ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
по справі про банкрутство
10.12.2025 Справа № 5006/5/70б/2012
Господарський суд Донецької області у складі судді Фурсової С.М., розглянувши матеріали справи
Ухвалою господарського суду від 12.12.2012 за результатами попереднього засідання затверджено реєстр вимог кредиторів.
Дана справа перебувала на стадії ліквідаційної процедури і розгляд її не завершено.
21.08.2015 до Господарського суду Донецької області надійшло клопотання Костянтинівської ОДПІ про заміну кредитора з Костянтинівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області на Костянтинівську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Донецькій області.
Ухвалою Господарського суду Донецької області від 16.05.2017 клопотання Костянтинівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області прийнято та призначено до розгляду.
21.06.2017 до господарського суду надійшло клопотання Костянтинівської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області про призначення арбітражного керуючого-ліквідатора по справі №5006/5/70б/2012 про банкрутство ПП «Сімург» через автоматичну систему з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство, посилаючись на те, що свідоцтво ліквідатора у справі Кравченка Р.Ю. не діє (анульовано) відповідно до даних Реєстру арбітражних керуючих.
Відповідно по положень статті 32 Господарського процесуального кодексу України справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута тим самим суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Невирішені судові справи за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду, що додається до матеріалів справи, передаються для повторного автоматизованого розподілу справ виключно у разі, коли суддя (якщо справа розглядається одноособово) або суддя-доповідач зі складу колегії суддів (якщо справа розглядається колегіально) у передбачених законом випадках не може продовжувати розгляд справи більше чотирнадцяти днів, що може перешкодити розгляду справи у строки, встановлені цим Кодексом.
У зв`язку з поданням заяви у відставку судді ОСОБА_1 , на підставі розпорядження керівника апарату Господарського суду Донецької області від 02.03.2023, справу №5006/5/70б/2012 передано на повторний автоматичний розподіл.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.03.2023 для розгляду даної справи визначено суддю Господарського суду Донецької області Фурсову С.М.
Враховуючи зміну складу суду в даній справі, справу прийнято для подальшого розгляду суддею Фурсовою С.М.
Ліквідатором на виконання ч. 4 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства щомісячно подавались звіти про хід ліквідаційної процедури.
У своїх звітах ліквідатор неодноразово просив кредиторів повідомити про можливість закінчення ліквідаційної процедури та закриття провадження, зокрема, з посиланням на правову позицію Верховного Суду у складі колегії Касаційного господарського суду викладену у постанові від 15.04.2025 по справі №913/355/21.
Проте такі запити ліквідатора були залишені без відповіді.
Від на Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області 14.11.2025 отримано відповідь про те, що станом на теперішній час за підприємством не обліковується заборгованість з платежів до бюджету Пенсійного фонду України.
Головним управлінням ДПС у Донецькій області 14.11.2025 подано клопотання про продовження провадження у справі про банкрутство боржника з огляду на відсутність підстав для затвердження звіту ліквідатора про завершення ліквідаційної процедури, адже вимоги кредитора залишились не погашені.
Ліквідатором арбітражним керуючим Вербицьким О.В. 01.12.2025 подано клопотання про доручення до матеріалів справи Протоколу №4 засідання комітету кредиторів ПП «Сімург» від 28.11.2025 на якому брав участь представник ГУ ДПС у Донецькій області, а також 10.12.2025 долучено, на доповнення до Протоколу №4 від 28.11.2025, лист №02-01/51 від 06.11.2025 в якому повідомлено, що ліквідатор ТОВ «Регіон», як представник кредитора у справі № 5006/5/70/б/2012, не має можливості бути присутньою 28.11.2025 на зв`язку у запропонований спосіб, з огляду на що, по всіх питаннях, винесених на порядок денний, позиції та міркування висловлено у цьому листі..
У Протоколі №4 від 28.11.2025 зазначено, на голосування кредиторів було поставлено питання про прийняття до відома звіту ліквідатора арбітражного керуючого Вербицького О.В. про виконану роботу.
За це питання ГУ ДПС у Донецькій області проголосовано «да». У листі №02-01/51 від 06.11.2025 представника кредитора ТОВ «Регіон» арбітражного керуючого Худоногової Л.Ю. з цього питання вказано, що у звіті ліквідатора:
1) відсутня інформація про те чи звертався ліквідатор до органів податкової служби, органів статистики, органів пенсійного фонду, банків тощо для отримання інформації про податкову і статистичну звітність ПП «Сімург», про банківські рахунки боржника тощо та отримання копій відповідних документів, за їх наявності;
3) не вирішувалось питання про можливість формування ліквідаційної маси з детальним описом майнових активів, яке знаходиться на тимчасово окупованих рф територіях України;
4) не вирішувалось питання про субсидіарну відповідальність власників/керівників чи інших уповноважених осіб банкрута з метою захисту майнових прав кредиторів, в тому числі і ТОВ «Регіон», розмір кредиторських вимог якого становить 507663,18 грн.
З огляду на вказане, сам факт перебування частини майнових активів банкрута на тимчасово окупованих рф територіях України не створює перешкод для отримання інформації щодо фінансово-господарського стану ПП «Сімург» та щодо засновника і керівника банкрута.
Таким чином, визначені КУзПБ заходи щодо проведення ліквідаційної процедури у справі № 5006/5/70/б/2012, які можуть бути здійснені незалежно від перебування майнових активів банкрута та тимчасово окупованих рф територіях України, на даний час не завершені.
Далі кредитор ГУ ДПС у Донецькій області утримався від прийняття рішення: щодо закінчення ліквідаційної процедури, доручення ліквідатору підготувати звіт за результатом ліквідаційної процедури, який направити до суду для затвердження. Представника кредитора ТОВ «Регіон» у своєму листі зазначив, що, на його переконання, відповідно до вимог статті 90 КУзПБ відсутні підстави для розгляду питання про закінчення ліквідаційної процедури у справі № 5006/5/70/б/2012 та закриття провадження.
Обидва кредитора виступили проти схвалення звіту арбітражного керуючого Вербицького О.В. за виконання обов`язків ліквідатора за період з 01.10.2023 по 30.11.2025 в розмірі 604 200,00 гривень та зобов`язання арбітражного керуючого звернутися до суду для затвердження звіту. Ліквідатор ТОВ «Регіон» у своєму листі зазначив, що як представник кредитора у справі №914/2578/200, згідно наданих йому КУзПБ повноважень, не має права від імені боржника приймати будь-які додаткові грошові зобов`язання перед третіми особами.
Дослідивши звіти ліквідатора, Протокол №4 засідання комітету кредиторів ПП «Сімург» від 28.11.2025 лист №02-01/51 від 06.11.2025 представника кредитора ТОВ «Регіон» арбітражного керуючого Худоногової Л.Ю. та наявні матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі, з огляду на нижче викладене.
Суд зазначає, що з 21.10.2019 введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ). Зазначений Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника-юридичної особи або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.
Пунктом 4 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.
Згідно з частинами 1, 2 статті 59 Кодексу України з процедур банкрутства з дня ухвалення господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури:
господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу, крім укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу у процедурі ліквідації тощо;
строк виконання всіх грошових зобов`язань банкрута вважається таким, що настав;
у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури;
припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута;
відомості про фінансове становище банкрута перестають бути конфіденційними чи становити комерційну таємницю;
продаж майна банкрута допускається в порядку, передбаченому цим Кодексом;
скасовуються арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, та інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається;
припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, члени виконавчого органу (керівник) банкрута звільняються з роботи у зв`язку з банкрутством підприємства, а також припиняються повноваження власника (органу, уповноваженого управляти майном) майна банкрута (ч.1).
Протягом 15 днів з дня призначення ліквідатора відповідні посадові особи банкрута зобов`язані передати бухгалтерську та іншу документацію, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута ліквідатору. У разі ухилення від виконання зазначених обов`язків відповідні посадові особи банкрута несуть зобов`язання щодо відшкодування збитків, завданих таким ухиленням. Ліквідатор має право замовити виготовлення дублікатів печатки та штампів у разі їх втрати (ч.2).
У відповідності до ст. 10 КУзПБ, арбітражний керуючий є суб`єктом незалежної професійної діяльності. Арбітражний керуючий з моменту постановлення ухвали (постанови) про призначення його керуючим санацією або ліквідатором до моменту припинення здійснення ним повноважень прирівнюється до службової особи підприємства-боржника.
Статтею 28 КУзПБ встановлено, що арбітражний керуючий для виконання повноважень ліквідатора призначається господарським судом за клопотанням комітету кредиторів.
Законодавством передбачено певну сукупність дій, яку необхідно вчинити ліквідатору в ході ліквідаційної процедури. Так, частинами 1, 2 статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження:
приймає у своє відання майно боржника, забезпечує його збереження;
виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута;
проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута;
аналізує фінансовий стан банкрута, складає висновок про наявність або відсутність ознак доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій під час провадження у справі про банкрутство за результатом його проведення;
виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута;
формує ліквідаційну масу;
заявляє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості;
має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, які звільняються внаслідок ліквідації банкрута, який відшкодовується згідно з цим Кодексом позачергово за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута;
з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута, або отриманого для цієї мети кредиту;
заявляє в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог поточних кредиторів за зобов`язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство і є неоплаченими;
подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника;
вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб;
передає в установленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових актів підлягають обов`язковому зберіганню;
продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Кодексом;
подає відомості (інформацію), необхідні для ведення Єдиного реєстру боржників, відносно яких відкрито провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), у порядку, встановленому державним органом з питань банкрутства;
у разі провадження банкрутом діяльності, пов`язаної з державною таємницею, вживає заходів з ліквідації режимно-секретного органу;
веде реєстр вимог кредиторів;
подає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», інформацію до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення;
здійснює дії щодо скасування реєстрації випуску акцій, передбачені законодавством, якщо організаційно-правовою формою юридичної особи - банкрута є акціонерне товариство;
здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом (ч.1).
Під час здійснення своїх повноважень ліквідатор, кредитор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства. Розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою (ч.2).
Частиною 1 ст.60 КУзПБ передбачено, що у постанові про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури господарський суд призначає ліквідатора банкрута з урахуванням вимог, установлених цим Кодексом, з числа арбітражних керуючих, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України.
Дана справа перебувала на стадії ліквідаційної процедури і розгляд її не завершено.
Ліквідатором на виконання ч. 4 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства щомісячно подавались звіти про хід ліквідаційної процедури.
За цей час ліквідатором отримано витяги з держреєстрів прав на нерухоме майно та обтяжень рухомого майна, інформація відсутня, витяг за адресою реєстрації банкрута - АДРЕСА_1 - 3-х кімнатна квартира, загальна площа 89,4 кв. м., житлова 44,5 кв. м., належить на праві власності за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності від 19.02.2010р. НОМЕР_2 , виданого виконкомом Костянтинівської міськради.
Відповідно до даних єдиного держреєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань засновником та керівником банкрута вказана ОСОБА_2 . Отримана довідка з держреєстру прав власності на нерухоме майно відносно ОСОБА_2 на 30 аркушах. Після уточнення (за даними реєстраційного номера облікової картки платника податків РНОКПП) отримана інформація на 4 арк., на всі адреси направлені вимоги про передачу документів, надання інформації, відповіді не отримано (повернуто).
Встановлено, що Костянтинівським міськрайсудом Донецької області розглядалася справа №3-221/09 (суддя Міросєді А.І., постанова від 26.01.2009р.) про притягнення керівника банкрута до адміністративної відповідальності. На адресу суду направлено запит про надання копії постанови, отримана відповідь про те, що постанова не зберіглась, але повідомлено, що справа була відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на адреси реєстрації якого направлені вимоги, відповіді не отримано.
Ухвалою суду від 11.02.2014. визнано організатора аукціону Українську спеціалізовану товарну біржу «Укрінкомбіржа» учасником провадження у справі про банкрутство ПП «Сімург». На сайті Верховного Суду розміщено оголошення про проведення аукціонів з продажу майна банкрута, а саме:
1. Дата призначення аукціону 18.12.2013, початкова вартість продажу, грн. без ПДВ - 611 306,27 гривень; Результати аукціону: аукціон визнаний таким, що не відбувся, у зв`язку з відсутності учасників аукціону; адреса сторінки веб-сайту, на якій було оприлюднено інформаційне повідомлення (оголошення) про проведення аукціону: www.minjust.gov.ua/section/404, оголошення оприлюднено 19.11.2013.
2. Дата призначення аукціону 14.02.2014, початкова вартість продажу, грн. без ПДВ 489 045,02 гривень; Результати аукціону: аукціон визнаний таким, що не відбувся, у зв`язку з відсутності учасників аукціону; адреса сторінки веб-сайту, на якій було оприлюднено інформаційне повідомлення (оголошення) про проведення аукціону: www.minjust.gov.ua/section/404, оголошення оприлюднено 22.01.2014.
3. Дата призначення аукціону 19.05.2014, початкова вартість продажу, грн. без ПДВ 391 236,02 гривень; Результати аукціону: невідомі ; адреса сторінки веб-сайту, на якій було оприлюднено інформаційне повідомлення (оголошення) про проведення аукціону: www.minjust.gov.ua/section/404, оголошення оприлюднено 19.11.2013.
Ліквідатор звертався з відповідним запитом №585 від 12.07.2023 до організатора аукціону Української спеціалізованої товарної біржи «Укрінкомбіржа», отримана відповідь про те, що надати інформацію та копії документів про проведені аукціоні з продажу майна банкрута не є можливим через те, що архів біржі знищено внаслідок пожежі, що виникла після ракетного обстрілу.
В оголошенні вказано перелік та місцезнаходження майна: дробарки за адресою: Донецька область, м. Донецьк, пров. В`ятський, буд. 2а (ПАТ «Завод Універсальне обладнання»), інше обладнання за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка (біля будівлі клуба заводу «Красний Октябрь», на відкритому майданчику), технологічний транспортний засіб за адресою: Донецька область, м. Горлівка (територія заводу «Кераммаш»).
Також, ліквідатором було з`ясовано, що 28.07.2009 господарським судом Дніпропетровської області у справі № 11/264-09 прийнято рішення про стягнення з ВАТ «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» (Відповідач) на користь банкрута (Позивач) 411 459,36 грн. основного боргу, 40 718,52 грн. пені, 4 521,79 грн. держмита, 311,60 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, всього 457 011,27 грн. Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29.09.2009 рішення від 28.07.2009 залишено без змін. 09.10.2009 на виконання зазначеного рішення видано наказ, який стягувачем було пред`явлено до виконання. 07.07.2010 в процесі виконання рішення сторони уклали мирову угоду, яка подана господарському суду для її затвердження.
Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 07.09.2010 затверджено мирову угоду на стадії виконання рішення від 28.07.2009.
Угода укладена на нижчезазначених умовах:
1. ВАТ «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» визнає основний борг перед ПП «СІМУРГ» в сумі 411 459,36 грн. за поставлену продукцію по договору №511081872 від 01.07.2008.
2. Сторони дійшли згоди про розстрочення погашення заборгованості, відповідно до якої, ВАТ «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» зобов`язується сплатити суму основного боргу в розмірі 411 459,36 грн. на користь ПП «СІМУРГ» в наступному порядку: до 31.07.2010 - 68 576,56 грн., до 31.08.2010 - 68 576,56 грн., до 30.09.2010 - 68 576,56 грн., до 31.10.2010 - 68 576,56 грн., до 30.11.2010 - 68 576,56 грн., до 31.12.2010 - 68 576,56 грн. Всього: 411 459,36 грн.
3. Сторони дійшли згоди, що штрафні санкції у вигляді пені (40 718,52 грн.), а також державне мито (4 521,79 грн.) та витрати на інформаційно- технічне забезпечення судового процесу (311,60 грн.) в зв`язку зі зверненням до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою ПП «СІМУРГ» до ВАТ «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» (справа № 11/264-09) відшкодуванню з боку Відповідача не підлягають.
4. Сторони погоджуються з тим, що відповідно до умов цієї Мирової угоди вони дійшли щодо повного та остаточного врегулювання спору, і у випадку її виконання не матимуть ніяких інших вимог одна до одної, вимог про відшкодування збитків тощо.
5. Сторони підтверджують, що викладені в даній мировій угоді умови відповідають їх волевиявленню і породжують настання наслідків, які відповідають їх дійсним інтересам та не порушують інтереси третіх осіб.
6. Сторони погоджуються, що наслідком підписання та затвердження судом цієї мирової угоди відповідно до ст. 37 Закону «Про виконавче провадження», має бути закінчення виконавчого провадження щодо примусового виконання наказу № 11/264-09.
7. Ця мирова угода укладена на двох аркушах в трьох примірниках, по одному для кожної зі сторін, та один, згідно приписів ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, передається на розгляд і затвердження Господарському суду Дніпропетровської області.
8. Мирова угода набуває чинності після її затвердження Господарським судом Дніпропетровської області.
На адресу ПАТ «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» направлено запит №584 від 12.07.2023, отримано копії платіжних доручень. Ознайомившись з наданими документами, у арбітражного керуючого виник сумнів у правильності платіжних доручень, які надано, адже сума по мировій угоді складає 411 459,36 гривень, загальна сума по наданим платіжним дорученням складає 469 854,80 гривень, різниця - 58 395,44 гривень.
Призначення у платіжних дорученнях - не на виконання умов мирової угоди, а оплата за проволоку згідно договору №511081872, але дата договору не відповідає даті договору, яка вказана у мировій угоді - 01.07.2008, а в платіжному дорученні №1459 від 31.01.2011 в призначенні платежу взагалі вказано інший договір: №511090482 від 11.03.2009.
Сума майже у всіх платіжних дорученнях, крім останнього по 95 000,00 гривень, що не відповідає умовам мирової угоди - 68 576,56 гривень.
Крім того, дата платежу не відповідає умовам мирової угоди, відсутні платежі вересня та грудня 2010 року. Мирова угода затверджена судом 07.09.2010, а платежі 26.07.2010, 26.08.2010, тобто до її затвердження. У зв`язку з цим арбітражним керуючим направлено повторно запит №718 від 01.08.2023 з проханням уточнити платежі, відповіді не отримано.
Також арбітражним керуючим Вербицьким О.В. на адресу попередніх ліквідаторів, розпорядника майна, посадової особи банкрута направлені вимоги №578 та №579 від 12.07.2023 про надання інформації, передачу бухгалтерської, кадрової та іншої документації, печаток, штампів та цінностей або повідомити про їх відсутність. Відповіді не отримано.
Крім того,з метою виявлення майна боржника для формування ліквідаційної маси ліквідатором відправлені запити та отримані відповіді, а саме:
Запит №586 від 12.07.2023 до ДП «Донецький ЕТЦ Держпраці», ДП «Придніпровський ЕТЦ Держпраці», ДП «Запорізький ЕТЦ Держпраці» - у відповідь повідомлено, що великотоннажні та інші технологічні транспортні засоби не зареєстровані за боржником;
Запит №587 від 12.07.2023 до ДСНС - у відповідь повідомлено про відсутність захисних споруд цивільного захисту зареєстрованих за боржником;
Запит №588 від 12.07.2023 Держпраця - у відповідь повідомлено, що запитувана щодо боржника інформація відсутня;
Запит №589 від 12.07.2023 Донецький обласний центр зайнятості - у відповідь повідомлено, що запитувана щодо боржника інформація відсутня;
Запит №590 від 12.07.2023 до ГУ ДПС у Донецькій області Запит - у відповідь повідомлено, що інформація про відкриті рахунки відсутня, борг на 01.08.2023р. 115 049,89 грн.: ПДВ - 87 571,82 грн. та єдиний внесок - 27 478,07 грн.;
Запит №591 від 12.07.2023 до ГСЦ МВС - у відповідь повідомлено, що 13.11.2011 знято з обліку для реалізації 2 АТЗ;
Запит №592 від 12.07.2023 до Держпродспоживслужба - повідомлено про відсутність відомостей про земельні ділянки, зареєстровані за боржником;
Запит №593 від 12.07.2023 до Держгеокадастр - повідомлено про відсутність відомостей про земельні ділянки, зареєстровані на праві власності або користуванні за Боржником
Запит №594 від 12.07.2023. Костянтинівська міськвіськадміністрація, ДОДА, РВ ФДМУ по ДО та ЛО, ФДМУ - у відповідь повідомлено про відсутність майна, що знаходиться в процесі приватизації;
Запит №595 від 12.07.2023 до Департамент ДВС МЮУ, ВПВР у Донецькій області, Костянтинівський ВДВС Запит - п овідомлено, що виконавчі провадження на виконанні не перебувають
Запит №596 від 12.07.2023 до ГУ Статистики у Донецькій області - у відповідь повідомлено, що звітність за 2010-2012 зберігалась у м. Донецьку, підприємство боржника з 2013 звітність не подавало.
Запит №597 від 12.07.2023 до Донецька митниця - повідомлено, що боржник на обліку не перебуває та кошти авансових платежів на єдиному рахунку Держмитслужби не обліковуються, митне оформлення товарів не проводив;
Запит №598 від 12.07.2023 до Державіаслужба - повідомлено про відсутні зареєстровані повітряні судна;
Запит № 599 від 12.07.2023 до Нацком з цінних паперів та фондринку - повідомлено про відсутність голосуючих акцій;
Запит №600 від 12.07.2023 до ПАТ «Національний депозитарій України» - відповідь відсутня;
Запит №601 від 12.07.2023 до Держкосмагентство у відповідь повідомлено про відсутність зареєстрованих унікальних об`єктів;
Запит №602 від 12.07.2023 до АТ «Укрзалізниця» - у відповідь повідомлено, що запитувана щодо боржника інформація відсутня;
Запит №603 від 12.07.2023 до ДП «Держреєстри» - відповідь відсутня;
Запит №604 від 12.07.2023 до ДП «Агентство з ідентифікації та реєстрації тварин» - у відповідь повідомлено, що боржник власником тварин не зареєстрований;
Запит №605 від 12.07.2023 до ДІАМ - повідомлено, що в реєстрі будівельної діяльності та його архівній складовій відомостей не виявлено;
Запит №606 від 12.07.2023 до НКРЕКП - у відповідь повідомлено, що запитувана щодо боржника інформація відсутня;
Запит №607 від 12.07.2023 до Держгеонадра - у відповідь повідомлено, що запитувана щодо боржника інформація відсутня;
Запит №720 від 12.07.2023 до Держморадміністрація у відповідь повідомлено, що запитувана інформація відсутня.
Стосовно викладених у листі №02-01/51 від 06.11.2025 представника кредитора ТОВ «Регіон» ОСОБА_5 питань ліквідатором зазначено наступне.
Як було вказано у звіті 12.07.2023 вих. № 579 на адреси ОСОБА_2 , які встановлені згідно довідки з реєстру прав власності стосовно ОСОБА_2 від 13.07.2023 № 338962313 направлено вимоги, на адресу, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відомості які відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою - АДРЕСА_2 - неможливо (відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції, тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 ведуться бойові дії з 24.02.2022). Крім того, встановлено, що приміщення - квартира АДРЕСА_3 за якою зареєстровано підприємство згідно довідки з реєстру прав власності від 13.07.2023р. № 338962310 належить ОСОБА_3 .
Звернення до органів податкової служби, статистики мали місце (запити від 12.07.2023 вих. № 590, 596), відповідно до відповіді ГУ ДПС у Донецькій області - інформація про відкриті рахунки відсутня, відповіді ГУ статистики у Донецькій області - звітність за 2010-2012 у м. Донецьку, з 2013 не подавало.
Запити від 12.07.2023 № 578, які були направлені попереднім ліквідаторам - повернуто.
Встановлено, попереднього керівника банкрута - ОСОБА_4 , на адресу якого також направлена вимога (повернута).
Стосовно продажу майна встановлена Біржа за допомогою якого продано майно, направлено запит, але документи неможливо надати - знищено внаслідок пожежі, що виникла після ракетного обстрілу.
Детальний опис майнових активів, яке знаходиться на тимчасово окупованих РФ територіях України вказано у звіті: дробарки за адресою: Донецька область, м. Донецьк, пров. В`ятський, буд. 2а (ПАТ «Завод Універсальне обладнання»), інше обладнання за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка (біля будівлі клуба заводу «Красний Октябрь», на відкритому майданчику), технологічний транспортний засіб за адресою: Донецька область, м. Горлівка (територія заводу «Кераммаш»). Проведено аналіз вказаних адрес - це територія де ведуться бойові дії або окупована територія, тому не має можливості перевірити наявність та стан майна. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 (із змінами) введено в Україні воєнний стан до 03.02.2026.
Щодо дебіторської заборгованості також надана інформація. Враховуючі час (2010) укладання мирової угоди та відсутність документів, які підтверджують наявність заборгованості (не виконання мирової угоди) вважає неможливим звернення до суду з вимогою про стягнення боргу.
Питання про субсидіарну відповідальність власників/керівників чи інших уповноважених осіб банкрута з метою захисту майнових прав кредиторів проаналізовано, але неможливо зробити аналіз доведення до банкрутства відповідно до Методики та головне - відсутня інформація про вартість майна, яке реалізовано на аукціоні.
Таким чином, ліквідатор вважає, що всі можливі дії зроблені, інші дії неможливо зробити в зв`язку з находженням на території військових дій, вимоги кредиторів тільки затягують строк ліквідаційної процедури та покладають на державні органи - інших кредиторів банкрута обов`язок сплати послуг та витрат арбітражного керуючого - ліквідатора ПП «Сімург».
Частиною друга статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства, передбачено, що під час здійснення своїх повноважень ліквідатор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства. Розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою. У разі банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника-юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна відповідальність за його зобов`язаннями. Стягнені суми включаються до складу ліквідаційної маси і можуть бути використані тільки для задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, встановленому цим Законом.
Визначене частиною другою статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства господарське правопорушення, за вчинення якого засновники (учасники, акціонери), керівник боржника та інші особи, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, можуть бути притягнуті до субсидіарної відповідальності поряд з боржником у процедурі банкрутства у разі відсутності майна боржника, має обґрунтовуватися сторонами через встановлення складу такого правопорушення (об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони).
Відповідно до ч. 2 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства обов`язковою складовою для настання субсидіарної відповідальності є доведенням боржника до банкрутства, тобто обов`язковою умовою висунення субсидіарних вимог у процедурі банкрутства є те, що їх стягують лише у випадку підтвердження факту доведення до банкрутства. Іншої підстави для застосування субсидіарної відповідальності законом не передбачено.
Тлумачення положень частини другої статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства із застосуванням філологічного, системного та телеологічного (цільового) способів її інтерпретації свідчить, що у ній закріплено припис згідно з яким суб`єктами субсидіарної відповідальності за доведення до банкрутства є: 1) засновники (учасники, акціонери); 2) керівники боржника; 3) інші особи, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії.
До третіх осіб, які несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника, у зв`язку з доведенням його до банкрутства частини другої статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства відносяться будь-які особи, наслідком дій або бездіяльності яких стало банкрутство юридичної особи (висновки, викладені у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.04.2021 у справі № 915/1624/16).
Отже субсидіарна відповідальність у справах про банкрутство є самостійним цивільно-правовим видом відповідальності, який за заявою ліквідатора покладається на засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника при наявності підтвердження вини вказаних осіб у доведенні юридичної особи (боржника у справі про банкрутство) до стану неплатоспроможності. Для застосування такої відповідальності необхідним є встановлення судом складових елементів господарського правопорушення як об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона правопорушення.
Згідно позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 10.12.2020 у справі №922/1067/17, доведення до банкрутства для покладення субсидіарної відповідальності має відбуватись на підставі документів та фактичних даних, здобутих у процедурах банкрутства.
Водночас, слід наголосити, що сама по собі неплатоспроможність боржника не може однозначно свідчити про наявність причинно-наслідкового зв`язку із діями керівника/засновника (учасника) боржника.
При цьому, слід зазначити, що з`ясування ліквідатором можливості покладення солідарної та субсидіарної відповідальності у разі недостатності майна боржника для задоволення вимог кредиторів в повному обсязі відображає всю повноту дій та заходів з боку ліквідатора на виявлення та повернення активів боржника.
Доказова база застосування зазначених видів відповідальності значною мірою базуються насамперед на результатах фінансового аналізу звітності та діяльності Боржника за три роки до порушення справи про банкрутства із виявлення ознак фіктивного банкрутства, приховуванням банкрутства та доведення до банкрутства.
З огляду на викладене, судом приймаються доводи ліквідатора арбітражного керуючого Вербицького О.В. щодо неможливості звернення до суду про субсидіарну відповідальність власників/керівників чи інших уповноважених осіб банкрута з метою захисту майнових прав кредиторів.
Приписи КУзПБ передбачають, що участь кредитора у справі про банкрутство не може бути формальною. Будучи учасником такого провадження кредитор наділений широким обсягом прав та повноважень, в тому числі правом на звернення до суду в межах провадження у справі про банкрутство із заявою про визнання недійсними правочинів боржника (стаття 42 КУзПБ), визначення кандидатури арбітражного керуючого для призначення у справі про банкрутство, звернення до господарського суду з клопотанням про призначення арбітражного керуючого, припинення повноважень арбітражного керуючого та про призначення іншого арбітражного керуючого (пункти 3-1, 4 частина 8 ст.48 КУзПБ), звернення зі скаргою на дії (бездіяльність) ліквідатора (ч.6 ст. 61 КУзПБ), визнання недійсним правочину, вчиненого з порушенням порядку підготовки та проведення аукціону (стаття 73 КУзПБ), реалізуючи які він має діяти своєчасно та у належний спосіб.
Як особа зацікавлена у задоволені наявних в нього грошових вимог до боржника у повному обсязі, кредитор має діяти розсудливо та проявляти уважність щодо стану ведення справи про банкрутство, зокрема цікавитися вжитими ліквідатором діями у ліквідаційній процедурі та заходами направленими на виявлення, розшук та повернення майна банкрута, ефективністю таких заходів та вчиняти відповідні дії, передбачені його обсягом прав та повноважень, тощо.
Саме від таких дій кредитора залежить досягнення основної мети його участі у справі про банкрутство - задоволення (погашення) його вимог.
Скарг на дії або бездіяльність ліквідатора арбітражного керуючого Вербицького О.В. до суду не надходило.
Редакцією Закону про банкрутство, чинною до 21.10.2019 (ст.115), та Кодексом України з процедур банкрутства (ст.30) встановлено, що арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) виконує повноваження за грошову винагороду та визначено порядок і умови оплати діяльності арбітражного керуючого.
Отже виконання арбітражним керуючим повноважень ліквідатора у справі про банкрутство обумовлюється тим, що надання таких послуг є оплатним, у тому числі за рахунок кредиторів у справі про банкрутство.
Джерелами сплати грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень ліквідатора у справі про банкрутство можуть бути як кошти, отримані від виробничої діяльності підприємства боржника, так і кошти, що сплачуються кредиторами у встановленому Законом про банкрутство і Кодексом порядку.
При цьому жодних гарантів або пропозицій щодо оплати послуг та витрат арбітражного керуючого матеріали справи не містять.
Крім того, процедури банкрутства за вимогами мають строковий характер. Зокрема, у відповідності до частини 1 статті 58 КУзПБ у ліквідаційній процедурі ліквідатор зобов`язаний здійснити ліквідацію боржника у строк що не перевищує 12 місяців
Фактично ліквідаційна процедура була перервана у травні 2014 року (на 3 етапі аукціону з продажу майна боржника).
З 2014 року до моменту призначення арбітражного керуючого Вербицького О.В. ліквідатором божника (29.06.2023), ліквідаційна процедура фактично не здійснювалась, адже тривалий час у справі був відсутній ліквідатор, ліквідатором Булаха О.І. жодного звіту не подано.
При цьому, ліквідатор - арбітражний керуючий Вербицький О.В. у своїх звітах неодноразово наголошував на неможливості продовження ліквідаційної процедури у зв`язку з військовими діями на території України, до закінчення воєнного стану адже відсутня можливість повною мірою виконати вимоги КУПБ, у т.ч. провести інвентаризацію майна боржника, а також аналіз фінансово-господарського стану, інвестиційної, іншої діяльності боржника та інше.
Судом встановлено, що в умовах, які склались у зв`язку з дією воєнного стану на території України, зокрема Донецької області, ліквідатором здійснено всю повноту заходів, спрямованих на виявлення активів боржника.
Пунктом 1 статті 6 Конвенції, учасником якої є Україна, визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Сюрмелі проти Німеччини» від 08.06.2006 визнав порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції тривалість судового провадження, яке продовжувалося у судах понад 16 років та відсутність ефективних засобів оскарження затяжного характеру триваючого розгляду цивільної справи в національному законодавстві Німеччини.
Отже, у разі тривалого здійснення провадження у справі про банкрутство через неможливість його завершення із застосуванням спеціальних норм законодавства про банкрутство суд має право застосувати загальні процесуальні норми з метою забезпечення права на справедливий суд в розумінні строків розгляду справи і забезпечення балансу інтересів кредиторів та боржника під час судового провадження.
Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється залежно від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України», від 27.04.2000 у справі «Фрідлендер проти Франції»). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі «Красношапка проти України»).
Водночас на державні органи покладено обов`язок щодо дотримання принципу «належного урядування» і ті з них, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливості отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення ЄСПЛ від 20.11.2011 у справі «Рисовський проти України»).
Предметом провадження у справі про банкрутство є досягнення легітимної мети визначеної Законом про банкрутство і Кодексом України з процедур банкрутства, якими встановлено умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів.
Поряд з цим згідно з приписами пункту 1.6 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» КУзПБ установлено, що тимчасово, під час дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні№, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, а також протягом шести місяців після його припинення чи скасування господарський суд (1) за клопотанням комітету кредиторів, (2) кредитора, (3) арбітражного керуючого чи (4) з власної ініціативи може продовжити строки, зокрема процедури розпорядження майном, ліквідації, реструктуризації боргів боржника та погашення боргів боржника.
Водночас, враховуючи наведені висновки щодо мети та цілей здійснення провадження у справі про банкрутство, зокрема на стадії ліквідації боржника (пункти 7.8- 7.9), Суд зазначає, що воєнний стан сам по собі не є безумовною підставою для продовження судом строку процедури ліквідації у справі про банкрутство. Такий строк може бути продовжений через воєнний стан у розумних межах, тобто за умови, що мета провадження у справі про банкрутство та цілі ліквідації боржника є об`єктивно досяжними, тобто реальними, а їх досягнення у межах встановлених КУзПБ строків через воєнний стан сповільнюється, однак не перестає бути можливим.
Порядок та підстави закриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) встановлені статтею 90 КУзПБ.
Оскільки майно боржника (дробарки за адресою: Донецька область, м. Донецьк, пров. В`ятський, буд. 2а (ПАТ «Завод Універсальне обладнання»), інше обладнання за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка (біля будівлі клуба заводу «Красний Октябрь», на відкритому майданчику), технологічний транспортний засіб за адресою: Донецька область, м. Горлівка (територія заводу «Кераммаш») перебуває території де ведуться бойові дії або на тимчасово окупованій території, це унеможливлює перевірити наявність та стан майна, отримати фінансову звітність боржника, а відтак подальше проведення ліквідаційної процедури у цій справі.
Кодекс України з процедур банкрутства не встановлює відповідної підстави для закриття провадження у справі про банкрутство в такому випадку, проте не визначає й вичерпного переліку підстав для закриття провадження.
Таким чином, для забезпечення принципів розгляду справи впродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом, для правової певності кредиторів, вимоги яких є визнаними за судовими рішеннями та не можуть задовольнятися через існуючий мораторій у справі про банкрутство, суд вважає за необхідне прийняти у даній справі рішення про закриття провадження у справі про банкрутство, керуючись статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Україною 17.07.1997, зазначеною судовою практикою Європейського суду з прав людини, яка зобов`язує органи національної юрисдикції вживати належних заходів до бездіяльності та затягування розгляду справ, а також ст. 90 Кодексу України з процедур банкрутства та положеннями пункту 1.6 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» КУзПБ.
Матеріали справи не містять доказів, які свідчать про наявність невирішених Господарським судом спорів, які підлягали б розгляду в межах справи №5006/5/70б/2012 на підставі ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства.
Також, слід наголосити, що з метою вирішення у майбутньому проблеми банкрутства підприємств, майно яких перебуває наразі на тимчасово окупованій території України, у КУзПБ впроваджено положення, яке передбачає можливість поновлення провадження у справі про банкрутство.
Так, у разі, якщо після закриття провадження у справі буде виявлено майно банкрута, достатнє для покриття витрат, пов`язаних з провадженням у справі, суд за клопотанням учасника справи може поновити провадження у справі. (абз. 2 ч. 3 ст. 65 КУзПБ).
Згідно із частиною 8 статті 41 Кодексу України з процедур банкрутства дія мораторію припиняється з дня закриття провадження у справі про банкрутство.
Беручи до уваги викладене, керуючись статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 28, 30, 90, п. 1.6 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 234-235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
4. Звернути увагу, у разі, якщо після закриття провадження у справі буде виявлено майно банкрута, достатнє для покриття витрат, пов`язаних з провадженням у справі, суд за клопотанням учасника справи може поновити провадження у справі. (абз. 2 ч. 3 ст. 65 КУзПБ).
5. Копію ухвали направити учасникам провадження у справі про банкрутство, державному органу з питань банкрутства, суб`єкту державної реєстрації для внесення відповідної інформації до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
6. Ухвала набрала законної сили 10.12.2025 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки передбачені ГПК України.
Суддя С.М. Фурсова