Справа № 909/1412/25
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

09.12.2025 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Гули У. І., розглянувши матеріали позовної заяви № 10728/25 від 08.12.2025

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничі технології", вул. Максимовича, буд. 15, м. Івано-Франківськ, 76007

до відповідача: JINING WELL TEXTILE CO., LTD, адреса: №6, вул. Цзіньюй, Цзінін, Шаньдун, КНР, (ADDR: NO.6 JINYU ROAD JINING SHANDONG P.R. CHINA)

про: стягнення заборгованості в сумі 2 109 190, 00 грн.

встановив:

08.12.2025 до Господарського суду Івано-Франківської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничі технології" (далі - позивач) надійшла позовна заява до JINING WELL TEXTILE CO., LTD (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за контрактом дистрибуції та поставок № 20-PRC від 30.06.2024 у загальному розмірі 2 109 190, 00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що ним були перераховані грошові кошти на виконання умов спірного контракту, втім товар відповідачем так і не був поставлений, а сума попередньої оплати не повернута позивачу. В якості правових підстав позову позивач посилається на ст. ст. 525, 526, 612, 693 ЦК України, ст.ст. 181, 193 ГК України, Закон України "Про міжнародне приватне право".

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.12.2025 справу №909/1412/25 передано на розгляд судді Гулі У.І.

Згідно з ч. 1 ст. 365 ГПК України, іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

За змістом частини першої статті 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, зокрема, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону.

Відповідно до п. 9.1. контракту дистрибуції та поставок № 20-РRС від 30.06.2024 року (Надалі - «Контракт - ЗЕД») «Всі спори та розбіжності, що можуть виникнути у зв`язку з цим Договором, Сторони повинні вирішувати разом, шляхом двосторонніх переговорів. У разі, якщо сторони не можуть дійти згоди, то всі суперечки та розбіжності передаються на вирішення до Арбітражного суду за місцем перебування позивача відповідно до матеріального та процесуального права».

Розглянувши матеріали справи, позовну заяву з доданими до неї документами, господарський суд дійшов до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України позивачем до позовної заяви додаються документи, які підтверджують направлення іншим учасникам справи копій позовної заяви і доданих до неї документів з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 172 Господарського процесуального кодексу України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копію та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

До матеріалів позовної заяви позивачем не долучено доказів надіслання відповідачу позовної заяви з додатками.

В свою чергу, судом за позовними матеріалами встановлено, що відповідачем у справі визначено JINING WELL TEXTILE CO., LTD яке є нерезидентом України та є юридичною особою, що створена і існує за законодавством країни Китайська Народна Республіка та інформація щодо наявності на території України офіційно зареєстрованого представництва відповідача на момент вирішення питання про відкриття провадження у справі у суду відсутня.

Суд зауважує, що незважаючи на введення воєнного стану в Україні, дотримання процесуального механізму належного повідомлення учасників справи є необхідною і важливою умовою для забезпечення та реалізації завдань та принципів правосуддя, у зв`язку з чим процесуальний обов`язок позивача щодо направлення копії позовної заяви, з додатками відповідачу є невід`ємною частиною процесуального механізму та не може бути скасовано в умовах можливості вжиття інших заходів на виконання норм процесуального закону.

Таким чином позовна заява є такою, що оформлена без дотримання вимог пункту 1 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України, оскільки позивач не підтвердив факту того, що позовна заява з додатками направлена відповідачу за його офіційним місце знаходженням.

Крім того, відповідно до положень частини 2 статті 164 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Приписами частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

При цьому позивачем до матеріалів позовної заяви на підтвердження факту реєстрації та місцезнаходження відповідача в Китайській Народній Республіці, а також того що юридична особа відповідача станом на дату подання позову не є припиненою, не надано виписки з офіційних реєстрів та/або держустанов Китайської Народної Республіки.

Також суд під час вивчення матеріалів заяви встановив, що заявником до позовної заяви зокрема додано: специфікацію №10 від 09.07.2025 та інвойс. Вказані документи подано на іноземній мові, без нотаріально посвідченого перекладу, що безперечно є порушенням норм законодавства.

Суд зазначає, що статтею 10 Конституції України встановлено, що державною мовою в Україні є українська мова.

Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 14.12.1999 у справі №10-рп/99, українська мова, як державна, є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації, тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина 5 статті 10 Конституції України).

За приписами статті 12 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою. Суди забезпечують рівність прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою. Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право громадян на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють.

Господарське судочинство в судах здійснюється державною мовою. Суди забезпечують рівність прав учасників судового процесу за мовною ознакою. Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право учасникам судового процесу на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють. Учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача в порядку, встановленому цим Кодексом (стаття 10 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 1 Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної" встановлено, що єдиною державною (офіційною) мовою в Україні є українська мова. Статус української мови як єдиної державної мови в Україні визначається виключно Конституцією України. Порядок функціонування і застосування державної мови визначається виключно законом.

Мовою нормативно-правових актів і актів індивідуальної дії, діловодства і документообігу органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування є державна мова. Органи державної влади, органи влади Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації державної і комунальної форм власності беруть до розгляду документи, складені державною мовою, крім випадків, визначених законом (частини 1, 6 статті 13 Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної").

Згідно зі статті 14 Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної" у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою. У судовому процесі може застосовуватися інша мова, ніж державна, у порядку, визначеному процесуальними кодексами України та Законом України "Про судоустрій і статус суддів". Суди ухвалюють рішення та оприлюднюють їх державною мовою у порядку, встановленому законом. Текст судового рішення складається з урахуванням стандартів державної мови.

Статтею 79 Закону України "Про нотаріат" встановлено, що нотаріус засвідчує вірність перекладу документа з однієї мови на іншу, якщо він знає відповідні мови. Якщо нотаріус не знає відповідних мов, переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус.

Згідно з частин 1, 2, 4, 5 статті 91 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

При цьому до письмових доказів, викладених іноземною мовою, повинні додаватися переклади українською мовою, засвідчені належним чином. Вірність перекладу документів юридичного характеру повинна бути нотаріально засвідченою в порядку статті 79 Закону України "Про нотаріат". Пунктом 2.1. глави 8 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України №296/5 від 22.02.2012 визначено, якщо нотаріус не знає відповідних мов (однієї з них), переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус за правилами, передбаченими цим Порядком. Переклад має бути зроблений з усього тексту документа, що перекладається, і закінчуватися підписами. Під текстами оригіналу та перекладу вміщується підпис перекладача у разі здійснення перекладу перекладачем. Посвідчувальний напис викладається під текстами документа і перекладу з нього. Переклад, розміщений на окремому від оригіналу чи копії аркуші, прикріплюється до нього, прошнуровується і скріплюється підписом нотаріуса і його печаткою.

Ураховуючи вищевказані норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про необхідність здійснення перекладу специфікації від 09.07.2025 та інвойсу, доданих позивачем до позовної заяви, з іноземної мови на українську мову, як того вимагає чинне законодавства.

Отже, позовна заява є такою, що оформлена без дотримання частин 1,2 статті 164 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частин 1-4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху також у разі, якщо позовну заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави, визначеної абзацом другим частини першої цієї статті, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок такої особи зареєструвати електронний кабінет відповідно до статті 6 цього Кодексу.

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Вказані вище обставини є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням позивачу 7-денного строку з дня вручення вказаної ухвали для усунення зазначених недоліків.

Суд звертає увагу на те, що залишення позовної заяви без руху не є перешкодою в доступі до правосуддя.

Слід також зазначити, що статтею 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 9 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак, - а отже прийняття до розгляду заяви, поданої без дотримання статей 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України може бути витлумачено як надання переваги заявникові, що є неприпустимим.

Частинами 1, 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 зазначено, що право на суд може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх "цивільних прав та обов`язків", пункт 1 статті 6 Конвенції залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети, але в той час, коли договірні держави мають можливість відхилення від дотримання вимог Конвенції щодо цього, остаточне рішення з дотримання вимог Конвенції залишається за судом.

Враховуючи наведені норми права, які передбачають порядок звернення до господарського суду та імперативні вимоги, які ставляться до учасників справи з метою дотримання порядку такого звернення, а також практику Європейського суду з прав людини щодо тлумачення і застосування положень пункту 1 статті 6 Конвенції, суд зазначає, що передбачений положеннями Господарського процесуального кодексу України процесуальний механізм залишення позовної заяви без руху та повернення позовної заяви у разі неусунення встановлених недоліків позовної заяви, не призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд та доступ до правосуддя.

На підставі викладеного, керуючись статтями 164, 172, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

постановив:

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничі технології" до JINING WELL TEXTILE CO., LTD про стягнення заборгованості за контрактом дистрибуції та поставок № 20-PRC від 30.06.2024 у розмірі 2 109 190, 00 грн. - залишити без руху.

Встановити позивачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "Виробничі технології" строк - 7 (сім) днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків, а саме:

- надати належні докази на підтвердження направлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів за його офіційним місцезнаходженням;

- надати докази реєстрації юридичної особи відповідача, одним з яких (але не виключно) може бути виписка з офіційних реєстрів та/або держустанов Китайської Народної Республіки, перекладена українською мовою із нотаріальним засвідченням;

- надати специфікацію від 09.07.2025 та інвойс, перекладені українською мовою із нотаріальним засвідченням;

- надати докази направлення заяви про усунення недоліків з додатками відповідачу за його офіційним місцезнаходженням.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до частини 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, у разі неусунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважається неподаною і буде повернута заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 09.12.2025 та не підлягає оскарженню.

Суддя У. І. Гула