ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"10" грудня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/4893/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Рога Н.В., розглянув заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕВРОДОР» (вх.№2-1916/25 від 08.12.2025р.) про забезпечення позову у справі №916/4893/25

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕВРОДОР» (65000, м. Одеса, вул. Бугаївська, буд. 60, )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «-Молодіжне-» ( 65005, м. Одеса, вул. Бугаївська, 44, )

про визнання права власності, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю (далі-ТОВ) «ЕВРОДОР» звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю ( далі-ТОВ) «-Молодіжне-» про визнання майнових прав на об`єкти нерухомості : квартиру АДРЕСА_1 , що була набута за Договором купівлі-продажу майнових прав на приміщення № М/1А/1 від 02.09.2021 р.; квартиру АДРЕСА_2 , що була набута за Договором купівлі-продажу майнових прав на приміщення № М/1А/6 від 02.09.2021 р.; квартиру АДРЕСА_3 , що була набута за Договором купівлі-продажу майнових прав на приміщення № М/1А/8 від 02.09.2021 р.; квартиру АДРЕСА_4 , що була набута за Договором купівлі-продажу майнових прав на приміщення № М/1А/9 від 02.09.2021 р.; квартиру АДРЕСА_5 , що була набута за Договором купівлі-продажу майнових прав на приміщення № М/1А/11 від 02.09.2021р.; про зобов`язання відповідача передати ТОВ «ЕВРОДОР» повний та належним чином оформлений пакет документів, необхідний для державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомості; про стягнення штрафних санкцій за прострочення зобов`язань за договорами купівлі-продажу майнових прав : інфляційних втрат у розмірі 846 467 грн 71 коп., 3%річних у розмірі 241 493 грн 76 коп., пені у розмірі 1 550 632 грн 14 коп.

Одночасно з позовною заявою позивачем подана заява (вх.№2-1916/25 від 14.08.2025р.) про забезпечення позову шляхом накладення арешту у вигляді заборони на відчуження, переоформлення, передачу у власність третім особам, внесення до статутного капіталу, передачу у заставу чи в інший спосіб розпорядження майновими правами на: квартиру АДРЕСА_1 , що була набута за Договором купівлі-продажу майнових прав на приміщення № М/1А/1 від 02.09.2021 р.; квартиру АДРЕСА_2 , що була набута за Договором купівлі-продажу майнових прав на приміщення № М/1А/6 від 02.09.2021 р.; квартиру АДРЕСА_3 , що була набута за Договором купівлі-продажу майнових прав на приміщення № М/1А/8 від 02.09.2021 р.; квартиру АДРЕСА_4 , що була набута за Договором купівлі-продажу майнових прав на приміщення № М/1А/9 від 02.09.2021 р.; квартиру АДРЕСА_5 , що була набута за Договором купівлі-продажу майнових прав на приміщення № М/1А/11 від 02.09.2021р.; накладення арешту на грошові кошти, які належать ТОВ «-Молодіжне-» як в національній валюті ( гривня), так і в іноземній валюті, що містяться на відкритих рахунках у фінансових установах та/або банках та на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення ухвали про забезпечення позову, незалежно від валюти, режиму доступу та виду рахунків (включаючи поточні, депозитні, кредитні, спеціальні, електронні тощо) в межах суми позовних вимог 9 187 038,61 грн.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначає, що ТОВ «ЕВРОДОР» звернулось до Господарського суду Одеської області із позовною заявою до ТОВ «-Молодіжне-» про стягнення заборгованості та визнання майнових прав на об`єкти нерухомості за Договорами купівлі-продажу майнових прав на приміщення.

Предметом позову є майнова вимога про стягнення 2 638 593,61 грн., та вимога про передачу майнових прав на об`єкти нерухомості 5 квартир, за які позивачем було сплачено в сукупності 155 250 доларів США, що в гривневому еквіваленті на день подачі позову та цієї заяви за офіційним курсом НБУ складає 6 548 445 грн (курс 42,18 грн. за 1 долар США).

Таким чином, заявник зазначає, що з метою забезпечення виконання судового рішення він вважає за необхідне накласти арешт на грошові кошти відповідача в загальному розмірі 9 187 038,61 грн.

Також, заявник зазначив, що у процесі перемовин щодо передачі об`єктів нерухомості ТОВ «-Молодіжне-» неодноразово надавало запевнення та обіцянки про швидку передачу майнових прав та відповідних документів. Проте, кожного разу такі обіцянки залишалися невиконаними, відповідач свідомо вводив позивача в оману, уникав конкретних дій та змінював раніше висловлені домовленості.

На думку ТОВ «ЕВРОДОР», подібна непослідовна та недобросовісна поведінка свідчить про відсутність реального наміру належним чином виконати умови договору.

Крім того, позивач зазначив, що у нього наявні обґрунтовані підстави вважати, що відповідні квартири, майнові права на які є предметом розгляду у цій справі, могли бути відчужені відповідачем під іншими, вже фактичними, номерами квартир. Таке побоювання є цілком виправданим, оскільки п. 2.6. укладених між сторонами договорів прямо передбачає, що зазначені в них номери приміщень є попередніми та підлягають остаточному визначенню лише після введення об`єкта будівництва в експлуатацію та проведення інвентаризації у встановленому законодавством порядку. Більше того, договором прямо встановлено, що будівельний номер приміщення може бути змінений у процесі будівництва.

З огляду на встановлені факти, а також зважаючи на наявні ризики вчинення відповідачем дій, спрямованих на приховування, відчуження чи зменшення своїх активів, позивач вважає, що до моменту виконання судового рішення грошові кошти та інше майно відповідача можуть бути повністю або частково виведені, втратити ліквідність чи стати недоступними для примусового виконання, у зв`язку з чим існує нагальна потреба у вжитті заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно відповідача, а також на всі грошові кошти, що знаходяться або можуть знаходитися на його рахунках, з метою гарантування реального та ефективного виконання майбутнього рішення суду та захисту порушених прав позивача.

Таким чином, позивач вважає, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти а також все рухоме і нерухоме майно відповідача забезпечить реальне виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Водночас, як зазначає позивач, застосування заходу забезпечення позову, обраного позивачем, не порушить прав та охоронюваних законом інтересів відповідача у справі чи інших осіб, що не є учасниками цього судового процесу, а лише запровадить тимчасові обмеження щодо використання коштів, наявних у відповідача, що, в свою чергу, дозволить створити належні умови для виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Крім того, позивач зауважив, що невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У якості нормативного обгрунтування позивач посилається на положення ст.ст. 136, 137, 139 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянув матеріали справи, заяву ТОВ «ЕВРОДОР» про забезпечення позову, суд дійшов наступного висновку.

Забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, вжиття заходів забезпечення позову є правом, а не обов`язком суду.

У відповідності до ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Виходячи з загальних положень законодавства, суд вважає за необхідне зауважити, що забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Вирішуючи питання стосовно необхідності у забезпеченні позову, суд виходить з того, що адекватність заходу до забезпечення позову, який застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з розміром грошових коштів, на які вимагається накладення арешту, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 11.07.2024р. у справі №925/1459/23, від 06.06.2024р. у справі №910/17599/23, від 24.05.2023р. у справі №906/1162/22, від 29.06.2023р. у справі № 925/1316/22.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (у тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 11.07.2024р. у справі № 925/1459/23, від 06.06.2024р. у справі № 910/17599/23, від 21.03.2024р. у справі №910/15328/23, від 13.12.2023 р. у справі № 921/290/23.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.03.2023р. у справі №905/448/22 та постановах Верховного Суду від 21.03.2024р. у справі №910/15328/23, від 14.08.2023р. у справі №904/1329/23, від 11.07.2023р. у справі №917/322/23, від 28.07.2023р. у справі №911/2797/22.

Разом з тим, метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 21.03.2024 р. у справі №910/15328/23, від 01.05.2023р. у справі №914/257/23, від 06.03.2023р. у справі №916/2239/22.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, господарський суд враховує, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020р. у справі №753/22860/17 та постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.03.2023р. у справі №905/448/22, постанові Верховного Суду від 21.03.2024р. у справі №910/15328/23.

Так, у даному випадку позивач просить накласти арешт у вигляді заборони на відчуження, переоформлення, передачу у власність третім особам, внесення до статутного капіталу, передачу у заставу чи в інший спосіб розпорядження майновими правами на: квартиру АДРЕСА_1 , що була набута за Договором купівлі-продажу майнових прав на приміщення № М/1А/1 від 02.09.2021 р.; квартиру АДРЕСА_2 , що була набута за Договором купівлі-продажу майнових прав на приміщення № М/1А/6 від 02.09.2021 р.; квартиру АДРЕСА_3 , що була набута за Договором купівлі-продажу майнових прав на приміщення № М/1А/8 від 02.09.2021 р.; квартиру АДРЕСА_4 , що була набута за Договором купівлі-продажу майнових прав на приміщення № М/1А/9 від 02.09.2021 р.; квартиру АДРЕСА_5 , що була набута за Договором купівлі-продажу майнових прав на приміщення № М/1А/11 від 02.09.2021р.; накласти арешт на грошові кошти, які належать ТОВ «-Молодіжне-» як в національній валюті ( гривня), так і в іноземній валюті, що містяться на відкритих рахунках у фінансових установах та/або банках та на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення ухвали про забезпечення позову, незалежно від валюти, режиму доступу та виду рахунків (включаючи поточні, депозитні, кредитні, спеціальні, електронні тощо) в межах суми позовних вимог 9 187 038,61 грн.

Необхідність накладення арешту на грошові кошти та нерухоме майно відповідача обгрунтована позивачем виходячи з того, що предметом позову у даній справі є стягнення з ТОВ «-Молодіжне-» штрафних санкцій за прострочення зобов`язань за договорами купівлі-продажу майнових прав : інфляційних втрат у розмірі 846 467 грн 71 коп., 3% річних у розмірі 241 493 грн 76 коп., пені у розмірі 1 550 632 грн 14 коп., а також виходячи з вартості майнових прав на об`єкти нерухомості 5 квартир, за які позивачем було сплачено в сукупності 155 250 доларів США, що в гривневому еквіваленті на день подачі позову та цієї заяви за офіційним курсом НБУ складає 6 548 445 грн (курс 42,18 грн. за 1 долар США).

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При цьому, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 29.06.2006р. у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003р. у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини вказав на те, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому, обраний спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

У п. 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004р. № 15-рп/2004у справі № 1-33/2004 зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003р. № 3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів і дослідити подані на обґрунтування заяви докази, та встановити наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30.10.2023р. у справі №922/1583/23, від 28.07.2021р. у справі №914/2072/20.

Слід зазначити, що законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення із заявою про забезпечення позову, а тому суди в кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності.

При цьому, під час вирішення питання про забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання щодо обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті, та не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 21.03.2024р. у справі № 910/15328/23, від 17.12.2018р. у справі № 914/970/18, від 10.11.2020р. у справі № 910/1200/20.

Водночас, як неодноразово зазначалось у постановах Верховного Суду, заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає оцінку співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності прав чи законних інтересів, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він просить накласти арешт, чи майнових наслідків від заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 21.03.2024р. у справі №910/15328/23, від 16.11.2023р. у справі №921/333/23, від 13.07.2022р. у справі №904/4710/21.

Господарський суд також зазначає, що обранням належного, такого, що відповідає предмету спору, заходу забезпечення позову забезпечується дотримання принципу співмірності виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 13.12.2023р. у справі №921/290/23, від 29.06.2023р. у справі №925/1316/22, від 24.05.2023р. у справі №906/1162/22.

При цьому, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 24.04.2024р. у справі №754/5683/22 дійшла висновку про те, що як характер спору (майновий або немайновий), так і те, чи підлягає судове рішення у конкретній справі примусовому виконанню, не мають вирішального значення при дослідженні судом питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Із урахуванням цього, будь-яке можливе забезпечення позову, у випадку найменшої загрози його невиконання, є виправданим, якщо занижує поріг легітимного сподівання особи на захист свого порушеного права, і є законним, необхідним та збалансованим із правами усіх сторін спору.

Суд вважає за необхідне зауважити, що згідно тексту позовної заяви та доданих до позовної заяви документів за договорами купівлі-продажу майнових прав, що є предметом спору у даній справі, ТОВ «ЕВРОДОР» було сплачено 4 740 217 грн 92 коп. і саме виходячи з розміру коштів, сплачених за договорами купівлі-продажу майнових прав у валюті України -гривні, позивач здійснив нарахування штрафних санкцій, розмір яких становить загалом 2 638 593 грн 61 коп., які є предметом спору у даній справі.

За таких обставин, згідно позовної заяви, ціною позову є 2 638 593 грн 61 коп. штрафних санкцій та 4 740 217 грн 92 коп. вартість майнових прав за договорами купівлі-продажу майнових прав, що загалом становить 7 378 811 грн 53 коп.

На підставі зазначеного вище, суд вбачає наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти ТОВ «-Молодіжне-» як в національній валюті (гривня), так і в іноземній валюті, що містяться на відкритих рахунках у банківських або інших фінансово-кредитних установах, у тому числі інших держав, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення ухвали про забезпечення позову, та на квартиру АДРЕСА_1 , що була набута за Договором купівлі-продажу майнових прав на приміщення № М/1А/1 від 02.09.2021 р.; квартиру АДРЕСА_2 , що була набута за Договором купівлі-продажу майнових прав на приміщення № М/1А/6 від 02.09.2021 р.; квартиру АДРЕСА_3 , що була набута за Договором купівлі-продажу майнових прав на приміщення № М/1А/8 від 02.09.2021 р.; квартиру АДРЕСА_4 , що була набута за Договором купівлі-продажу майнових прав на приміщення № М/1А/9 від 02.09.2021 р.; квартиру АДРЕСА_5 , що була набута за Договором купівлі-продажу майнових прав на приміщення № М/1А/11 від 02.09.2021р., у межах суми позовних вимог у розмірі 7 378 811 грн 53 коп.

При цьому, суд вважає за необхідне зауважити, що арешт майна це тимчасове обмеження права власності, коли власник не може розпоряджатися своїм майном, зокрема продавати, дарувати або передавати його в заставу. За таких обставин, відсутні підстави для забезпечення позову шляхом накладення арешту у вигляді заборони на відчуження, переоформлення, передачу у власність третім особам, внесення до статутного капіталу, передачу у заставу чи в інший спосіб розпорядження майновими правами.

За таких обставин, заява ТОВ «ЕВРОДОР» (вх.№2-1916/25 від 08.12.2025р.) про забезпечення позову у справі №916/4893/25 підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частиною першою ст.2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч.5, 6 ст. 140 ГПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

За приписами ч.1 ст.144 ГПК України ухвала підлягає негайному виконанню. Частиною 8 ст.140 ГПК України встановлено, що оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також, не перешкоджає подальшому розгляду справи

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Керуючись ст. ст. 136,137, 140, 234 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕВРОДОР» (вх.№2-1916/25 від 08.12.2025р.) про забезпечення позову шляхом накладення арешту у вигляді заборони на відчуження, переоформлення, передачу у власність третім особам, внесення до статутного капіталу, передачу у заставу чи в інший спосіб розпорядження майновими правами на: квартиру АДРЕСА_1 , що була набута за Договором купівлі-продажу майнових прав на приміщення № М/1А/1 від 02.09.2021 р.; квартиру АДРЕСА_2 , що була набута за Договором купівлі-продажу майнових прав на приміщення № М/1А/6 від 02.09.2021 р.; квартиру АДРЕСА_3 , що була набута за Договором купівлі-продажу майнових прав на приміщення № М/1А/8 від 02.09.2021 р.; квартиру АДРЕСА_4 , що була набута за Договором купівлі-продажу майнових прав на приміщення № М/1А/9 від 02.09.2021 р.; квартиру АДРЕСА_5 , що була набута за Договором купівлі-продажу майнових прав на приміщення № М/1А/11 від 02.09.2021р.; накладення арешту на грошові кошти, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «-Молодіжне-» як в національній валюті ( гривня), так і в іноземній валюті, що містяться на відкритих рахунках у фінансових установах та/або банках та на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення ухвали про забезпечення позову, незалежно від валюти, режиму доступу та виду рахунків (включаючи поточні, депозитні, кредитні, спеціальні, електронні тощо) в межах суми позовних вимог 9 187 038,61 грн. задовольнити частково.

2. Накласти арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «-Молодіжне-» ( 65005, м. Одеса, вул. Бугаївська, 44, ) як в національній валюті ( гривня), так і в іноземній валюті, що містяться на відкритих рахунках у фінансових установах та/або банках та на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення ухвали про забезпечення позову, незалежно від валюти, режиму доступу та виду рахунків (включаючи поточні, депозитні, кредитні, спеціальні, електронні тощо) в межах суми позовних вимог 7 378 811 грн 53 коп.

3. Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що була набута за Договором купівлі-продажу майнових прав на приміщення № М/1А/1 від 02.09.2021 р.; квартиру АДРЕСА_2 , що була набута за Договором купівлі-продажу майнових прав на приміщення № М/1А/6 від 02.09.2021 р.; квартиру АДРЕСА_3 , що була набута за Договором купівлі-продажу майнових прав на приміщення № М/1А/8 від 02.09.2021 р.; квартиру АДРЕСА_4 , що була набута за Договором купівлі-продажу майнових прав на приміщення № М/1А/9 від 02.09.2021 р.; квартиру АДРЕСА_5 , що була набута за Договором купівлі-продажу майнових прав на приміщення № М/1А/11 від 02.09.2021р.

4. У задоволенні решти заяви відмовити.

За даною ухвалою стягувачем є: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕВРОДОР» (65000, м. Одеса, вул. Бугаївська, буд. 60, )

За даною ухвалою боржником є: Товариство з обмеженою відповідальністю «Молодіжне-» (65005, м. Одеса, вул. Бугаївська, 44, )

Ухвала підлягає виконанню відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвала може бути пред`явлена до примусового виконання у строк, передбачений ст.12 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення (підписання).

Суддя Рога Наталія Василівна