ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 року Справа № 915/1775/23

м. Миколаїв.

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль С.М.,

за участі секретаря судового засідання Табачної О.С.,

з участю прокурора Григорян Е.Р.,

від сторін представники не явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №915/1775/23

за позовом керівника Первомайської окружної прокуратури,

55213, вул. І.Виговського, 18, м. Первомайськ, Миколаївська область,

в інтересах держави в особі

Кам`яномостівської сільської ради,55232, вул. Заводська, 1, с-ще. Кам`яний міст, Первомайський район, Миколаївська область,

до фізичної особи-підприємця Вальчевської Ганни Вікторівни,

АДРЕСА_1 ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Миколаївська обласна державна адміністрація, 54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, буд. 22;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Первомайська міська рада Миколаївської області, 55213, Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. Грушевського, 3;

про стягнення грошових коштів за користування земельною ділянкою у сумі 2896282 грн. 72 коп.,

В С Т А Н О В И В:

Керівник Первомайської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Кам`яномостівської сільської ради звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Вальчевської Ганни Вікторівни (далі підприємець Вальчевська) про стягнення 2896282 грн. 72 коп. за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :03:000:0809 площею 1,1586 га.

Позовні вимоги обґрунтовано використанням відповідачем як власником нерухомого майна земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0809, на якій це майно розташовано, без належно оформлених правовстановлюючих документів та відповідно без сплати Кам`яномостівській сільській раді коштів за користування цією земельною ділянкою. Правовою підставою пред`явлених позовних вимог прокурором визначено статтю 1212 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та зауважено, що заявлена до стягнення сума є безпідставно збереженими коштами у вигляді несплаченої орендної плати за користування відповідачем земельною ділянкою за період з 19.05.2018 по 29.10.2022.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 13.02.2024 залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Первомайську міську раду Миколаївської області.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 28.05.2024 позов задоволено частково, стягнуто з підприємця Вальчевської на користь Кам`яномостівської сільської ради кошти у сумі 959942 грн. 75 коп. за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :03:000:0809 площею 1,1586 га. В решті позову відмовлено.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.09.2024 рішення Господарського суду Миколаївської області від 28.05.2024 в частині відмови у задоволенні позову скасовано. Викладено резолютивну частину рішення в наступній редакції: Позов задовольнити повністю. Стягнути з ФОП Вальчевської Г. В. на користь Кам`яномостівської сільської ради 2 896 282,72 грн. Стягнути з ФОП Вальчевської Г. В. на користь Миколаївської обласної прокуратури 43 444,24 грн. витрат по сплаті судового збору за подання позову.

Постановою Верховного суду у складі Касаційного господарського суду від 20.11.2024 скасовано судові рішення місцевого та апеляційного суду в даній справі і її передано на новий розгляд Господарському суду Миколаївської області.

Ухвалою суду від 20.01.2025 р. справу прийнято до провадження судді Смородінової О.Г. та запропоновано учасникам справи надати суду письмові пояснення, з огляду на висновки, викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.11.2024 у справі № 915/1775/23, зокрема, у контексті розрахунку розміру орендної плати за користування земельною ділянкою.

Ураховуючи, що за результатом повторного автоматизованого розподілу даної справи, проведеного на підставі розпорядження керівника апарату Господарського суду Миколаївської області від 07.04.2025 № 31 у зв`язку зі звільненням у відставку з посади судді Смородінової О.Г., головуючим суддею в даній справі призначено Коваля С.М., дану справу належить прийняти до провадження нововизначеного складу суду.

Ухвалою суду від 14.05.2025 р. справу прийнято до провадження.

У наданих поясненнях Миколаївська обласна державна адміністрація підтримує позовні вимоги прокурора.

Підприємець Вальчевська у наданих поясненнях заперечує проти стягнення грошових коштів за період з 18.05.2018 по 27.05.2021, так як ані Миколаївською обласною адміністрацією ані прокурором не надано доказів визначення ставок за оренду земельної ділянки у вказаний період.

Від сторін, повідомлених належним чином про час та місце розгляду справи, представники в судове засідання не з`явилися.

Від підприємця Вальчевської неодноразово надходили заяви про розгляд справи без участі представника.

Вислухавши прокурора, яка підтримала позовну заяву, з викладених у ній підстав, з урахуванням доводів, наведених у письмових поясненнях до позову, та представника відповідача, який позов не визнав з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, з урахуванням письмових пояснень до нього, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Згідно свідоцтва серії НАІ 643930, виданого 12.05.2016 приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Цихонею В.А., Вальчевській Г.В. на праві приватної власності належало нерухоме майно, що складається з комплексу нежитлових будівель, які знаходяться за адресою: бульвар Миру 4-ж місто Первомайськ Миколаївської області, яке раніше належало Акціонерному товариству відкритого типу Гілся (а.с.34 т.1).

Пунктом 1.4 рішення 50 сесії 7 скликання Первомайської міської ради Миколаївської області від 10.10.2017 № 6 Про надання дозволу на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок на умовах оренди, Вальчевській Г.В. надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення на умовах оренди земельної ділянки площею 1,1586 га для обслуговування комплексу нежитлових будівель по бульвару Миру, 4-ж, за рахунок земель не наданих у власність чи користування (а.с.149 т.1 на звороті).

Пунктом 2 рішення 63 сесії 7 скликання Первомайської міської ради Миколаївської області від 26.04.2018 № 7 Про надання і вилучення земельних ділянок Вальчевській Г.В. затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах оренди для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (обслуговування комплексу нежитлових будівель) по бульвару Миру, 4-ж (рішення Первомайської міської ради Миколаївської області від 10.10.2017 № 6 Про надання дозволу на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок на умовах оренди). Передано Вальчевській Г.В. за умови виконання пункту 3.1. цього рішення у користування на умовах оренди строком на 49 років земельну ділянку площею 1,1586 га для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (обслуговування комплексу нежитлових будівель) по бульвару Миру, 4-ж; кадастровий номер земельної ділянки :03:000:0809 (а.с.150 т.1 на звороті).

18.05.2018 між Первомайською міською радою (Орендодавець) та Вальчевською Г.В. укладено договір оренди землі (а.с.40-45 т.1), відповідно до п. 1 якого, Орендодавець надає, а Орендар, на підставі рішення Первомайської міської ради від 26.04.2018 № 7 приймає у строкове платне користування земельну ділянку для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (обслуговування комплексу нежитлових будівель) з кадастровим номером :03:000:0809, яка розташована по бульвару Миру, 4-ж.

Згідно п. 2 договору оренди землі в оренду передається земельна ділянка загальною площею 1,1586 га. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладення договору становить 5329096,56 грн. Договір укладено на 49 років (п. 5, п. 8 договору оренди).

21.05.2018 внесено запис №26335504 про реєстрацію права оренди вказаної земельної ділянки за Вальчевською Г.В. (а.с.19-33 т.1).

Рішенням 76 сесії 7 скликання Первомайської міської ради Миколаївської області Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення по бульвару Миру, 4-ж з розстроченням платежу від 29.11.2018 № 26 погоджено Звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки площею 1,1586 га з кадастровим номером :03:000:0809, затверджено її вартість та вирішено продати її ОСОБА_1 з розстроченням платежу терміном на 6 місяців за умови сплати 50% частин платежу.

Пунктом 1.5.3 вказаного рішення передбачено припинення дії договору оренди землі від 18.05.2018 після видачі витягу з Державного реєстру речових прав на земельну ділянку (а.с.151-152 т.1).

22.12.2018 між Первомайською міською радою Миколаївської області (Продавець) та ОСОБА_1 (Покупець) укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення (далі договір купівлі-продажу), який посвідчений приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Цихонею В.А. за реєстровим № 5577 (а.с.46-48 т.1).

У відповідності до п. 1.1 договору купівлі продажу, Продавець на підставі рішення 76 сесії 7 скликання Первомайської міської ради Миколаївської області за № 26 від 29.11.2018 передає за плату, а Покупець оплачує і приймає у власність земельну ділянку з усіма обтяженнями і сервітутами за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :03:000:0809, загальною площею 1,1586 га, згідно кадастрового плану земельної ділянки. Цільове призначення земельної ділянки: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості.

У березні 2019 року прокурор в інтересах держави в особі Миколаївської ОДА звернувся до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до Первомайської міської ради Миколаївської області, ОСОБА_1 , про визнання незаконним та скасування рішень Первомайської міської ради Миколаївської області, визнання недійсним договору оренди землі, скасування запису в Державному реєстрі речових прав та витребування земельної ділянки.

В свою чергу ОСОБА_1 звернулась до суду із зустрічним позовом до Первомайської міської ради Миколаївської області про стягнення коштів за продаж чужого майна в сумі 412767 грн. 84 коп.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29.12.2021 у справі № 484/1100/19 позов прокурора задоволено частково: визнано незаконним та скасовано п. 1.4 рішення Первомайської міської ради Миколаївської області № 6 від 10.10.2017 про надання дозволу ОСОБА_1 на складання проекту землеустрою щодо відведення на умовах оренди земельної ділянки; визнано незаконним та скасовано п. 2 рішення Первомайської міської ради Миколаївської області № 7 від 26.04.2018 про затвердження ОСОБА_1 проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки на умовах оренди та передачу їй у користування на умовах оренди строком на 49 років земельної ділянки; визнано недійсним договір оренди землі від 18.05.2018, укладений між Первомайською міською радою Миколаївської області та ОСОБА_1 ; скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис №26335504 від 21.05.2018 про реєстрацію права оренди на земельну ділянку за ОСОБА_1 .

В частині позовних вимог щодо витребування від ОСОБА_1 на користь держави в особі Миколаївської ОДА земельної ділянки відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до Первомайської міської ради Миколаївської області про стягнення 412767,84 грн. задоволено (а.с.49-54 т.1).

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 22.09.2022 у справі №484/1100/19 рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29.12.2021 в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про витребування земельної ділянки скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким витребувано у ОСОБА_1 у комунальну власність в особi Кам`яномостівської територіальної громади Первомайського району Миколаївської області земельну ділянку. В іншій частині рішення залишено без змін (а.с.55-60 т.1).

На виконання вказаної постанови апеляційного суду, між Кам`яномостівською сільською радою Первомайського району Миколаївської області та ОСОБА_1 підписано акт прийому-передачі (повернення) земельної ділянки від 27.10.2022, згідно якого ОСОБА_1 передає, а Кам`яномостівська сільська рада Первомайського району Миколаївської області приймає земельну ділянку (а.с.148 т.1).

01.11.2022 Кам`яномостівською сільською радою зареєстровано право комунальної власності на земельну ділянку.

29.11.2022 Кам`яномостівською сільською радою (за заявою ОСОБА_1 від 25.11.2022) прийнято рішення про надання в оренду спірної земельної ділянки для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості терміном на 5 років. Пунктом 3 вказаного рішення встановлено розмір орендної плати 12% на рік від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с.63,64 т.1).

Листом від 19.12.2022 № 978 на адресу ОСОБА_1 направлено проект договору оренди земельної ділянки, який був отриманий 27.12.2022, про що свідчить рекомендоване повідомлення (а.с.65-70 т.1).

Вищевказаний договір сторонами підписано не було.

В подальшому, 06.10.2023 Вальчевська Г.В. на підставі договору купівлі продажу відчужила об`єкт нерухомого майна, який знаходиться на спірній земельній ділянці (а.с.35- 39 т.1).

Предметом позову у цій справі є вимоги прокурора стягнути з ФОП Вальчевської Г.В. на користь Кам`яномостівської сільської ради 2896282 грн. 72 коп. за користування земельною ділянкою без достатніх правових підстав за період з 19.05.2018 по 29.10.2022.

Чинним законодавством України передбачено, що право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права (ч.1 ст. 93, ст. 125 Земельного кодексу України (далі - ЗК України).

Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт в ч. 1 ст. 96 ЗК України).

Принцип платного використання землі також передбачено ст. 206 ЗК України, за змістом якої використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Плата за землю обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

Законодавець розмежовує поняття земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності залежно від правових підстав передання прав землекористування такими ділянками.

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Згідно зі статтями 122-124 ЗК України міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Особи, які отримують земельну ділянку комунальної власності в користування за договором оренди (договором купівлі-продажу права оренди), зобов`язані сплачувати за неї орендну плату - платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди, як це передбачено ч. 1 ст. 21 Закону України Про оренду землі.

ЗК України регламентує перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду. Відповідно до частин 1, 2 ст. 120 цього Кодексу у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Верховний Суд, розглядаючи спори у подібних правовідносинах, у своїх постановах неодноразово звертав увагу на те, що виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику.

Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 зазначила, що принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди відомий ще за часів Давнього Риму (лат. superficies solo cedit збудоване приростає до землі). Цей принцип має фундаментальне значення та глибокий зміст, він продиктований як потребами обороту, так і загалом самою природою речей, невіддільністю об`єкта нерухомості від земельної ділянки, на якій він розташований. Нормальне господарське використання земельної ділянки без використання розташованих на ній об`єктів нерухомості неможливе, як і зворотна ситуація будь-яке використання об`єктів нерухомості є одночасно і використанням земельної ділянки, на якій ці об`єкти розташовані. Отже, об`єкт нерухомості та земельна ділянка, на якій цей об`єкт розташований, за загальним правилом мають розглядатися як єдиний об`єкт права власності.

Звідси власник нерухомого майна має право на користування земельною ділянкою, на якій воно розташоване. Ніхто інший, окрім власника об`єкта нерухомості, не може претендувати на земельну ділянку, оскільки вона зайнята об`єктом нерухомого майна.

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 15.12.2021 у справі № 924/856/20.

Таким чином, положення глави 15, статей 120, 125 ЗК України, статті 1212 ЦК України дають підстави вважати, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, ураховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, особа яка придбала такий об`єкт стає фактичним користувачем тієї земельної ділянки, на якій такий об`єкт нерухомого майна розташований, а відносини з фактичного користування земельною ділянкою без оформлення прав на цю ділянку (без укладення договору оренди тощо) та недоотримання її власником доходів у виді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

Подібний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17, у постановах Верховного Суду від 14.01.2019 у справі № 912/1188/17, від 21.01.2019 у справі № 902/794/17, від 04.02.2019 у справі № 922/3409/17, від 12.03.2019 у справі № 916/2948/17, від 09.04.2019 у справі № 922/652/18, від 21.05.2019 у справі № 924/552/18, а також у постановах Верховного Суду України від 30.11.2016 у справі № 922/1008/15, від 07.12.2016 у справі № 922/1009/15, від 12.04.2017 у справах № 922/207/15 і № 922/5468/14 та у постанові Верховного Суду від 17.03.2020 у справі № 922/2413/19.

Отже, фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг (заощадив) у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути такі кошти власникові земельної ділянки на підставі положень ч. 1 ст. 1212 ЦК України (такі висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, від 20.09.2018 у справі № 925/230/17).

Верховний Суд неодноразово викладав правову позицію, згідно з якою для вирішення спору щодо стягнення з власника об`єкта нерухомого майна безпідставно збережених коштів на підставі положень статей 1212-1214 ЦК України за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою комунальної власності, на якій цей об`єкт розташований, необхідно насамперед з`ясувати: 1) фактичного користувача земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цих ділянок зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування ділянками у відповідний період, або наявність правової підстави для використання земельної ділянки у такого фактичного користувача; 2) площу земельної ділянки; 3) суму, яку мав би отримати власник земельної ділянки за звичайних умов, яка безпосередньо залежить від вартості цієї ділянки (її нормативно-грошової оцінки); 4) період користування земельною ділянкою комунальної власності без належної правової підстави.

Як вже зазначалось, в період з 12.05.2016 по 06.10.2023 ФОП Вальчевській Г.В. належав об`єкт нерухомості - комплекс нежитлових будівель по АДРЕСА_2 , що розташований на сформованій земельній ділянці з кадастровим номером :03:000:0809.

При цьому, ФОП Вальчевська Г.В. самостійно визначила розмір земельної ділянки, необхідної для обслуговування належних їй на праві власності об`єктів нерухомого майна.

Так, як вже зазначалось, 18.05.2018 між Первомайською міською радою та ФОП Вальчевською Г.В. укладено договір оренди, а в подальшому 22.12.2018 між ними укладено договір купівлі-продажу вищевказаної земельної ділянки.

Водночас, рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29.12.2021 у справі № 484/1100/19 частково задоволено позов прокурора: визнано незаконним та скасовано п. 1.4 рішення Первомайської міської ради Миколаївської області № 6 від 10.10.2017 про надання дозволу Вальчевській Г.В. на складання проекту землеустрою щодо відведення на умовах оренди земельної ділянки; визнано незаконним та скасовано п. 2 рішення Первомайської міської ради Миколаївської області № 7 від 26.04.2018 про затвердження Вальчевській Г.В. проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки на умовах оренди та передачу їй у користування на умовах оренди строком на 49 років земельної ділянки; визнано недійсним договір оренди землі від 18.05.2018, укладений між Первомайською міською радою Миколаївської області та Вальчевською Г.В.; скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис №26335504 від 21.05.2018 про реєстрацію права оренди на земельну ділянку за ОСОБА_1 . В частині позовних вимог щодо витребування від ОСОБА_1 на користь держави в особі Миколаївської ОДА земельної ділянки відмовлено.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 22.09.2022 у справі №484/1100/19 рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29.12.2021 в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про витребування земельної ділянки скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким витребувано у ОСОБА_1 у комунальну власність в особi Кам`яномостівської територіальної громади Первомайського району Миколаївської області земельну ділянку. В іншій частині рішення залишено без змін (а.с.55-60 т.1).

Судами у справі № 484/1100/19 було встановлено, що Первомайська міська рада розпорядилася земельною ділянкою поза межами своїх повноважень та відчужила її без вираження на це волі дійсного власника - Миколаївської ОДА.

На виконання вказаної постанови апеляційного суду, 27.10.2022 між Кам`яномостівською сільською радою Первомайського району Миколаївської області та ОСОБА_1 підписано акт прийому-передачі (повернення) земельної ділянки, згідно якого ОСОБА_1 передає, а Кам`яномостівська сільська рада Первомайського району Миколаївської області приймає земельну ділянку (а.с.148 т.1).

29.11.2022 Кам`яномостівською сільською радою (за заявою ОСОБА_1 від 25.11.2022) прийнято рішення про надання в оренду спірної земельної ділянки для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості терміном на 5 років. Пунктом 3 вказаного рішення встановлено розмір орендної плати 12% на рік від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с.63,64 т.1).

Листом від 19.12.2022 № 978 на адресу ОСОБА_1 направлено проект договору оренди земельної ділянки, який був отриманий нею 27.12.2022, про що свідчить відповідне рекомендоване повідомлення (а.с.65-70 т.1).

Проте, вищевказаний договір сторонами підписано не було.

Тобто, у спірний період (з 19.05.2018 по 29.10.2022) належні та допустимі докази належного оформлення відповідачем речового права на спірну земельну ділянку відсутні.

Отже, оскільки відповідач, як фактичний користувач земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0809, на якій розміщений зареєстрований за ним (в період з 12.05.2016 по 06.10.2023) об`єкт нерухомості, у заявлений до стягнення період (з 19.05.2018 по 29.10.2022) без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування земельною ділянкою, суд приходить до висновку, що відповідач зобов`язаний повернути ці кошти на підставі ст. 1212 ЦК України.

Щодо права на стягнення плати за землю саме у позивача (сільської ради), а також його права на це стягнення до 27.05.2021, суд зазначає наступне.

Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин № 1423-ІХ від 28.04.2021, що набрав чинності 27.05.2021, внесено зміни до значної кількості законодавчих актів України, зокрема ЗК України.

Зокрема, розділ Х Перехідні положення ЗК України доповнено пунктом 24, згідно з яким з дня набрання чинності цим пунктом, землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель: а) що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук); б) оборони; в) природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення; г) зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи; ґ) під будівлями, спорудами, іншими об`єктами нерухомого майна державної власності; д) під об`єктами інженерної інфраструктури загальнодержавних та міжгосподарських меліоративних систем державної власності; е) визначених у наданих до набрання чинності цим пунктом дозволах на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наданих органами виконавчої влади з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, якщо рішення зазначених органів не прийняті.

Пунктом 24 також визначено, що земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки, а інші земельні ділянки та землі, не сформовані у земельні ділянки, переходять у комунальну власність з дня набрання чинності цим пунктом.

Як вбачається з матеріалів справи, на дату набрання чинності 27.05.2021 Законом України № 1423-ГХ право державної власності на дану земельну ділянку в Держреєстрі прав зареєстровано не було лише з тих підстав, що станом на 27.05.2021 було зареєстровано право приватної власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу.

Водночас, як вже зазначалось, постановою Миколаївського апеляційного суду від 22.09.2022 у справі № 484/1100/19 вказану земельну ділянку витребувано у ОСОБА_1 в комунальну власність Кам`яномостівської громади, внаслідок чого 27.10.2022 між Кам`яномостівською сільською радою Первомайського району Миколаївської області та ОСОБА_1 підписано акт прийому-передачі (повернення) земельної ділянки.

З урахуванням викладеного, суд визнає, що уповноваженим органом на розпорядження спірною земельною ділянкою до 27.05.2021 була Миколаївська ОДА, а після 27.05.2021 - Кам`яномостівська сільська рада.

Отже, спірна земельна ділянка перейшла 27.05.2021 (з дня набрання чинності п. 24 розділ Х Перехідні положення Земельного кодексу України) до комунальної власності Кам`яномостівської територіальної громади Первомайського району Миколаївської області в особі Кам`яномостівської сільської ради, при цьому в період знаходження у розпорядженні Миколаївської ОДА спірної земельної ділянки, оплата за користування земельною ділянкою повинна була зараховуватись до бюджету Кам`яномостівської сільської ради, за місцем розташування земельної ділянки, у розмірі встановленої останньою, як органом місцевого самоврядування.

Орендна плата за користування землею комунальної власності за своїм правовим статусом є обов`язковим платежем, який орендар вносить орендодавцю, а також це і податок, який справляється у формі земельного податку.

Подвійний статус орендної плати зумовлює ту обставину, що при визначенні її розміру, окрім норм цивільного, земельного законодавства та необхідно враховувати і вимоги Податкового кодексу України (правові висновки Постанови Великої Палати від 09.11.2021 у справі № 635/4233/19).

Відповідно до підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції станом на спірний період з 19.05.2018 по 29.10.2022) плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю (ст. 265 Податкового кодексу України).

Згідно із ст. 10 Податкового кодексу України, податок на майно належить до місцевих податків.

Відповідно до п. 266.9.1 Податкового кодексу України податок на майно сплачується за місцем розташування об`єкта/об`єктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу України.

При цьому, відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 64 Бюджетного кодексу України (в редакції станом на спірний період) до доходів загального фонду бюджетів сільських, селищних, міських територіальних громад належать, зокрема, місцеві податки та збори, що сплачуються (перераховуються) згідно з Податковим кодексом України.

Отже орендна плата, як місцевий податок (податок на майно), зараховується до бюджету відповідної сільської територіальної громади за місцем розташування земельної ділянки, тобто у спірних правовідносинах вигодонабувачем доходу від земельної ділянки у формі орендної плати є саме територіальна громада в особі сільської ради, незважаючи на те, що спірна земельна ділянка у частину періоду стягнення відносилась до земель державної власності.

Крім того, за Законом №1423-IX позивач не лише набув у власність земельну ділянку, йому фактично були передані повноваження по розпорядженню земельною ділянкою із одночасним припиненням цих повноважень у органу виконавчої влади, що раніше здійснював розпорядження такою земельною ділянкою (Миколаївської ОДА).

Так, підпунктом 58 п. 4 розділу І вказаного Закону №1423-IX внесено зміни до розділу Х Перехідні положення Земельного кодексу України, зокрема, доповнено пунктом 24, відповідно до якого з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель визначених законом. З дня набрання чинності цим пунктом до державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки державної власності, що передаються у комунальну власність територіальних громад, органи виконавчої влади, що здійснювали розпорядження такими земельними ділянками, не мають права здійснювати розпорядження ними.

Крім того, відповідно до ч. 1 та 5 ст.148-1 ЗК України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки.

Вимоги цієї статті також поширюються на випадки переходу повноважень з розпорядження земельними ділянками державної власності від одного органу до іншого, а також при переході права власності на земельні ділянки від держави до територіальної громади і навпаки, та при переході права власності на земельні ділянки від однієї територіальної громади до іншої.

При цьому, відповідно до обставин даної справі, до позивача з дня набрання чинності підпунктом 58 п. 4 розділу І вказаного Закону № 1423-IX перейшло як повноваження зареєструвати (перереєструвати) земельну ділянку із державної власності в комунальну власність із одночасним припиненням повноважень із розпорядження такою земельною ділянкою у органу виконавчої влади, що раніше здійснював розпорядження такою земельною ділянкою, так і перейшло право власності на саму земельну ділянку у зв`язку з її передачею із державної власності в комунальну.

За вказаних обставин, є підстави для висновку про те, що у правовідносинах зі спірною земельною ділянкою до позивача в силу норм ч. 1 та 5 ст. ст. 148-1 ЗК України перейшли усі права та обов`язки Миколаївської ОВА, тобто має місце універсальне правонаступництво кредитора.

Наведений висновок суду також кореспондується із постановою Верховного Суду від 23.08.2023 у справі № 914/84/22 при розгляді спору за позовом прокурора в інтересах держави в особі ОДА до РДА та до орендаря, за участю у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача міської ради. Як випливає із вказаної постанови Верховного Суду, позов у справі № 914/84/22 був обґрунтований тим, що договір оренди землі був продовжений РДА без розпорядження ОДА.

У вказаній справі господарський суд замінив позивача (ОДА, яка була наділена повноваженнями із розпорядження земельними ділянками і в інтересах якої було подано позов прокурором) його правонаступником (міською радою) у зв`язку із переходом в процесі розгляду справи спірної земельної ділянки з державної власності у комунальну на підставі Закону № 1423-ІХ.

Ураховуючи вищевикладене у сукупності, суд погоджується з доводами прокурора про те, що позивач (сільська рада) має право вимагати сплати відповідачем плати за землю у тому числі і за період до 27.05.2021.

Щодо права позивача на стягнення плати за землю після підписання між сторонами 27.10.2022 акту прийому-передачі (повернення) земельної ділянки, суд зазначає наступне.

Так, як вбачається з матеріалів цієї справи та зазначалось раніше, підприємець Вальчевська була власником об`єкту нерухомості, що розташований на спірній земельній ділянці, в період з 12.05.2016 по 06.10.2023.

Прокурором заявлено до стягнення заборгованість за період з 19.05.2018 по 29.10.2022.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Нерухоме майно нерозривно пов`язане із земельною ділянкою, на якій воно знаходиться, і переміщення такого майна неможливе без його знецінення, а відтак використання нежитлового приміщення, яке належить відповідачу, неможливе без відповідної земельної ділянки. Цим закріплюється загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований.

Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.06.2020 у справі № 922/2417/19, у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 05.08.2022 у cправі № 922/2060/20.

Нормальне господарське використання земельної ділянки без використання розташованих на ній об`єктів нерухомості неможливе, як і зворотна ситуація - будь-яке використання об`єктів нерухомості є одночасно і використанням земельної ділянки, на якій ці об`єкти розташовані. Отже, об`єкт нерухомості та земельна ділянка, на якій цей об`єкт розташований, за загальним правилом мають розглядатися як єдиний об`єкт права власності.

Підписання 27.10.2022 між сільською радою та підприємцем Вальчевською на виконання постанови Миколаївського апеляційного суду від 22.09.2022 у справі № 484/1100/19 акту прийому-передачі (повернення) земельної ділянки жодним чином не спростовує того факту, що після цього (і до 06.10.2023) підприємець Вальчевська залишалась фактичним користувачем земельної ділянки.

За таких обставин, наявні правові підстави для нарахування та стягнення з відповідача коштів за таке користування у визначений прокурором період тобто і до 29.10.2022.

В матеріалах цієї справи містяться: витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, дата оформлення витягу 08.08.2018, в якому зазначено: нормативно грошову оцінку земельної ділянки - 5329096,56 грн.; витяг №НВ-022, сформований 30.11.2022, в якому визначено нормативно грошову оцінку земельної ділянки 5862052,56 грн. (а.с.109, 110 т.1).

Згідно із земельним законодавством, використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону (ст. 206 ЗК України).

Розмір орендної плати за земельну ділянку не може бути меншим ніж 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки (ст. 288.5.1, 288.5.2 Податкового кодексу України).

Згідно розрахунку позовних вимог, розмір втраченого доходу Кам`яномостівською сільською радою розраховано як розмір плати за земельну ділянку у формі орендної плати за землю, який нараховується та сплачується за регульованою ціною, встановленою рішенням сільської ради від 28.12.2017 № 3, від 21.12.2018 № 45, від 20.12.2019 № 45, від 24.12.2020 №51, від 13.07.2021 № 2 (а.с. 88-94 т.1) за період з 19.05.2018 по 29.10.2022 у загальному розмірі 2896282,72 грн., а саме: за період з 19.05.2018 по 31.12.2018 у розмірі 395 384,62 грн., за період з 01.01.2019 по 31.12.2019 у розмірі 639491,59 грн., за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 у розмірі 639 491,59 грн., за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 у розмірі 639491,59 грн., за період з 01.01.2022 по 29.10.2022 у розмірі 582423,33 грн.

При цьому, на вимогу постанови Верховного суду від 20.11.2024 у даній справі, судом з`ясовано, що підприємець Вальчевська мала б сплатити у період до 27.05.2021 Миколаївській обласній державній адміністрації, як розпоряднику земельною ділянкою, до бюджету Кам`яномостівської сільської ради за місцем розташування земельної ділянки, за встановленими рішеннями сільської ради від 28.12.2017 №3, від 21.12.2018 № 45, від 20.12.2019 № 45, від 24.12.2020 №51, від 13.07.2021 № 2 орендну плату за користування земельною ділянкою у розмірі 1719063 грн. 45 коп. та як вказано вище право на стягнення якої в подальшому перейшло до Кам`яномостівської сільської ради.

Суд погоджується із здійсненими прокурором розрахунками, вважає його арифметично вірним та обґрунтованим.

Інші аргументи сторін не можуть слугувати підставою для зміни висновку суду, оскільки стосуються з`ясування обставин, вже встановлених судом.

Отже, позов підлягає задоволенню повністю.

Господарським процесуальним законодавством передбачено покладання судових витрат, зокрема, витрат на оплату позовної заяви судовим збором, у разі задоволення позову, на відповідача (ст. 129 ГПК України).

Ураховуючи вказані положенням процесуального законодавства та обставини справи, витрати Прокуратури Миколаївської області на оплату позовної заяви судовим збором за платіжним дорученням від 27.10.2023 № 1480 у сумі 43444 грн. 24 коп., яка відповідає розміру судового збору, визначеному Законом України "Про судовий збір" з оплати вимог майнового характеру, належить відшкодувати за рахунок підприємця Вальчевської.

У судовому засіданні 28.10.2023, згідно зі ст. 233 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 236, 238 ГПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

1. Позов керівника Первомайської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Кам`яномостівської сільської ради задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Вальчевської Ганни Вікторівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Кам`яномостівської сільської ради (55232, вул. Заводська, 1, с-ще. Кам`яний міст, Первомайський район, Миколаївська область, ідентифікаційний код 04377233), грошові кошти в сумі 2896282 грн. 72 коп. основний борг.

3. Сягнути з фізичної особи-підприємця Вальчевської Ганни Вікторівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), на користь прокуратури Миколаївської області, 54030, вул. Спаська, 28, м. Миколаїв, ідентифікаційний код 02910048 (р/р UA0000340, банк ДКСУ м. Києва, МФО 820172), грошові кошти на відшкодування витрат з оплати позовної заяви судовим збором у сумі 43444 грн. 25 коп.

Рішення може бути оскаржено до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оформлене відповідно до статті 238 цього Кодексу, рішення підписано 11.12.2025.

Суддя С.М. Коваль.