УХВАЛА

м. Київ

27.11.2025Справа № 910/11034/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Стасюка С.В., за участю секретаря судового засідання Коваленко М.О., розглянувши:

клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровський елеватор" про відсторонення арбітражного керуючого Дробота Дениса Миколайовича від виконання повноважень розпорядника майна, припинення повноваження виконавчого органу боржника та покладення його обов`язків на іншого розпорядника майна (сформоване в системі «Електронний суд» 09.06.2025)

заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Боріваж", АРМА та клопотання Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про залучення до участі у справі

за заявою Адвокатського об`єднання "Офіс персонального обслуговування адвокатської фірми "Династія"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік" (ідентифікаційний номер 39296647)

про банкрутство

Представники учасників справи: згідно протоколу судового засідання

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Адвокатське об`єднання "Офіс персонального обслуговування адвокатської фірми "Династія" звернулося до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік" у зв`язку із наявною та непогашеною заборгованістю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.09.2024 повернуто Адвокатському об`єднанню "Офіс персонального обслуговування адвокатської фірми "Династія" заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік" та додані до неї документи, яка у свою чергу залишена без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.10.2024.

Постановою Верховного Суду від 30.01.2025 касаційну скаргу Адвокатського об`єднання "Офіс персонального обслуговування адвокатської фірми "Династія" задоволено частково. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.10.2024 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.09.2024 у справі № 910/11034/24 скасовано. Справу № 910/11034/24 передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

11.02.2025 матеріали справи № 910/11034/24 повернулися до Господарського суду міста Києва.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 910/11034/24 передано на розгляд судді Стасюку С.В.

25.02.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Адвокатського об`єднання "Офіс персонального обслуговування адвокатської фірми "Династія" про передачу заяви Адвокатського об`єднання "Офіс персонального обслуговування адвокатської фірми "Династія" про відкриття провадження у справі № 910/11034/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік" для приєднання до одночасного розгляду із заявою у справі № 910/10955/24.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.02.2025 прийнято заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство до розгляду. Підготовче засідання суду призначено на 27.03.2025

04.03.2025 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство поданий адвокатом Целіком В.В.

04.03.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік" подана керівником ОСОБА_1 про відсутність повноважень у адвоката Целіка В.В. із доданими до неї документами.

26.03.2025 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство поданий керівником ТОВ "Агротермінал Логістік" ОСОБА_1, в якому останній просив суд поновити строк на подання відзиву та прийняти його до розгляду.

27.03.2025 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання арбітражного керуючого Дробота Д.М. про долучення до матеріалів справи документів.

У підготовчому засіданні 27.03.2025 представник заявника просив суд залишити без розгляду подану Адвокатським об`єднанням "Офіс персонального обслуговування адвокатської фірми "Династія" заяву про передачу заяви Адвокатського об`єднання "Офіс персонального обслуговування адвокатської фірми "Династія" про відкриття провадження у справі №910/11034/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік" для приєднання до одночасного розгляду із заявою у справі № 910/10955/24.

Суд на місці ухвалив, залишити дану заяву Адвокатського об`єднання "Офіс персонального обслуговування адвокатської фірми "Династія" без розгляду (дана інформація занесена до протоколу с/з 27.03.2025).

Підготовче засідання 27.03.2025 відкладено на 03.04.2025.

Підготовче засідання 03.04.2025 відкладено на 10.04.2025.

10.04.2025 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання Адвокатського об`єднання "Офіс персонального обслуговування адвокатської фірми "Династія" про долучення документів до матеріалів справи, а саме, заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Агротермінал Логістік" із доданими до неї доказами, а також доказів справи судового збору та авансування грошової винагороди арбітражного керуючого.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.04.2025 відкрито провадження у справі № 910/11034/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік"; визнано грошові вимоги Адвокатського об`єднання "Офіс персонального обслуговування адвокатської фірми "Династія" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік" в розмірі 330 280, 00 грн; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та процедуру розпорядження майном боржника; розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Дробота Дениса Миколайовича. Попереднє засідання суду призначено на 12.06.2025.

Суд вказує, що у зв`язку з направленням справи № 910/11034/24 до Північного апеляційного господарського суду, попереднє засідання 12.06.2025 не відбулося.

Постановами Північного апеляційного господарського суду від 10.07.2025 апеляційне провадження за апеляційними скаргами Шевченка Віталія Євгеновича та Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.04.2025 року у справі №910/11034/24 закрито. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровський елеватор" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.04.2025 року у справі №910/11034/24 залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.04.2025 у справі №910/11034/24 залишено без змін. Матеріали справи № 910/11034/24 повернуто до Господарського суду міста Києва.

28.07.2025 до Господарського суду міста Києва повернулися матеріали справи № 91011034/24.

Під час перебування справи в суді апеляційної інстанції до Господарського суду надійшли заяви з кредиторськими вимогами до боржника, а саме:

18.04.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Термінал "Боріваж" з кредиторськими вимогами до боржника, на суму 226 336 524, 14 грн та 6 056, 00 грн судовий збір.

22.04.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Земельний регіон покров" з кредиторськими вимогами до боржника, на суму 10 870 568, 72 грн та 6 056, 00 грн судовий збір.

13.05.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Термінал "Боріваж" з кредиторськими вимогами до боржника, на суму 432 950, 70 грн.

15.05.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровський елеватор" з кредиторськими вимогами до боржника, на суму 7 246 640, 81 грн.

15.05.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "КУРБАС" з кредиторськими вимогами до боржника, на суму 44 671 007, 44 грн.

15.05.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена Долина Полісся" з кредиторськими вимогами до боржника, на суму 1 198 902 189, 29 грн.

Крім того, до Господарського суду міста Києва надійшли заяви/клопотання:

24.04.2025 заява АРМА про вступ у справу в якості учасника справи.

09.06.2025 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровський елеватор" про відсторонення арбітражного керуючого Дробота Дениса Миколайовича від виконання повноважень розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік".

10.06.2025 клопотання розпорядника майна арбітражного керуючого Дробота Дениса Миколайовича про продовження строку на проведення інвентаризації майна боржника.

01.07.2025 заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Боріваж" про вступ у справу № 910/11034/24 засновника із найбільшою часткою у статутному капіталі боржника.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.08.2025 призначено попереднє зсідання на 11.09.2025. Заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Термінал "Боріваж", Товариства з обмеженою відповідальністю "Земельний регіон покров", Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровський елеватор", Товариства з обмеженою відповідальністю "КУРБАС" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена Долина Полісся" з кредиторськими вимогами до боржника прийнято до розгляду.

03.07.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Головного управління ДПС в Одеській області з кредиторськими вимогами до боржника, на суму 283 400, 26 грн.

13.08.2025 (створено в системі 12.08.2025) до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровський елеватор" про вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів шляхом припинення повноважень керівника ОСОБА_1 та покладення його обов`язків на розпорядника майна.

13.08.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровський елеватор" про залишення без розгляду клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровський елеватор" про вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів (сформованого 12.08.2025)

13.08.2025 (створено в системі 13.08.2025) до Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровський елеватор" про вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів шляхом припинення повноважень керівника ОСОБА_1 та покладення його обов`язків на розпорядника майна.

14.08.2025 до Господарського суду міста Києва надійшли заперечення боржника на клопотання (заяву) Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровський елеватор" про вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів.

18.08.2025 до Господарського суду міста Києва надійшли пояснення Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровський елеватор" в яких товариство просить задовольнити заяву про вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів.

18.08.2025 до Господарського суду міста Києва від Головного управління ДПС в Одеській області надійшло клопотання про долучення платіжного доручення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.08.2025 заяву Головного управління ДПС в Одеській області з кредиторськими вимогами до боржника прийнято до розгляду. Призначено розгляд заяви у судовому засіданні на 11.09.2025.

29.08.2025 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про залучення до участі у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.09.2025 відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровський елеватор" про вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів шляхом припинення повноважень керівника ОСОБА_1 та покладення його обов`язків на розпорядника майна.

Попереднє засідання 11.09.2025 відкладено на 23.10.2025.

11.09.2025 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровський елеватор" про продовження строку процедури розпорядження майном та дії мораторію на задоволення вимог кредиторів на шість місяців.

25.09.2025 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання розпорядника майна про продовження строку процедури розпорядження майном та повноважень розпорядника майна на три місяці.

15.10.2025 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання розпорядника майна про продовження дії мораторію на задоволення вимог кредиторів на три місяці.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.10.2025 задоволено частково клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровський елеватор" про продовження строку процедури розпорядження майном та дії мораторію на задоволення вимог кредиторів на шість місяців та клопотання розпорядника майна арбітражного керуючого Дробота Дениса Миколайовича про продовження строку процедури розпорядження майном, повноважень розпорядника майна та дії мораторію на задоволення вимог кредиторів на три місяці. Продовжено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік", повноваження розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Дробота Дениса Миколайовича та дію мораторію на задоволення вимог кредиторів (в тому числі й щодо забезпечених вимог) на 170 днів до 19.03.2026 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.10.2025 відкладено попереднє засідання на 27.11.2025.

23.10.2025 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровський елеватор" про витребування доказів.

У судовому засіданні 27.11.2025 розглядалося клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровський елеватор" про відсторонення арбітражного керуючого Дробота Дениса Миколайовича від виконання повноважень розпорядника майна, припинення повноваження виконавчого органу боржника та покладення його обов`язків на іншого розпорядника майна.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровський елеватор" надала пояснення по суті поданого клопотання та просила суд про його задоволення.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Курбас" підтримав клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровський елеватор".

Розпорядник майна, представник боржника, Товариства з обмеженою відповідальністю "Термінал "Боріваж" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Земельний регіон покров" заперечили щодо задоволення даного клопотання та просили суд відмовити в його задоволенні.

Також, в даному судовому засіданні розглядалися заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Боріваж" та АРМА, а також, клопотання Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про залучення до участі у справі.

Присутні в засіданні представники висловилися щодо даних заяв та клопотання.

Розглянувши клопотання ТОВ "Дніпровський елеватор" про відсторонення арбітражного керуючого Дробота Дениса Миколайовича від виконання повноважень розпорядника майна, припинення повноваження виконавчого органу боржника та покладення його обов`язків на іншого розпорядника майна (сформоване в системі "Електронний суд" 09.06.2025), заслухавши пояснення присутніх в засіданні представників та розпорядника, та дослідивши дану заяву, пояснення та заперечення боржника, суд відзначає наступне.

В обґрунтування поданого клопотання заявник зазначає, що 09.05.2025 на рахунок ТОВ "Дніпровський елеватор" надійшли грошові кошти в сумі 16 666,60 грн за платіжною інструкцією №@2PL534567 від 09.05.2025 з призначенням платежу "Погашення загальної суми заборгованості ТОВ "Агротермінал Логістік" за дог про відступлення права вимоги від 24.06.2024 №24/06/24, платник ОСОБА_2 ". 23.05.2025 дані кошти були повернуті як неакцептовані.

Відповідно до листа від 09.05.2025 між ТОВ "Агротермінал Логістік" та ОСОБА_2 укладено договір про виконання обов`язку третьою особою від 14.04.2025.

Заявник відзначає, що даний договір підписано після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство від 10.04.2025, у зв`язку з чим, на переконання ТОВ "Дніпровський елеватор" в таких діях вбачається недобросовісний намір керівника боржника не допустити можливість апеляційного оскарження ТОВ "Дніпровський елеватор" ухвали Господарського суду міста Києва від 10.04.2025 та недопущення погашення всіх вимог кредитора.

Враховуючи те, що розпорядник майна має розглядати заяви кредиторів з грошовими вимогами до боржника, а також аналізувати правочини, вчинені боржником, то йому, на переконання заявника має бути відомо про вчинення керівником ТОВ "Агротермінал Логістік" недобросовісних дій з метою недопущення апеляційного оскарження незаконної ухвали суду першої інстанції від 10.04.2025 про відкриття провадження у справі про банкрутство. При цьому, арбітражний керуючий Дробот Д.М. не подав ані заяву про визнання договору про виконання обов`язку третьою особою від 14.04.2025 недійсним, ані заяву про припинення повноважень виконавчого органу боржника та покладання його обов`язків на розпорядника майна. В цьому за твердженнями заявника вбачається відповідний конфлікт інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 10 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий є суб`єктом незалежної професійної діяльності. Положеннями ст. 11 Кодексу України з процедур банкрутства визначено вимоги до арбітражного керуючого.

Відповідно до ч. 4 ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий може бути відсторонений господарським судом від виконання повноважень розпорядника майна, керуючого реструктуризацією, керуючого санацією, ліквідатора, керуючого реалізацією за його заявою.

Відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень здійснюється господарським судом за клопотанням учасника провадження у справі або за власною ініціативою у разі: 1) невиконання або неналежного виконання обов`язків, покладених на арбітражного керуючого; 2) зловживання правами арбітражного керуючого; 3) подання до суду неправдивих відомостей; 4) відмови арбітражному керуючому в наданні допуску до державної таємниці або скасування раніше наданого допуску, якщо такий допуск є необхідним для виконання обов`язків, визначених цим Кодексом; 5) припинення діяльності арбітражного керуючого; 5-1) тимчасового зупинення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого на строк понад 30 днів; 6) наявності реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Суд зауважує, що статус арбітражного керуючого характеризується не лише сукупністю прав та обов`язків останнього, а й ефективністю та невідворотністю інституту дисциплінарної відповідальності арбітражного керуючого за свої дії (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.07.2018 у справі № 910/18129/17).

Слід відзначити, що лише у випадках подання клопотання учасником провадження або за власною ініціативою суду, законодавець передбачає встановлення та дослідження відповідних підстав для відсторонення арбітражного керуючого.

Господарський суд користуючись правами та повноваженнями наданими йому процесуальним законом, має з`ясувати та перевірити належність виконання арбітражним керуючим визначених законом обов`язків, чи встановити інші обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання арбітражним керуючим відповідних повноважень, в залежності від чого ухвалити відповідне рішення.

Рішення суду про відсторонення арбітражного керуючого з підстав, передбачених пунктами 1-6 абзацу другого частини 4 статті 28 Кодексу має бути достатньо обґрунтованим, з достеменним встановленням факту невиконання або неналежного виконання арбітражним керуючим обов`язків, визначених Кодексом, чи встановленням інших обставин, що об`єктивно унеможливлюють виконання арбітражним керуючим відповідних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 КУзПБ господарський суд має право за клопотанням сторін або учасників справи чи за своєю ініціативою вжити заходів до забезпечення вимог кредиторів.

Ухвала про вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів є виконавчим документом та підлягає примусовому виконанню.

Господарський суд за клопотанням розпорядника майна, кредиторів або з власної ініціативи може заборонити боржнику вчиняти без згоди розпорядника майна правочини, а також зобов`язати боржника передати цінні папери, майно, інші цінності на зберігання третім особам, вчинити чи утриматися від вчинення певних дій або вжити інших заходів для збереження майна боржника та забезпечення вимог кредиторів (у тому числі шляхом позбавлення боржника права розпорядження його майном або цінними паперами без згоди розпорядника майна або суду, який розглядає справу про банкрутство; накладення арешту на конкретне рухоме чи нерухоме майно боржника), про що виноситься ухвала.

Приписами ч. 2, 3 ст. 40 КУзПБ передбачено, що у процедурі розпорядження майном за клопотанням розпорядника майна, сторін або інших учасників справи про банкрутство, що містить підтверджені відомості про перешкоджання виконавчим органом боржника виконанню повноважень розпорядника майна, невжиття заходів щодо забезпечення збереження майна боржника, а також про вчинення ними дій, що порушують права та законні інтереси боржника або кредиторів, господарський суд має право припинити повноваження виконавчого органу боржника та покласти виконання його обов`язків на розпорядника майна.

Про припинення повноважень виконавчого органу боржника та покладання його обов`язків на розпорядника майна господарський суд виносить ухвалу, яка є виконавчим документом та підлягає примусовому виконанню.

Таким чином, у статті 40 КУзПБ наведено вичерпній перелік спеціальних заходів забезпечення вимог кредиторів (заборона/зобов`язання вчинити або утриматися від вчинення дій, що можуть безпосередньо вплинути на конкурсну/ліквідаційну масу боржника; припинення повноважень керівника) та безальтернативно визначено безпосередніх адресатів (суб`єктів) таких заходів забезпечення - боржник та у випадку припинення повноважень за частиною другою цієї статті - керівник/орган управління боржника.

У статті 40 КУзПБ законодавець визначив і мету, задля якої такі заходи застосовуються - для збереження майна боржника, усунення перешкод для виконання розпорядником майна своїх повноважень та захисту прав і законних інтересів боржника або кредиторів.

Разом з тим, суд вказує, що з аналізу вказаних приписів законодавства слідує, що у разі наявності будь-яких обставин, що свідчать про неправомірність дій керівника боржника, наслідком яких є порушення прав та законних інтересів боржника і кредиторів, господарський суд за відповідною заявою має перевірити дотримання керівником боржника норм чинного законодавства, в тому числі законодавства про банкрутство.

Забезпечення вимог кредиторів по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів боржника, або пов`язаних із ним інших осіб, зокрема, щодо розпорядження належним боржнику майном.

Згідно з п. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Так, згідно з ч. 1 ст. 41 КУзПБ мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Суд відзначає, що 14.04.2025 між боржником (сторона-1) та ОСОБА_2 (сторона-2) було укладено договір від 14.04.2025 про виконання обов`язку третьою особою, відповідно до п. 1.1. якого, в порядку та на умовах визначених цим договором сторона-2 зобов`язується виконати обов`язок сторони-1 щодо сплати заборгованості сторони-1 на користь ТОВ "Дніпровський елеватор" (первинний кредитор).

Відповідно до п. 1.2. сторони погодили, що під заборгованістю, вказаною в пункті 1.1. договору, сторони мають на увазі заборгованість, яка виникла внаслідок прострочення зобов`язань сторони 1 перед первісним кредитором за договором про відступлення права вимоги від 24.06.2024 №26/06/24, із урахуванням змін та доповнень.

Саме ОСОБА_2 на виконання умов договору було здійснено переказ готівки у розмірі 16 666,60 грн, що підтверджуються квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки від 09.05.2025 № 1.130061299.1.

Враховуючи викладене вище, мало місце задоволення грошових вимог третьою особою, відмінною від боржника.

Натомість, як вбачається з диспозицій статті 41 КУзПБ, мораторій це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань.

Таким чином, суд вказує, що задоволення вимог третьою особою не охоплюється змістом статті 41 Кодексу, у зв`язку з чим, такі дії не можуть бути кваліфіковані як порушення мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Разом з тим, суд вважає за необхідне звернути увагу на правову позицію Верховного Суду викладену у постанові від 13.12.2023 у справі № 924/232/22:

"37. Аналіз наведених законодавчих положень дає підстави для висновку про те, що заборона на індивідуальне погашення конкурсних вимог (крім тих, на які не поширюється дія мораторію згідно з частиною п`ятою статті 41 КУзПБ) розповсюджується саме на боржника.

38. У цьому випадку зі встановлених у цій справі судами попередніх інстанцій обставин вбачається, що грошові вимоги погашено особою відмінною від боржника, на яку не розповсюджується заборона передбачена ч.ч. 1, 3 ст. 41 КУзПБ.".

З огляду на викладене вище у своїй сукупності, суд дійшов висновку, що доводи з якими заявником пов`язується можливість відсторонення арбітражного керуючого Дробота Дениса Миколайовича від виконання повноважень розпорядника майна, припинення повноваження виконавчого органу боржника та покладення його обов`язків на іншого розпорядника майна, не знайшли свого підтвердження та спростовані викладеними вище обставинами.

Разом з тим, суд зауважує, що приписи Кодексу України з процедур банкрутства пов`язують можливість припинення судом повноважень виконавчого органу боржника та покладання його обов`язків на розпорядника майна за наявності певних та визначених обставин, а саме: підтверджених відомостей про перешкоджання керівником боржника виконанню повноважень розпорядника майна, невжиття заходів щодо забезпечення збереження майна боржника, а також вчинення дій, що порушують права та законні інтереси боржника або кредиторів.

При тому, враховуючи цілі та завдання процедури розпорядження майном, з боку заявника не було зазначено про жодні інші підстави для відсторонення як розпорядника майна, так й для припинення повноваження виконавчого органу боржника.

Що стосується додаткових письмових пояснень заявника (наданих в судовому засіданні 27.11.2025), в яких відображено обставини, що були викладені у постанові Центрального апеляційного господарського суду від 15.10.2025 у справі № 904/1926/23, то суд вказує, що оцінка означеним обставинам судом не надається, оскільки, викладені в даній постанові обставини стосуються іншої справи та правовідносин, та відповідно іншого боржника.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, виходячи зі змісту статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право кожного на захист жодним чином не допускає обмеження держави у виборі правових засобів і їх реалізації в ході розгляду його справи, оскільки у своїх доводах Суд виходить з теорії "рівності зброї", тобто зрівнювання сторін не за кількісними ознаками наданих повноважень, а за процесуальним статусом в ході усього процесу, в тому числі і в суді (постанова у справі "Рожков проти РФ" від 31 жовтня 2013 року). Сам принцип "рівності зброї" передбачає, що кожній зі сторін повинна бути надана розумна можливість представляти свою правову позицію, включаючи свої докази таким чином, щоб вона не була поставлена в значно менш вигідне становище, ніж інша сторона.

Отже, з огляду на викладене вище у своїй сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровський елеватор" про відсторонення арбітражного керуючого Дробота Дениса Миколайовича від виконання повноважень розпорядника майна, припинення повноваження виконавчого органу боржника та покладення його обов`язків на іншого розпорядника майна, у зв`язку з необґрунтованістю.

Що стосується заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Боріваж", АРМА та клопотання Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про залучення до участі у справі, то суд вказує наступне.

За змістом ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства, заінтересованими особами стосовно боржника є, зокрема, власники (учасники, акціонери) боржника.

Як вбачається із інформації, яка міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю "Боріваж" має частку у статутному капіталі ТОВ "Агротермінал Логістік" - 99,9996%.

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю "Боріваж" є заінтересованою особою стосовно боржника.

В той же час, заінтересовані особи стосовно боржника безпосередньо не є учасниками у справі про банкрутство (в розумінні ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства).

Статус учасника у справі про банкрутство заінтересовані особи стосовно боржника можуть набути у випадку визнання судом їх кредиторських вимог до боржника; пред`явлення до заінтересованих осіб вимог про покладення на них солідарної чи субсидіарної відповідальності; пред`явлення до заінтересованих осіб позовних вимог про визнання недійсними правочинів укладених з боржником; про повернення (витребування) майна боржника або про відшкодування його вартості; про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику тощо.

За відсутності у провадженні господарського суду відповідних заяв заінтересовані особи не можуть бути визнані учасниками у справі про банкрутство.

Згідно ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника особа, уповноважена вищим органом управління боржника представляти інтереси засновників під час провадження у справі про банкрутство з правом дорадчого голосу або у процедурі превентивної реструктуризації. Уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника є учасником у справі про банкрутство.

Відповідно до частини першої статті 29 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" вищим органом товариства є загальні збори учасників.

За змістом статті 34 цього Закону рішення про уповноваження особи на представництво інтересів учасників (засновників) товариства у справі про банкрутство приймається більшістю голосів усіх учасників товариства, які мають право голосу з відповідних питань, якщо статутом товариства не встановлена більша кількість голосів для прийняття такого рішення.

На загальних зборах учасників товариства, що проводяться відповідно до частини третьої цієї статті, ведеться протокол, у якому фіксуються перебіг загальних зборів учасників та прийняті рішення. Протокол підписує голова загальних зборів учасників або інша уповноважена зборами особа. Кожен учасник товариства, який взяв участь у загальних зборах учасників, може підписати протокол (частина четверта статті 33 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю").

Статтею 37 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" визначено, що у товаристві, що має одного учасника, рішення з питань, що належать до компетенції загальних зборів учасників, приймаються таким учасником товариства одноособово та оформлюються письмовим рішенням такого учасника.

У відповідності ч. 1 ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства, з дня ухвалення господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, зокрема, припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, члени виконавчого органу (керівник) банкрута звільняються з роботи у зв`язку з банкрутством підприємства, а також припиняються повноваження власника (органу, уповноваженого управляти майном) майна банкрута.

Верховний Суд у постанові від 20.05.2021 по справі № 910/24368/14 зробив наступні висновки щодо застосування норм права:

процедура банкрутства за своєю суттю є конкурсним процесом, основною метою якого є пропорційне і справедливе задоволення вимог всієї сукупності кредиторів неплатоспроможного боржника з дотриманням балансу інтересів боржника, кредиторів та інших учасників справи про банкрутство.

У цьому процесі можливість ефективного захисту інтересів власників частки у статутному капіталі боржника пов`язана із своєчасним, у правомірний спосіб визначенням представника їх спільних інтересів у справі про банкрутство - уповноваженої особи засновників (учасників, акціонерів) боржника.

Право на уповноваження такої особи може бути реалізовано вищим органом управління боржника на будь-якій стадії справи про банкрутство, позаяк така правомочність за змістом є спеціальною, виникає саме у зв`язку з відкриттям провадження у справі про банкрутство, безпосередньо не пов`язана з управлінням боржником чи розпорядженням його майном, а отже не зазнає змін через обмеження (зупинення/припинення) корпоративних прав та повноважень органів управління боржника, що застосовуються у такій справі поетапно відповідно до приписів частин п`ятої, восьмої статті 22, частини четвертої статті 28, частини першої статті 38 Закону про банкрутство та частин п`ятої, сьомої статті 44, частини четвертої статті 50, частини першої статті 59 КУзПБ.

Закон про банкрутство та КУзПБ не регламентує відбору такого представника за суб`єктною ознакою або зв`язками з боржником, тому, за загальними нормами про представництво, будь-яка наділена повною правосуб`єктністю особа може бути уповноважена рішенням вищого органу управління боржника на представництво інтересів засновників (учасників, акціонерів) у справі про банкрутство.

Відповідно до приписів статті 131-2 Конституції України, статей 16, 58 ГПК України процесуальне представництво уповноваженої особи засновників (учасників, акціонерів) у справі про банкрутство може здійснюватися адвокатом.

За загальним правилом порядок прийняття рішень вищим органом управління боржника з будь-яких питань, в тому числі з обрання уповноваженої особи засновників (учасників, акціонерів), визначається нормами корпоративного права та статутними документами.

Системний аналіз цих норм дає підстави для висновку, що статті 1 Закону про банкрутство (стаття 1 КУзПБ з 21.10.2019) пов`язує уповноваження особи на представництво інтересів засновників (учасників, акціонерів) боржника саме з рішенням його вищого органу управління, що має визначену нормами корпоративного законодавства форму, зміст та процедуру прийняття.

Таке рішення вищого органу управління боржника, прийняте в регламентованому законом та статутом порядку і оформлене протоколом, є доказом уповноваження особи на представництво інтересів засновників (учасників, акціонерів) боржника перед третіми особами у справі про банкрутство.

Суд зауважує, що не існує жодних обмежень у виборі вищим органом управління боржника уповноваженої особи (учасників, акціонерів) боржника ані за суб`єктною ознакою (тільки учасник товариства тощо), ані за процедурою, на якій перебуває справа про банкрутство (розпорядження, санація, ліквідація). При цьому, враховуючи відсутність жодних відповідних обмежень, правомірним є проведення загальних зборів учасників з метою визначення уповноваженої особи учасників під час ліквідаційної процедури.

За наявності у боржника одного учасника (акціонера) він може самостійно здійснювати представництво своїх інтересів у справі про банкрутство або відповідно до приписів статті 37 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" своїм письмовим рішенням уповноважити іншу особу представляти його інтереси в розумінні абзацу п`ятнадцятого частини першої статті 1 Закону про банкрутство (абзацу двадцять третього статті 1 КУзПБ).

Ураховуючи правовий зміст інституту представництва та положення параграфу 2 глави 4 ГПК України, у документі (протоколі, рішенні), яким оформлено рішення вищого органу управління боржника, має бути ідентифіковано особу, уповноважену на представництво інтересів засновників (учасників, акціонерів); зазначено реквізити справи про банкрутство, у якій надано такі повноваження, та застереження щодо обмеження повноважень за умови їх встановлення таким рішенням.

Припинення (втрата) повноважень уповноваженою особою засновників (учасників, акціонерів) боржника відбувається у тих самих формах, що і його набуття: за рішенням вищого органу управління боржника або в разі втрати юридичної сили рішенням про уповноваження цієї особи внаслідок визнання його недійсним (скасування) - за рішенням суду.

Хоча КУзПБ, не регламентує особливостей вступу уповноваженої особи засновників (учасників, акціонерів) у справу, в частині першій статті 25 цього Закону (частині першій статті 47 КУзПБ) законодавець зазначає стосовно інших учасників провадження у справі про банкрутство про визнання їх такими відповідно до цього Кодексу, отже, передбачає певну процесуальну фіксацію статусу учасника справи про банкрутство та моменту його набуття.

Зі змісту господарських процесуальних правовідносин в цілому і у справах про банкрутство зокрема видається правильним, що за загальним правилом набуття процесуального статусу заінтересованими суб`єктами схвалюється судом за наслідками перевірки підстав його набуття.

З таким підходом погодився Верховний Суд у постанові від 16.07.2020 у справі № 910/4475/19, наголосивши, що було б доцільно формалізувати статус наведених учасників у справі про банкрутство шляхом прийняття господарським судом відповідного судового рішення (ухвали) задля впорядкування процесу здійснення провадження у справі.

У розвиток цієї позиції Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство акцентує, що вступ у справу про банкрутство уповноваженої особи засновників (учасників, акціонерів) боржника має відбуватися шляхом подання заяв із процесуальних питань відповідно до статей 169, 170 ГПК України.

При цьому уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника має підтвердити підстави представництва доказами в порядку статей 74-79 ГПК України, надавши, зокрема, відповідне рішення, оформлене протоколом вищого органу управління боржника.

Обсяг процесуальних прав уповноваженої особи засновників (учасників, акціонерів) боржника у справі про банкрутство, визначений Законом про банкрутство (КУзПБ від 21.10.2019), залежить від змісту рішення вищого органу управління боржника.

Рішення вищого органу управління боржника, яке, зокрема, може мати форму протоколу загальних зборів учасників товариства боржника, є єдиним можливим доказом підтвердження повноважень уповноваженої особи засновників (учасників, акціонерів) боржника. Тому суд, здійснюючи легітимацію відповідного учасника у справі про банкрутство, зобов`язаний надати оцінку відповідному рішенню вищого органу управління боржника щодо його належності (з`ясувати склад учасників та розмір їх часток на момент прийняття відповідного рішення, здійснити перевірку наявності необхідного кворуму під час прийняття відповідного рішення тощо).

Розглядаючи заяву такої особи про вступ у справу, господарський суд перевіряє повноваження представника (уповноваженої особи) засновників (учасників, акціонерів) боржника на участь у справі оформлені протоколом загальних зборів, не вирішуючи питання щодо дійсності/недійсності рішення органу управління товариством в цілому або у відповідній частині.

Отже, набуття уповноваженою особою засновників (учасників, акціонерів) статусу учасника справи про банкрутство має ґрунтуватися на ухвалі суду про залучення такої особи до участі у справі, постановленій в порядку статті 234 ГПК України.

Саме з набранням законної сили такою ухвалою уповноважена особа, окрім належних їй спеціальних прав - брати участь з правом дорадчого голосу у зборах кредиторів та роботі комітету кредиторів боржника, наділяється процесуальними правомочностями учасника справи за статтею 42 ГПК України.

Таким чином, можливість реалізації повного обсягу процесуальної дієздатності уповноваженою особою засновників (учасників, акціонерів) боржника пов`язана з фактом набуття такою особою статусу учасника справи про банкрутство шляхом постановлення судом ухвали про її залучення до участі у справі за результатами розгляду відповідної заяви такої особи.

Натомість, судом встановлено, що заявником до поданої заяви не додано жодних доказів в порядку статей 74-79 ГПК України, щоб свідчили про прийняття рішення вищим органом управління боржника, оформленого протоколом на уповноваження особи на представництво інтересів засновників (учасників, акціонерів) боржника перед третіми особами у справі про банкрутство.

Отже, з огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Боріваж" про залучення до участі у справі № 910/11034/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік" в якості учасника справи.

Щодо заяви АРМА про залучення до участі у справі № 910/11034/24 в якості учасника справи про банкрутство, то суд також не вбачає підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Як повідомило АРМА "Так, зверненням прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління та нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України від 07.03.2025 № 08/1-2040-24 до АРМА направлено копію ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 06.03.2025 у справі № 761/8563/25 у кримінальному провадженні № 0000020 від 14.08.2024, відповідно до якої накладено арешт на майно із забороною користування та розпорядження володільця об`єктів нерухомого майна ТОВ "Агротермінал Логістік", а також ухвалено передати в управління АРМА, із забороною користування у порядку та на умовах, визначених статтями 1, 9, 19-24 Закону № 772-VIII, активи, власником яких є ТОВ "Агротермінал Логістік" (детальний перелік майна наведено у вищезазначеній ухвалі).".

Таким чином, АРМА передано в управління майно боржника, на підставі чого АРМА вважає, що має право на вступ у справу № 910/11034/24.

Відповідно до абз. 29 ч. 1 ст. 1 КУзПБ сторони у справі про банкрутство (неплатоспроможність) - конкурсні кредитори (голова комітету кредиторів), забезпечені кредитори, боржник (банкрут).

Згідно до абз. 32 ч. 1 ст. 1 КУзПБ учасники у справі про банкрутство (неплатоспроможність) - сторони, арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, Фонд державного майна України, Національний банк України, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника.

Виходячи із абзаців 29 та 32 ч. 1 ст. 1 КУзПБ дозволяє дійти висновку про умовний розподіл учасників у справі про банкрутство на 3 групи, а саме:

- І група - сторони справи - конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), забезпечені кредитори, боржник (банкрут);

- ІІ група - учасники справи - арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника;

- ІІІ група - інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.07.2021 у справі № 911/698/21.

Натомість, АРМА не може належати до І та ІІ групи учасників справи про банкрутство.

Виходячи із абз. 32 ч. 1 ст. 1 КУзПБ особи, які не входять до І та ІІ групи можуть отримати статус сторони по справі лише за умови наявності окремого судового спору в порядку ст. 7, 42 КУзПБ, при цьому лише у рамках окремого спору, однак у будь-якому разі не учасником основної справи про банкрутство боржника.

Відсутність у справі № 910/11034/24 спору щодо прав та обов`язків АРМА означає, що заявник не належить і до ІІІ групи учасників у справі про банкрутство.

Щодо клопотання Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про залучення до участі у справі № 910/11034/24 в якості учасника справи про банкрутство (з урахуванням доповнень поданих 21.11.2025 відповідно до яких Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції України перейменовано на Київське міжрегіональне управління Міністерства юстиції України), то суд також не вбачає підстав для його задоволення, з огляду на наступне.

Як повідомило заявником: "Відповідно до підпункту 4.8 пункту 4 Положення про міжрегіональні управління Міністерства юстиції України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 23.06.2011 № 1707/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.06.2011 за № 759/19497, міжрегіональне управління відповідно до покладених на нього завдань бере участь за дорученням Мін`юсту у справі про банкрутство і користується процесуальними правами та несе процесуальні обов`язки учасника у справі про банкрутство.".

Відтак, заявник вважає, що вищеозначені норми підзаконного акту наділяють його правом на участь у справі № 910/11034/24, що на переконання суду не відповідає дійсності, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Виходячи із викладеного, формування складу учасників процедури банкрутства, порядок та умови вступу учасників у справу встановлюється у першу чергу КУзПБ та іншими законодавчими актами України, однак, слід вказати, що пріоритет над іншими законодавчими актам (окрім Конституції України) має саме КУзПБ.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КУзПБ державний орган з питань банкрутства: сприяє створенню організаційних, економічних, інших умов, необхідних для реалізації процедур відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, у тому числі процедур банкрутства державних підприємств та господарських товариств, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі.

Відповідно до ч. 7 ст. 96 КУзПБ у разі якщо боржник є державним підприємством або господарським товариством, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі, господарський суд залучає до участі у справі про банкрутство представників органу, уповноваженого управляти державним майном, з повідомленням про відкриття провадження у справі про банкрутство такого підприємства.

Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм КУзПБ, фактично, єдиною підставою, яка передбачає учать Міністерства юстиції України у справах про банкрутства є п. 1 ч. 1 ст. 3 та ч. 7 ст. 96 КУзПБ, якщо у статутному капіталі боржника більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі.

Натомість, у статутному капіталі ТОВ "Агротермінал Логістік" взагалі відсутня частка, що належить державі, відповідно, й підстави для участі у справі Міністерства юстиції України, без існування окремого спору щодо його прав та обов`язків, не вбачається.

З огляду на те, що коло учасників справи про банкрутство та умови виникнення права на участь у справі про банкрутство визначені безпосередньо КУзПБ, на даний час відсутні правові підстави для залучення ЦМУ Мінюсту до справи у якості учасника.

Слід також відзначити, що пункт 4 Положення про міжрегіональні управління Міністерства юстиції України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 23.06.2011 № 1707/5 визначає, що саме міжрегіональні управлінь Міністерства юстиції України приймають участь у справах про банкрутство за дорученням Міністерства юстиції України.

Відтак, ця норма визначає який саме підрозділ Міністерства юстиції України повинен брати участь у справах про банкрутство за наявності правових підстав. Фактично доручення Міністерства юстиції України не наділяє КМУ Мінюсту статусом учасника справи № 910/11034/24, а лише визначає підрозділ, якому доручено подати клопотання про вступ у справу за наявності підстав для участі в справі.

Разом з тим, суд відзначає, що подане заявником клопотання не містить обґрунтування, яким чином його участь як повноцінного учасника у всіх аспектах провадження є необхідною для захисту конкретних державних інтересів, що перебувають під загрозою, або для виконання його наглядових функцій щодо арбітражного керуючого в даній конкретній справі.

Керуючись ст. 1, 28, ч. 2 ст. 40 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 232, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровський елеватор" про відсторонення арбітражного керуючого Дробота Дениса Миколайовича від виконання повноважень розпорядника майна, припинення повноваження виконавчого органу боржника та покладення його обов`язків на іншого розпорядника майна (сформованого в системі "Електронний суд" 09.06.2025) - відмовити.

2. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Боріваж" про залучення до участі у справі № 910/11034/24 - відмовити.

3. У задоволенні заяви АРМА про залучення до участі у справі № 910/11034/24 в якості учасника справи про банкрутство - відмовити.

4. У задоволенні клопотання Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про залучення до участі у справі № 910/11034/24 - відмовити.

5. Копію ухвали направити сторонам, розпоряднику майна, кредиторам, Товариству з обмеженою відповідальністю "Боріваж", АРМА та Київському міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Кодексом України з процедур банкрутства та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 05.12.2025.

Суддя Сергій СТАСЮК