, є логічним, що такий вид використання земельної ділянки, як експлуатація та обслуговування житлової будівлі та адміністративної будівлі є різними за своєю суттю. Цільове призначення земельної ділянки чітко визначено рішенням міської ради та договором оренди, а факт її нецільового використання встановлено Управлінням з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру в Одеській області, про що складено акт від 02.04.2021 № 177-ДК/161/АП/09/01-21 та Відділом самоврядного контролю за використанням і охороною земель та дотримання вимог земельного законодавства управління земельних ресурсів Департаменту комунальної власності Одеської міської ради при проведенні перевірки дотримання умов договору оренди земельної ділянки від 06.04.2017 зареєстрованого за № 792, про що складено відповідний акт від 26.04.2021. Докази оскарження актів в порядку, визначеному законодавством, чинним на момент проведення перевірки, відсутні.

Звертає увагу на висновок Верховного суду у складі суддів Касаційного господарського суду, викладений у постанові від 05.08.2025 у цій справі, про залишення без уваги судами попередніх інстанції покликання позивача на положення статті 376 ЦК України. Тобто, судом касаційної інстанції зауважено, що саме суди повинні були дослідити питання чи використовувалася земельна ділянка не відповідно до мети, з якою її було відведено; чи використовувалася земельна ділянка відповідно до умов договору оренди землі від 06.04.2017 та рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого укладено відповідний договір оренди земельної ділянки.

Щодо другого питання про відповідність фактичного використання спірної земельної ділянки містобудівній документації на місцевому рівні, зазначає про його пряму пов`язаність із позовними вимогами. Жодний пункт договору не передбачає використання земельної ділянки, переданої в оренду, у відповідності до містобудівної документації на місцевому рівні, тоді як самі містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки № 223 від 07.11.2017 № 01-06/189 при визначенні інформації про земельну ділянку містять в собі посилання на договір оренди землі від 06.04.2017, інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Національне антикорупційне бюро України вважає, що з`ясування питань, які Колективне підприємство «Будова» пропонує поставити на вирішення експертизи не потребує спеціальних знань і вони можуть бути вирішені господарським судом в межах розгляду цієї справи, оскільки є похідними від питання належного виконання зобов`язань за договором оренди землі.

Одеська міська рада у запереченнях, сформованих в системі «Електронний суд» 28.11.2025 (вх. № 37993/25 від 28.11.2025), просить відмовити Колективному підприємству «Будова» у задоволенні клопотання про призначення експертизи з питань землеустрою у справі № 916/326/23.

Вказує, що предметом позову є вимоги про розірвання договору оренди землі від 06.04.2017, зобов`язання ПП «Дофін» повернути на користь територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради згадану земельну ділянку, привівши її в придатний до використання стан шляхом знесення розміщених на ній будівель, визнання протиправними та скасування наказу та наданих Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради (правонаступник Департамент архітектури, містобудування та земельних відносин Одеської міської ради), ПП «Дофін» містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки.

ПП «Дофін» допущено порушення п. 5.1 укладеного між сторонами договору оренди землі в частині використання земельної ділянки не за її цільовим призначенням, а саме: здійсненням будівництва житлових будинків з вбудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом, що унеможливлює досягнення цілей договору та ефективне використання землі в інтересах територіальної громади міста Одеси.

Посилаючись на ст. ст. 73, 74, 76, 77 ГПК України зазначає про надання документів, з яких вбачається, що земельна ділянка перебуває в оренді у ПП «Дофін» з урахуванням умов використання останньої, встановлених у п.п. 5.1, 5.2 вищевказаного договору, а саме: для експлуатації та обслуговування адміністративної будівлі, господарських споруд та благоустрою прилеглої території; категорія земель за основним цільовим призначення землі житлової та громадської забудови.

Ураховуючи викладене та класифікацію звертає увагу на те, що відповідно до пункту 5.2 договору, категорія земель за основним цільовим призначенням землі житлової та громадської забудови, а вид цільового призначення земель В.03.15. для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови.

З урахуванням вищевказаних письмових доказів доданих до позовної заяви Одеської міської ради та висновків, викладених у постанові Верховного суду від 05.08.2025 у даній справі, встановлено, що на зазначеній земельній ділянці Колективним підприємством «Будова» здійснюється будівництво житлових будинків із вбудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом.

Вважає, що відсутня необхідність за допомогою висновку експерта додатково доводити/встановлювати факти стосовно того, якому цільовому призначенню та виду використання відповідає фактичне використання згаданої земельної ділянки, та чи відповідає фактичне використання останньої містобудівній документації на місцевому рівні.

Звертає увагу про недотримання Колективним підприємством «Будова» вимог, встановлених п. 2 ч. 1 ст. 99 ГПК України, оскільки клопотання про призначення експертизи з питань землеустрою повинно було бути подане з першим процесуальним документом по суті, тоді як підприємством цього зроблено не було, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні такого клопотання.

Розглянувши матеріали справи, клопотання Колективного підприємства «Будова» про призначення експертизи, заперечення на нього, вислухавши учасників справи, суд встановив.

У січні 2023 року Одеська міська рада звернулася до Господарського суду Одеської області з позовом до Приватного підприємства "Дофін" і Департаменту архітектури, містобудування та земельних відносин Одеської міської ради (правонаступник Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради) за участю третіх осіб: Департаменту архітектури, містобудування та земельних відносин Одеської міської ради (правонаступник Департаменту земельних ресурсів Одеської міської ради), Національного антикорупційного бюро України, Колективного підприємства "Будова", Державної інспекції архітектури та містобудування України, про:

1) розірвання договору оренди землі від 06.04.2017 (далі договір оренди від 06.04.2017), укладеного між територіальною громадою міста Одеси в особі Одеської міської ради та ПП "Дофін", посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н. Ю. (далі приватний нотаріус Чужовська Н. Ю.) (далі договір оренди землі від 06.04.2017);

2) зобов`язання Орендаря повернути на користь територіальної громади міста Одеси в особі Міськради земельну ділянку площею 1,5953 га, кадастровий номер :51:005:0083 (далі спірна земельна ділянка, об`єкт оренди), розташовану за адресою: м. Одеса, Гагарінське плато, 4, привівши її в придатний до використання стан шляхом знесення розміщених на ній будівель;

3) визнання протиправним та скасування наказу Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради (далі Управління) від 07.11.2017 № 01-06/189 про затвердження містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 07.11.2017 № 01-06/189 (далі наказ № 01-06/189, оспорюваний наказ);

4) визнання протиправними та скасування наданих Управлінням відповідачу-1 містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 07.11.2017 № 01-06/189 на об`єкт: нове будівництво жилих будинків із вбудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом за рахунок знесення офіційної резиденції виконавчого комітету Одеської міськради, яка складається з основної будівлі літ. "А", бесідки літ. "Б", гаража літ. "В", сторожки літ. "Г", навісу літ. "Д", сараю літ. "Е", розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Гагарінське плато, 4 (далі містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки від 07.11.2017 № 01-06/189, оспорювані містобудівні умови та обмеження);

5) припинення права ПП "Дофін" на виконання будівельних робіт на спірній земельній ділянці, отриманого відповідно до дозволу на виконання будівельних робіт від 23.08.2018 № 44;

6) анулювання дозволу на виконання будівельних робіт від 23.08.2018 № 44, найменування об`єкта будівництва "Нове будівництво жилих будинків з вбудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом за адресою: м. Одеса, вул. Гагарінське плато, 4" (далі дозвіл № IV 44, оспорюваний дозвіл).

Позовна заява із посиланнями на положення, зокрема, статей 12, 19, 20, 83, 122, 152, 212 Земельного кодексу України (далі ЗК України), статей 11, 376, 526, 611, 629, 651, 625 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), статей 13, 19, 20 24, 31, 32, 34 Закону України "Про оренду землі", статей 2, 29, 34, 37 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" обґрунтована істотним порушенням Орендарем умов договору оренди землі від 06.04.2017, зокрема порушенням пункту 5.1 у частині обов`язку використання спірної земельної ділянки за її призначенням, оскільки відповідач-1 здійснив будівництво на ній житлових багатоквартирних будинків із вбудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом, незважаючи на те, що спірна земельна ділянка передавалась в оренду для експлуатації та обслуговування адміністративної будівлі, господарських споруд та благоустрою прилеглої території. Позивач також вказував на те, що адміністративну будівлю, для експлуатації та обслуговування якої була надана в оренду спірна земельна ділянка було знесено, що унеможливлює подальшу реалізацію умов договору оренди землі від 06.04.2017. Разом з цим, позивач вказував, що внаслідок порушення Орендарем вимог чинного законодавства та договору оренди землі від 06.04.2017, територіальна громада міста Одеси в особі Міськради позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні вказаного договору, що унеможливлює досягнення мети вказаного договору та ефективне використання землі в інтересах територіальної громади міста Одеси. Ураховуючи наведене, позивач вважає, що договір оренди землі від 06.04.2017 підлягає розірванню в судовому порядку, а земельна ділянка поверненню на користь Міськради.

При цьому вимоги про скасування наказу № 01-06/189, оспорюваних містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, про анулювання дозволу № IV 44 є похідними, оскільки для прийняття рішення щодо надання або відмови в наданні містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва Управління мало керуватися документами про право користування земельною ділянкою.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05.08.2025 касаційну скаргу Департаменту архітектури, містобудування та земельних відносин Одеської міської ради (правонаступник Департаменту земельних ресурсів Одеської міської ради), до якої приєдналася Одеська міська рада задоволено частково; рішення Господарського суду Одеської області від 11.12.2024 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.04.2025 у справі № 916/326/23 скасовано; справу № 916/326/23 передано на новий розгляд до Господарського суду Одеської області.

Суд ураховує, що згідно вищезазначеної постанови:

«Місцевий і апеляційний господарські суди, зосередившись на застосуванні такого правового наслідку, як розірвання договору судом саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору не звернули увагу на те, що іншими підставами для розірвання договору в судовому порядку, крім істотного його порушення, відповідно до частини другої статті 651 ЦК України є випадки, встановлені законом або договором, і саме настання таких випадків зумовлює право сторони договору ініціювати в судовому порядку питання зміни чи припинення відповідних договірних правовідносин.

Розглядаючи справу № 916/326/23 та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди не взяли до увагу підставу, на якій позивач звернувся із позовними вимогами, та фактично, надаючи оцінку обставинам справи, досліджували спірні відносини на предмет істотності порушень. Однак у цій справі, суди попередніх інстанцій не проаналізували використання орендарем спірної земельної ділянки відповідно як до умов договору оренди землі від 06.04.2017, так і рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого укладено відповідний договір оренди земельної ділянки.

Отже, місцевий і апеляційний господарські суди не дослідили наявність підстав для застосування до спірних правовідносин норм частини другої статті 651 ЦК України з огляду на умови спірного договору землі від 06.04.2017 у їх сукупності, у зв`язку з чим не з`ясували суттєві обставини цієї справи та не встановили належним чином наявність (або ж відсутність) підстав для задоволення вимог про розірвання вказаного договору та похідних вимог, заявлених у справі».

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (ч. 1 ст. 2 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 177 ГПК України завданнями підготовчого провадження, зокрема, є остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

За положеннями ч. 2 ст. 182 ГПК України у підготовчому засіданні суд, зокрема, вирішує питання про призначення експертизи.

У відповідності до ст. 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Неприпустимо ставити перед судовими експертами питання, вирішення яких не спрямовано на встановлення даних, що входять до предмета доказування у справі, а також правові питання, вирішення яких згідно з чинним законодавством віднесено до компетенції суду. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку у разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи (постанови Верховного Суду від 14.07.2021 у справі №902/834/20, від 13.08.2021 у справі №917/1196/19, від 30.09.2021 у справі №927/110/18, від 26.10.2022 у справі №904/5077/21, від 06.02.2024 у справі №910/12661/22).

Алгоритм та порядок встановлення фактичних обставин кожної конкретної справи не є типовим та залежить в першу чергу від позиції сторін спору, а також доводів і доказів, якими вони обґрунтовують свою позицію. Всі юридично значущі факти, які складають предмет доказування, визначають фактичний склад у справі, що формується, виходячи з підстав вимог і заперечень сторін та норм матеріального права. Підстави вимог і заперечення осіб, які беруть участь у справі, конкретизують предмет доказування, який може змінюватися в процесі її розгляду.

Отже, судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

У постанові від 09.10.2018 у справі № 908/2261/17 Верховний Суд наголосив, що необхідність судової експертизи в господарському судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд зіштовхується з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень. Експертиза це науковий, дослідницький шлях до висновків, які формулюються у висновку експерта, про фактичні обставини справи.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що призначення експертизи є правом, а не обов`язком суду. Питання призначення експертизи вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням предмета, підстав позову та обставин справи.

Згідно з ч. ч. 1 - 3 ст. 98 ГПК України висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені в результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів (ч. 1 ст. 99 ГПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 99 ГПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Частинами 4, 5 ст. 99 ГПК України передбачено, що питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи (ч. 1 ст. 100 ГПК України).

У відповідності до п. 1.2. розділу І Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5) (далі Інструкція) одним із видів експертиз є, зокрема, експертиза з питань землеустрою.

Згідно з п. 7.1. розділу ІІ Інструкція основними завданнями експертизи з питань землеустрою є: визначення відповідності розробленої документації із землеустрою та її затвердження вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування; визначення відповідності зміни цільового призначення земельних ділянок та її затвердження вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування; визначення відповідності фактичного землекористування правовстановлювальним документам, документації із землеустрою на земельні ділянки та нормативно-правовим актам; визначення відповідності виконаної нормативної грошової оцінки земель вимогам нормативно-правових актів.

Для вирішення питань експертизи з питань землеустрою експерту необхідно надати оригінали або завірені якісні копії відповідної правовстановлювальної документації та документації із землеустрою на земельні ділянки (п. 7.3. розділу ІІ Інструкції).

У відповідності до ч. 5 ст. 100 ГПК України в ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Відповідно до абзацу 15 частини першої статті 1 Закону України "Про землеустрій" (в редакції, чинній до 23.07.2021) цільове призначення земельної ділянки використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках призначення судом експертизи.

З питань, зазначених у цій статті, суд постановляє ухвалу (ч. 3 ст. 228 ГПК України).

Пунктом 6 частини 1 ст. 229 ГПК України передбачено, що провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 2 частини першої статті 228 цього Кодексу - на час проведення експертизи.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ГПК України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Предметом позову Одеської міської ради у даній справі є вимоги про розірвання договору оренди землі від 06.04.2017, зобов`язання ПП «Дофін» повернути на користь територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради земельну ділянку, привівши її в придатний до використання стан шляхом знесення розміщених на ній будівель, визнання протиправними та скасування наказу та наданих Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради (правонаступник Департамент архітектури, містобудування та земельних відносин Одеської міської ради), ПП «Дофін» містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки.

Позовні вимоги обґрунтовані істотним порушенням орендарем умов договору оренди землі від 06.04.2017, зокрема порушенням пункту 5.1 у частині обов`язку використання спірної земельної ділянки за її цільовим призначенням, оскільки відповідач-1 здійснив будівництво на ній житлових багатоквартирних будинків із вбудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом, незважаючи на те, що спірна земельна ділянка передавалась в оренду для експлуатації та обслуговування адміністративної будівлі, господарських споруд та благоустрою прилеглої території. Позивач також вказував на те, що адміністративну будівлю, для експлуатації та обслуговування якої була надана в оренду спірна земельна ділянка було знесено, що унеможливлює подальшу реалізацію умов договору оренди землі від 06.04.2017. Разом з цим, позивач вказував, що внаслідок порушення Орендарем вимог чинного законодавства та договору оренди землі від 06.04.2017, територіальна громада міста Одеси в особі Міськради позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні вказаного договору, що унеможливлює досягнення мети вказаного договору та ефективне використання землі в інтересах територіальної громади міста Одеси. Ураховуючи наведене позивач вважає, що договір оренди землі від 06.04.2017 підлягає розірванню в судовому порядку, а земельна ділянка поверненню на користь Міськради.

Направляючи справу № 916/326/23 на новий розгляд Верховний Суд у постанові від 05.08.2025 послався на те, що суди розглядаючи справу № 916/326/23 та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди не взяли до уваги підставу, на якій позивач звернувся із позовними вимогами, та, фактично надаючи оцінку обставинам справи, досліджували спірні відносини на предмет істотності порушень. Однак у цій справі, суди попередніх інстанцій не проаналізували використання орендарем спірної земельної ділянки відповідно як до умов договору оренди землі від 06.04.2017, так і рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого укладено відповідний договір оренди земельної ділянки.

Тобто, у даній справі ураховуючи положення ч. 1 ст. 316 ГПК України, необхідно проаналізувати використання орендарем спірної земельної ділянки відповідно до умов договору оренди землі від 06.04.2017 та рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого укладено відповідний договір оренди земельної ділянки.

Суд ураховує, що дана справа вже двічі переглядалась Верховним Судом у касаційному порядку, за результатом розгляду якого постановами від 07.05.2024 та від 05.08.2025 рішення Господарського суду Одеської області від 11.07.2023 та від 11.12.2024 скасовані, справу № 916/326/23 передано на новий розгляд до Господарського суду Одеської області.

Судом встановлено, що під час розгляду справи оцінка обставинам щодо використання орендарем спірної земельної ділянки відповідно до умов договору оренди землі від 06.04.2017 та рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого укладено відповідний договір оренди земельної ділянки не надавалась; матеріали справи таких доказів не містять.

Додані до позовної заяви Одеської міської ради акт огляду земельної ділянки від 12.04.2021 та акт перевірки дотримання умов договору оренди землі від 06.04.2017 зареєстрованого за № 792 ПП «Дофін», складені відділом самоврядування контролю за використанням і охороною земель та дотримання вимог земельного законодавства управління земельних ресурсів Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, які не мають для суду наперед встановленої юридичної сили, та яким буде надано оцінку під час ухвалення судового рішення.

Так, згідно з положеннями статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює потребу співставлення судом доказів, які надають позивач та відповідач. Отже, з введенням у дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосований Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Ураховуючи вищенаведене, з огляду на те, що обставини, на які посилається позивач в обґрунтування своїх вимог, мають значення для правильного вирішення справи, потребують спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, та те, що суд позбавлений можливості здійснити перевірку доводів представників сторін без спеціальних знань з питань землеустрою, зокрема за Класифікацією видів цільового призначення земель, затвердженою Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 № 548, яка була чинною до 17.04.2023, перевірити дотримання ПП «Дофін» Рішення Одеської міської ради від 15.03.2017 № 1831-VII щодо фактичного використання відведеної їй земельної ділянки (кадастровий номер :51:005:0083) за встановленим цільовим призначенням В.03.15 для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови (п. 2 Рішення), а також те, що жодною стороною не надано висновок експерта з цих самих питань, суд дійшов висновку, що є необхідність у проведенні експертизи по справі.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, доводи Одеської міської ради та Національного антикорупційного бюро України щодо безпідставності призначення судової експертизи у даній справі не знайшли свого підтвердження, оскільки призначення у даній справі такої експертизи є необхідним для правильного вирішення спору та прийняття законного і обґрунтованого рішення з дотриманням принципу змагальності сторін.

Стосовно твердження Одеської міської ради щодо недотримання Колективним підприємством «Будова» вимог, встановлених п. 2 ч. 1 ст. 99 ГПК України, суд зазначає наступне.

Питання про призначення експертизи вирішується судом на стадії підготовчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи у судовому засіданні 19.11.2025 оголошено перерву в підготовчому засіданні до 01.12.2025 о 14 год. 00 хв. у відповідності до ч. 5 ст. 183, ст. 216 ГПК України. Разом із тим, ухвала про закриття провадження у справі не виносилась, справа до судового розгляду по суті ще не призначалась.

Таким чином, клопотання про призначення експертизи подане до початку розгляду справи по суті, а отже, з дотриманням строків, встановлених ГПК України.

За таких обставин, клопотання Колективного підприємства Будова, сформоване в системі «Електронний суд» 17.11.2025 (вх. № 36597/25 від 17.11.2025), про призначення експертизи підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 99, 100, 182, п. 2 ч. 1 ст. 228, п. 6 ч. 1 ст. 229, ст. ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання Колективного підприємства Будова, сформоване в системі «Електронний суд» 17.11.2025 (вх. № 36597/25 від 17.11.2025), про призначення експертизи задовольнити.

2. Призначити по справі № 916/326/23 експертизу з питань землеустрою, проведення якої доручити Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз (65026, м. Одеса, вул. Рішельєвська, 8)

3. На вирішення експерта поставити наступні питання:

- Якому цільовому призначенню та виду використання земельної ділянки загальною площею 1,5953 га, що знаходиться за адресою: м. Одеса, Гагаринське плато, будинок 4, кадастровий номер: :51:005:0083 відповідає фактичне використання земельної ділянки загальною площею 1,5953 га, що знаходиться за адресою: м. Одеса, Гагаринське плато, будинок 4, кадастровий номер: :51:005:0083?

- Чи відповідає фактичне використання земельної ділянки загальною площею 1,5953 га, що знаходиться за адресою: м. Одеса, Гагаринське плато, будинок 4, кадастровий номер: :51:005:0083 містобудівній документації на місцевому рівні, зокрема: генеральному плану м. Одеси, затвердженому рішенням Одеської міської ради від 25.03.2015 № 6489 VI, Плану зонування територій (зонінгу) м. Одеси, затвердженого рішенням Одеської міської рали від 19.10.2016 № 1316-VIII, Містобудівним умовам та обмеженням № 223 від 07.11.2017, Проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 15.03.2017 № 1831-VII, із зазначеним у ньому цільовим призначенням В.03.15 відповідно до Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 № 548, яка була чинною до 17.04.2023, на підставі яких укладено договір оренди земельної ділянки від 06.04.2017.

4. Одеській міській раді на вимогу експерта надати всю необхідну для проведення експертизи правовстановлюючу документацію та документацію із землеустрою на земельну ділянку загальною площею 1,5953 га, що знаходиться за адресою: м. Одеса, Гагаринське плато, будинок 4, кадастровий номер: :51:005:0083 в оригіналах або завірених якісних копіях.

5. Направити матеріали справи № 916/326/23 до експертної установи Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз (65026, м. Одеса, вул. Рішельєвська, 8) для проведення експертного дослідження.

6. Витрати по оплаті судової експертизи покласти на Колективне підприємство Будова.

7. Попередити експерта про кримінальну відповідальність за статтями 384 та 385 Кримінального кодексу України за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

8. Запропонувати експерту визначити коло необхідних документів та матеріалів для проведення експертизи, які підлягають витребуванню судом.

9. Якщо під час проведення судової експертизи будуть встановлені обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, з приводу яких експерту не були поставлені питання, зобов`язати та надати можливість експерту у висновку викласти свої міркування і доводи щодо цих обставин.

10. Зупинити провадження у справі № 916/326/23.

Ухвала набирає законної сили 01 грудня 2025 року у відповідності до ч. 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Повну ухвалу складено та підписано 05 грудня 2025 року.

Суддя О.О. Мусієнко