ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2025м. ДніпроСправа № 904/4655/25

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Рудь І.А., за участю секретаря судового засідання Цибульської К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

За позовом Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у сумі 2 070 834 грн 71 коп.

Представники:

від позивача: Кривошапка А.А., посвідчення, адвокат;

від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство "Теплоенерго" Дніпровської міської ради звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова" заборгованість у сумі 2 070 834 грн 71 коп., з яких: 1 583 387 грн 87 коп. - основний борг, 57 615 грн 96 коп. - 3% річних, 213 197 грн 42 коп. - інфляційні втрати, 216 633 грн 46 коп. - пеня.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором про постачання теплової енергії № 1273 від 05.05.2011 в частині повної та своєчасної оплати отриманих послуг.

Ухвалою суду від 26.08.2025 позовну заяву залишено без руху.

01.09.2025 позивачем через систему "Електронний суд" подано заяву про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 08.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено підготовче засідання на 23.09.2025.

01.09.2025 від позивача до суду надійшло клопотання на виконання вимог ухвали суду від 26.08.2025.

У підготовче засідання 23.09.2025 відповідач явку повноважного представника не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою суду від 23.09.2025 відкладено підготовче засідання на 21.10.2025.

29.09.2025 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній визнає заборгованість в повному обсязі, втім просить суд зменшити розмір пені на 70%.

09.10.2025 позивачем до суду подано відповідь на відзив, в якій останній заперечує проти зменшення пені, просить суд врахувати ступінь виконання зобов`язання, а саме те, що відповідач навіть частково не погасив борг та врахувати співмірність заявлених нарахувань.

21.10.2025 позивач надав до суду клопотання про долучення доказів.

У підготовче засідання 21.10.2025 відповідач явку повноваженого представника не забезпечив, про розгляд справи повідомлений належним чином.

У підготовчому засіданні представник позивача не заперечував щодо закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті.

Ухвалою суду від 21.10.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.11.2025, з його проведенням в режимі відеоконференції.

11.11.2025 під час судового засідання, призначеного в режимі відеоконференцзв`язку по справі № 904/4655/25 у залі судових засідань № 3-303 (суддя Рудь І.А.), у період з 11:07 до 11:30 були непрацездатні хмарні сервіси відеоконференцзв`язку "ЄСІТС", що унеможливили проведення засідання.

На підставі чого було складено Акт, затверджений керівником апарату Господарського суду Дніпропетровської області Олександром Гануляком.

Ухвалою суду від 11.11.2025 призначено судове засідання на 02.12.2025 року.

02.12.2025 у судове засідання відповідач явку повноважного представника не забезпечив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд вважає, що в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

У матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами без участі представника відповідача.

У судовому засіданні 02.12.2025 представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, просив їх задовольнити.

В порядку ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено скорочене рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є встановлення обставин приєднання відповідача до умов типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, строк дії договору, умови, порядок та період поставки теплової енергії, строк та порядок розрахунків, наявність прострочки щодо сплати за спожиту теплову енергію.

Так, судом встановлено, що 05.05.2011 між Комунальним підприємством "Теплоенерго" Дніпровської міської ради (теплопостачальне підприємство) та Державним підприємством "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М.Макарова" (споживач) укладено договір про постачання теплової енергії №1273, за яким теплопостачальне підприємство прийняло на себе зобов`язання виробляти та постачати споживачу теплову енергію, а споживач зобов`язався одержувати теплову енергію та здійснювати оплату її вартості теплопостачальному підприємству за встановленими тарифами (цінами) в терміни та на умовах, передбачених цим договором (пункт 2.1 договору).

Відповідно до пунктів 11.1, 11.2 договору цей договір набуває юридичної сили з моменту його підписання і діє до 05.05.2014, а в частині проведення розрахунків за теплову енергію до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. Датою підписання цього договору вважається дата, зазначена в правому верхньому куті першої сторінки цього договору. У разі відсутності письмової заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов цього договору за один місяць до закінчення терміну дії цього договору, договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах. Кількість пролонгацій по цьому договору не обмежена.

У 2019 році сторони шляхом укладання відповідної додаткової угоди змінили номер договору з №1273 на №091273.

Також укладено додаткову угоду від 23.09.2019, якою внесено зміни в Додаток №1 "Розрахунок планового обсягу теплової енергії", долучивши житлові будівлі за адресами: вул. Новокримська, буд. 5, вул. Новокримська, буд. 6, вул. Академіка Янгеля, буд. 14, які належать відповідачу, та внесено відповідні зміни до додатку № 2 діючого договору.

Звертаючись з даним позовом, позивач вказує про те, що на виконання зобов`язань за Договором КП «Теплоенерго» протягом опалювальних сезонів 2022/2023, 2023/2024, 2024/2025 впродовж періоду з листопада 2022 року по березень 2025 року включно, надавало послуги з постачання теплової енергії відповідачу за адресою: м. Дніпро, вул. Академіка Янгеля, буд. 14.

Проте, відповідач свої зобов`язання в установленому договором порядку щодо оплати вартості отриманої послуги з постачання теплової енергії за заявлений період з листопада 2022 року по березень 2025 року не виконав, рахунки та акти здачі-приймання теплової енергії своєчасно не отримував та оплату за надані йому послуги не проводив.

На підтвердження надання послуги з постачання теплової енергії відповідачу позивачем долучено до матеріалів справи наступні документи:

- довідку від 19.05.2025р. № 580 про загальне споживання згідно приладу обліку;

- інформацією про використання теплової енергії будинком за адресою вул. Академіка Янгеля, 14 Житлова будівля № 12 ПМЗ Макарова СПУ, згідно архіву приладу обліку за період з 11.2022р. по 01.04.2025;

- акти прийому-передачі теплової енергії:

- акт № 111024 від 30.11.2022 року прийому-передачі теплової енергії, згідно якого Відповідачу поставлено 28,09008 Гкал теплової енергії на суму 48 913,82 грн.;

- акт № 111024 від 31.12.2022 року прийому-передачі теплової енергії, згідно якого Відповідачу поставлено 53,1578 Гкал теплової енергії на суму 92 564,74 грн.;

- акт № 111024 від 31.01.2023 року прийому-передачі теплової енергії, згідно якого Відповідачу поставлено 72,69614 Гкал теплової енергії на суму 126 587,24 грн.;

- акт № 111024 від 28.02.2023 року прийому-передачі теплової енергії, згідно якого Відповідачу поставлено 80,60985 Гкал теплової енергії на суму 140 367,54 грн.;

- акт № 111024 від 31.03.2023 року прийому-передачі теплової енергії, згідно якого Відповідачу поставлено 48,3667 Гкал теплової енергії на суму 84 221,90 грн.;

- акт № 111024 від 30.11.2023 року прийому-передачі теплової енергії, згідно якого Відповідачу поставлено 31,61128 Гкал теплової енергії на суму 55 045,36 грн.;

- акт № 111024 від 31.12.2023 року прийому-передачі теплової енергії, згідно якого Відповідачу поставлено 62,62531 Гкал теплової енергії на суму 109 050,71 грн.;

- акт № 111024 від 31.01.2024 року прийому-передачі теплової енергії, згідно якого Відповідачу поставлено 84,97581 Гкал теплової енергії на суму 147 970,08 грн.;

- акт № 111024 від 29.02.2024 року прийому-передачі теплової енергії, згідно якого Відповідачу поставлено 64,77946 Гкал теплової енергії на суму 112 801,76 грн.;

- акт № 111024 від 31.03.2024 року прийому-передачі теплової енергії, згідно якого Відповідачу поставлено 63,94091 Гкал теплової енергії на суму 111 341,58 грн.;

- акт № 111024 від 30.11.2024 року прийому-передачі теплової енергії, згідно якого Відповідачу поставлено 43,73758 Гкал теплової енергії на суму 76 161,12 грн.;

- акт № 111024 від 31.12.2024 року прийому-передачі теплової енергії, згідно якого Відповідачу поставлено 57,23436 Гкал теплової енергії на суму 99 663,34 грн.;

- акт № 111024 від 31.01.2025 року прийому-передачі теплової енергії, згідно якого Відповідачу поставлено 86,25605 Гкал теплової енергії на суму 150 199,38 грн.;

- акт № 111024 від 28.02.2025 року прийому-передачі теплової енергії, згідно якого Відповідачу поставлено 78,46981 Гкал теплової енергії на суму 136 641,05 грн.;

- акт № 111024 від 31.03.2025 року прийому-передачі теплової енергії, згідно якого Відповідачу поставлено 52,75208 Гкал теплової енергії на суму 91 858,25 грн.

Відповідно до п. 6.7 договору, розрахунковим періодом є календарний місяць, за результатами якого підписується акт здачі-приймання теплової енергії (в 2х примірниках) по формі Додатку №3. Підписаний Акт здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період, або його відсутність в порядку п.п. 4.2.2, 6.10. договору є підтвердженням відсутності претензій з боку споживача в частині фактично отриманої теплової енергії.

Так, відповідачем було підписано Акти прийому-передачі теплової енергії за листопад 2022, грудень 2022, січень 2023, лютий 2023, березень 2023, без зауважень.

Згідно п. 6.10. договору, сторони, підписавши цей договір, домовились, що факт отримання споживачем акту здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період та подальшого неотримання теплопостачальним підприємством протягом п`яти календарних діб з моменту отримання, підписаного споживачем акту здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період, є підставою вважати його підписаним з боку споживача.

Відповідно до «Реєстру вручення рахунків КП «Теплоенерго» за о/р 111024» споживачем було наручно отримано рахунки та акти прийому-передачі послуги з теплопостачання за листопад 2021, грудень 2021, січень 2022, лютий 2022, березень 2022, листопад 2022, грудень 2022, січень 2023, лютий 2023, березень 2023, листопад.

Інші рахунки та акти прийому-передачі послуги за період з грудня 2023 по березень 2025 були направлені на адресу відповідача, що зазначена у договорі.

Таким чином, враховуючи приписи п.5 ч.2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та договору, відповідач є належним чином обізнаний про існування в нього заборгованості за послуги з теплопостачання перед КП «Теплоенерго», проте продовжує по сьогоднішній день ігнорувати свої обов`язки із оплати спожитої ним послуги, чим порушує права підприємства на отримання оплати за надані послуги з теплопостачання у встановлений законодавством строк.

Крім того, пунктами 4.2.18 та 5.2.7 договору передбачено взаємний обов`язок сторін здійснювати звіряння розрахунків на кінець/початок опалювального періоду.

На виконання умов цього пункту договору, незважаючи на невиконання відповідачем умов договору, позивачем з метою сприяння дотриманню договірних умов сторонами, було направлено на адресу Відповідача (разом з іншими документами) Акт звіряння взаємних розрахунків по особовому рахунку № 111024 від 07.05.2025, що підтверджується описом вкладення, накладною Укрпошта Стандарт № 627, списком «№301-8 реєстр» згрупованих відправлень та фіскальним чеком «Укрпошти» № ПН 55 від 09.05.2025.

Таким чином, позивачем вживались додаткові заходи із повідомлення відповідача про наявну в нього заборгованість та пропонувалось таку заборгованість сплатити.

Статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Згідно зі ст. 20 Закону України «Про теплопостачання», тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб`єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими.

Тарифи на виробництво теплової енергії, у тому числі на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії, на транспортування та постачання теплової енергії встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, та органами місцевого самоврядування у межах повноважень, визначених законодавством.

Відповідно до пункту 31 «Правил надання послуги з постачання теплової енергії», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 (далі за текстом - Правила), інформування вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, а для багатоквартирних будинків, обладнаних системою автономного теплопостачання, як сума тарифів на виробництво та постачання теплової енергії. Інформування споживачів про намір зміни (коригування) тарифу на послугу з обґрунтуванням такої необхідності здійснюється виконавцем відповідно до Порядку інформування споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги з обґрунтуванням такої необхідності, затвердженого наказом Мінрегіону від 5 червня 2018 р. №130.

У разі зміни (коригування) тарифу протягом строку дії договору новий розмір тарифу застосовується з моменту його введення в дію та не потребує внесення сторонами додаткових змін до договору. Виконавець зобов`язаний забезпечити їх оприлюднення на своєму офіційному веб-сайті. У разі прийняття уповноваженим органом рішення про зміну (коригування) ціни/тарифу на послугу виконавець у строк, що не перевищує 15 днів з дати введення її/його у дію, повідомляє про це споживачу в один із способів, що гарантують доведення інформації до споживачів і які зазначені у пункті 10 цих Правил, з посиланням на рішення відповідного органу.

Пункт 5 Розділу II «Порядку інформування споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги з обґрунтуванням такої необхідності» передбачає, що інформація, зазначена у пунктах 3,4 цього розділу, доводиться до відома споживачів шляхом розміщення на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування в мережі Інтернет (за наявності), у друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження (перевага надається друкованим засобам масової інформації органу місцевого самоврядування), веб-сайті виконавця комунальних послуг (за наявності),на інформаційних стендах в абонентських відділах виконавців комунальних послуг та на інформаційних стендах біля адміністративних будинків органів місцевого самоврядування в населених пунктах, де споживачі отримують відповідні послуги.

Також, згідно з ч. 2 ст. 5 Закону України «Про особливості доступу до інформації у сферах постачання електричної енергії, природного газу, теплопостачання, централізованого постачання гарячої води, централізованого питного водопостачання та водовідведення» доступ до інформації, зазначеної у пунктах 1, 2, 5-14 частини першої статті 1 цього Закону, забезпечується відповідними суб`єктами господарювання шляхом її розміщення на своїх офіційних веб-сайтах у мережі Інтернет (за наявності) та на інформаційних стендах, що розміщуються в абонентських відділах таких суб`єктів господарювання.

Інформація, зазначена у пункті 2 частини першої (щодо розміру цін/тарифів на товари, послуги, що надаються населенню, у тому числі із зазначенням розміру податку на додану вартість) та пунктах 1,2 частини другої статті 1 цього Закону, надається суб`єктами господарювання у платіжних документах, що застосовуються для оплати населенням спожитих товарів, послуг, а також шляхом забезпечення доступу споживачів до електронних систем обліку розрахунків споживачів через офіційні веб-сайти таких суб`єктів господарювання в мережі Інтернет.

Таким чином, інформування споживачів про зміну розміру цін/тарифів здійснюється шляхом розміщення інформації на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування, на офіційному веб-сайті виконавця комунальних послуг та не потребує внесення сторонами додаткових змін до договору.

Усі розрахунки вартості послуг з постачання теплової енергії здійснювались відповідно до тарифів встановлених, постановою НКРЕКП від 30.11.2020 № 2257.

Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Умови п. 6.8 Договору передбачають, що споживач зобов`язаний не пізніше 15 числа розрахункового періоду здійснити Теплопостачальному підприємству авансовий платіж у розмірі 80 % від вартості теплової енергії за розрахунковий період, за власним платіжним дорученням, з зазначенням періоду, за який він сплачує.

Згідно п. 6.9. Договору, остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію проводиться Споживачем впродовж 5 календарних діб після одержання рахунку від теплопостачального підприємства.

Враховуючи викладене, датою початку порушення зобов`язання є наступний день:

- за листопад 2022 року - 12.01.2023 (рахунок вручено 06.01.2023);

- за грудень 2022 року - 12.01.2023 (рахунок вручено 06.01.2023);

- за січень 2023 року - 22.02.2023 (рахунок вручено 16.02.2023);

- за лютий 2023 року - 18.04.2023 (рахунок вручено 12.04.2023);

- за березень 2023 року - 18.04.2023 (рахунок вручено 12.04.2023);

- за листопад 2023 року - 03.01.2024 (рахунок вручено 28.12.2023);

- за грудень 2023 року - 24.05.2024 (днем вручення є 18.05.2024: день подання відправлення 16.05.2024 + 2 дні для пересилання);

- за січень 2024 року - 24.05.2024 (днем вручення є 18.05.2024: день подання відправлення 16.05.2024 + 2 дні для пересилання);

- за лютий 2024 року - 24.05.2024 (днем вручення є 18.05.2024: день подання відправлення 16.05.2024 + 2 дні для пересилання);

- за березень 2024 року - 24.05.2024 (днем вручення є 18.05.2024: день подання відправлення 16.05.2024 + 2 дні для пересилання);

- за листопад 2024 року - 24.12.2024 (рахунок вручено 18.12.2024); За грудень 2024 року - 21.01.2025 (рахунок вручено 15.01.2025);

- за січень 2025 року - 03.03.2025 (рахунок вручено 23.02.2025, оскільки шостий день - це субота, перший день порушення зобов`язання - перший за вихідним робочий день);

- за лютий 2025 року - 24.03.2025 (рахунок вручено 18.03.2025); За березень 2025 року - 28.04.2025 (рахунок вручено 22.04.2025).

Таким чином, строк виконання вищенаведених зобов`язань, що випливають на підставі спірного Договору, є таким, що настав.

Рахунки на оплату теплової енергії за грудень 2023, січень 2024, лютий 2024, березень 2024 по особовому рахунку № 111024 направлялись на адресу відповідача поштовим відправленням № 335 з описом вкладення.

Згідно з пунктом 1 Розділу II Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень та поштових переказів, затверджених Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 12.12.07р. № 1149, нормативний строк пересилання місцевої простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку визначається з розрахунку плюс два дні до дня подання почтового відправлення до оператора поштового зв`язку.

Таким чином, днем вручення відповідачу поштового відправлення № 335 (рахунків на оплату за грудень 2023, січень 2024, лютий 2024, березень 2024), є 18.05.2024 (16.05.2024 день подання відправлення + 2 дні для пересилання), тому відлік 5 днів для проведення остаточного розрахунку, які передбачені умовами договору, слід здійснювати з цієї дати.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст.530 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з умов договору, строк оплати товару є таким, що настав.

Доказів оплати товару у розмірі 1 583 387 грн 87 коп. відповідач не надав, позовні вимоги визнав.

Відповідно до ч. 1 ст.75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

За приписами п. 1 ч. 2 ст.46 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з ч. 1 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що відзив на позов, у якому визнається позов підписаний представником відповідача, адвокатом Білозірцевим О.В., який діє на підставі довіреності №157/1280 від 25.12.2024. Відповідно до вказаної довіреності представник відповідача, зокрема має право визнавати позов повністю або частково.

За викладених обставин, судом приймається визнання позову відповідачем в частині, що не суперечить закону, в частині нарахування 3% та пені згідно розрахунків суду.

Таким чином, вимога про стягнення основної суми боргу у розмірі 1 583 387 грн 87 коп. підлягає задоволенню.

Крім основного боргу позивач нарахував та заявив до стягнення пеню у розмірі 216 633 грн 46 коп. за період з 12.01.2023 по 26.06.2025, 3% річних в розмірі 57 615 грн 96 коп. за період з 12.01.2023 по 26.06.2025, та інфляційні збитки в розмірі 213 197 грн 42 коп. з січня 2023 року по червеня 2025 року.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Пунктом 9.4.4 договору, передбачено в разі прострочення споживачем виконання грошового зобов`язання за цим договором, споживач на вимогу теплопостачального підприємства зобов`язаний виплатити йому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, трьох відсотків річних, а також пеню за весь час прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України (у редакції, яка була чинною на момент розглядуваних спірних правовідносин) передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30.03.2020 було доповнено Розділ IX Прикінцеві положення Господарського кодексу України (в редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) пунктом 7 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину".

Так, Всесвітня організація охорони здоров`я (ВООЗ) 11.03.2020 оголосила пандемію коронавірусу. Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 на усій території України установлено карантин з 12 березня 2020 року, який продовжувався до 30.06.2023.

Між сторонами дії типовий індивідуальний договір, який був укладений шляхом приєднання відповідача до публічного договору позивача у 2019 році, тобто до внесення змін до чинного законодавства в частині продовження строків. Викладення договору в новій редакції не впливає на дату укладення. Тому сторони на момент укладення договору не розраховували, що строк нарахування пені вже не буде обмежений 6-місячним строком.

Аналогічна правова позиція викладена зокрема у постанові Східного апеляційного господарського суду від 2 лютого 2021 року у справі № 905/497/20.

Однак суд звертає увагу, що у розглядуваній ситуації перерахунок судом пені не змінився б і у випадку продовження строків, передбачених статтею 232 Господарського кодексу України, оскільки початок законодавчо дозволеного нарахування пені (31.07.2023 - 30 днів після закінчення карантину) припадає вже після закінчення карантину і відповідно продовжених строків.

Так, послуги, які надані відповідачу з теплопостачання, є комунальними послугами, а тому їх регулювання підпадає під норми Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

17.03.2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", де зазначено, що на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

Оскільки в Україні постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу Covid-19" введено карантин, який припинений 30.06.2023, тому підстави для нарахування пені за період з 02.01.2023 (початок нарахування позивачем) по 30.07.2023 включно відсутні.

Суд звертає увагу, що продовження строків на час карантину та заборона на цей період нарахування штрафних санкцій є різними, не пов`язаними між собою, нормами. Відповідно, законодавча заборона нарахування штрафних санкцій до 30.07.2023 включно не є підставою подальшого продовження строку, передбаченого ст.232 Господарського кодексу України.

При цьому суд акцентує, що можливий строк нарахування штрафних санкцій (6 місяців згідно частини 6 статті 232 Господарського кодексу України) продовжився на період дії карантину, і на цей же період нарахування штрафних санкцій було заборонено. Продовжений строк закінчився з завершенням карантину, а тому нарахування штрафних санкцій за межами цього строку є неправомірним (за зобов`язаннями які виникли за листопад, грудень 2022 року та з січня 2023 по березень 2023 року). Відповідно позовні вимоги про стягнення пені за цей період задоволенню не підлягають.

Аналогічна правова позиція щодо відсутності підстав для стягнення пені викладена зокрема у постановах Центрального апеляційного господарського суду від 30.11.2023 у справі №904/3296/23, від 07.08.2024 у справі №904/6487/23.

З урахуванням викладеного позовні вимоги про стягнення пені підлягають задоволенню частково за загальний період з 31.07.2023 і до закінчення 6-місячного строку для кожного з нарахувань окремо.

Крім того, частиною 5 ст. 254 Цивільного кодексу України передбачено що якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Перевіркою правильності нарахування пені, судом встановлено, що позивачем не враховано, що в деяких періодах, останній день оплати припав на вихідний день, відповідно строк оплати переноситься на перший робочий день, відповідно прострочка виникає з наступного дня.

Таким чином, за розрахунком суду за загальний період з 31.07.2023 і до закінчення 6-місячного строку для кожного з нарахувань окремо розмір пені, який підлягає стягненню, становить 125 999 грн 18 коп.

Відповідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 57 615 грн 96 коп. за загальний період з 12.01.2023 по 26.06.2025 та інфляційні збитки в розмірі 213 197 грн 42 коп. за січень 2023 року - червень 2025 року.

Розрахунок 3% річних та інфляційних збитків є правильним, тому вимога про стягнення 3% річних і інфляційних збитків підлягає задоволенню у повному обсязі.

З огляду на викладене, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість у загальному розмірі 1 980 200 грн 43 коп., з яких: 1 583 387 грн 87 коп. основний борг, 125 999 грн 18 коп. пеня, 57 615 грн 96 коп. 3% річних, 213 197 грн 42 коп. інфляційні збитки.

Клопотання відповідача про зменшення розміру пені задоволенню не підлягає, оскільки після перерахунку суду розмір пені є співмірним з сумою основного боргу. До того ж відповідачем не наведено виняткових обставин, які дають підстави для зменшення пені.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог (з урахуванням того, що позов подано в електронній формі) у розмірі 11 932 грн 50 коп. (50%). Оскільки відповідачем визнано позов до початку розгляду по суті, 50% судового збору в розмірі 11 932 грн 49 коп., на підставі ст. 130 Господарського процесуального кодексу України, підлягають поверненню на користь позивача з державного бюджету.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 185, 233, 236-238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О. М. Макарова" (49047, м. Дніпро, вул. Криворізька, 1, ідентифікаційний код 14308368) на користь Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради (49081, м. Дніпро, просп. Слобожанський, 29, оф. 504, ідентифікаційний код 32688148) 1 583 387 грн 87 коп. основний борг, 125 999 грн 18 коп. пені, 57 615 грн 96 коп. 3% річних, 213 197 грн 42 коп. інфляційних збитків та 11 932 грн 50 коп. судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повернути Комунальному підприємству "Теплоенерго" Дніпровської міської ради (49081, м. Дніпро, просп. Слобожанський, 29, оф. 504, ідентифікаційний код 32688148) із державного бюджету України судовий збір в розмірі 11 932 грн 49 коп. (одинадцять тисяч дев`ятсот тридцять дві грн 49 коп), перерахований згідно платіжної інструкції №106 від 18.08.2025.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 12.12.2025.

Суддя І.А. Рудь