ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2025 Справа № 914/2531/25

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Оллтех», м. Ужгород,

до відповідача: Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Львів,

про: визнання недійсним та скасування рішення Адміністративної колегії Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №63/116-р/к

Суддя Н.Є. Березяк

Секретар судового засідання Р.Р. Волошин

За участю представників сторін:

від позивача:Докторевич Р.А. (в залі суду) - представник

від відповідача: Сигляк І.Я. (в залі суду) - представник

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Оллтех» до Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування рішення Адміністративної колегії Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №63/116-р/к.

Ухвалою суду від 20.08.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Рух справи відображено в ухвалах суду та протоколах судових засідань.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в умовах неповного з`ясування обставин, які мають значення для справи, недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими, а також невідповідності висновків, викладених у рішенні, обставинам справи, що є підставою для визнання його недійсним та скасування.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив в повному обсязі з підстав наведених у відзиві на позовну заяву, зокрема, вказав на наступне:

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що на всіх стадіях підготовки пропозицій для участі у торгах позивач і ФОП Шаранич К.М. узгоджували між собою поведінку. Вказане стосується таких аспектів дій позивача як використання однієї ІР-адреси, наявність договірних відносин, пов`язаність господарськими і трудовими відносинами (щодо торгів UA-2022-01-11-006673-а); спільне використання однієї ІР-адреси і послідовність дій у часі під час участі у торгах, наявність трудових і господарських відносин, пов`язаність через третіх осіб, технічна участь позивачки (щодо торгів UA-2023-12-19-005512-а).

Наведені у позові мотиви є декларативними та нераціональними, не спростовують висновків у оскаржуваному рішенні, які ґрунтуються на встановлених фактичних обставинах, не враховують сукупності наведених у такому рішенні доказів, ні дійсного правового змісту антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, ані меж виключної компетенції органів АМКУ. Оскаржуване рішення прийняте з врахуванням вимог законодавства про захист економічної конкуренції, у ньому встановлено сукупність обставин, які виключать можливість нескоординованої поведінки.

Крім того, відповідач зауважує, що позивач безпідставно оскаржує рішення в частині прав і охоронюваних законом інтересів якого повинна звертатись до суду Шаранич К.М. Позов у відповідній частині має пред`являти саме ФОП Шаранич К.М., а не ТОВ «Оллтех».

В судовому засіданні 27.11.2025 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

Як встановлено судом, ТОВ «Оллтех» і Фізична особа-підприємець Шаранич Катерина Михайлівна подавали заявки на участь у відкритих торгах, з предметами закупівель:

1) ДК 021:2015:44160000-9 «Магістралі, трубопроводи, труби, обсадні труби, тюбінги та супутні вироби (Труба оцинкована), ідентифікатор закупівлі: UA-2022-01-11-006673-а, замовником якої було Мукачівське міське комунальне підприємство «Ремонтно-будівельне управління» (надалі Торги 1).

2) ДК 021:2015:44480000-8 «Протипожежне обладнання різне, ідентифікатор закупівлі: UA-2023-12-19-005512-а, замовником якої було Комунальне підприємство «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» (надалі Торги 2).

20.06.2025 Адміністративною колегією Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного Комітету України (надалі також Західне МТВ АМКУ) прийнято Рішення № 63/116-р/к у справі № 63/4-01-74-2025 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» (надалі також Рішення), яким:

- визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Оллтех» (ідентифікаційний код юридичної особи 33614498) та фізична особа-підприємець Шаранич Катерина Михайлівна (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) вчинили порушення, передбачене п. 4 ч. 2 ст. 6, п. 1 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів під час участі у процедурі закупівлі за предметом: ДК 021:2015:44160000-9 Магістралі, трубопроводи, труби, обсадні труби, тюбінги та супутні вироби (труба оцинкована), ідентифікатор закупівлі UA-2022-01-11-006673-a, замовником якої було Мукачівське міське комунальне підприємство «Ремонтно-будівельне управління» (ідентифікаційний код юридичної особи 34850918) (пункт 1 Рішення);

- за вчинене порушення законодавства про захист економічної конкуренції, вказане у п. 1 резолютивної частини Рішення, накладено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Оллтех» (ідентифікаційний код юридичної особи 33614498) штраф у розмірі 68 000 грн (пункт 2 Рішення);

- визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Оллтех» (ідентифікаційний код юридичної особи 33614498) та фізична особа-підприємець Шаранич Катерина Михайлівна (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) вчинили порушення, передбачене п. 4 ч. 2 ст. 6, п. 1 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів під час участі у процедурі закупівлі за предметом: ДК 021:2015:44480000-8 Протипожежне обладнання різне, ідентифікатор закупівлі UA-2023-12-19-005512-a, замовником якої було Комунальне підприємство «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» (ідентифікаційний код юридичної особи 03344326) (пункт 4 Рішення);

- за вчинене порушення законодавства про захист економічної конкуренції, вказане у п. 4 резолютивної частини Рішення, накладено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Оллтех» (ідентифікаційний код юридичної особи 33614498) штраф у розмірі 68 000 грн (пункт 5 Рішення).

Приймаючи дане Рішення, Західне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного Комітету України виходило з доведеності того, що на всіх стадіях підготовки тендерних пропозицій для участі у торгах ТОВ «Оллтех» та ФОП Шаранич К.М. були обізнані щодо участі кожного з них у зазначених торгах, що підтверджується, зокрема, наступним:

Закупівля за предметом: ДК 021:2015:44160000-9 Магістралі, трубопроводи, труби, обсадні труби, тюбінги та супутні вироби (труба оцинкована), ідентифікатор закупівлі UA-2022-01-11-006673-a, період проведення 11.01.2022 року 28.02.2022 року (надалі Торги 1):

1) використання ТОВ «Оллтех» та ФОП Шаранич К.М. однієї ІР-адреси під час участі у торгах;

2) наявність договірних відносин між ТОВ «Оллтех» та ФОП ОСОБА_1 ;

3) пов`язаність господарськими та трудовими відносинами ТОВ «Оллтех» та ФОП ОСОБА_1 через третіх осіб.

Закупівля за предметом: ДК 021:2015:44480000-8 Протипожежне обладнання різне, ідентифікатор закупівлі UA-2023-12-19-005512-a, період проведення 19.12.2023 12.01.2024 року (надалі Торги 2):

1) використання ТОВ «Оллтех» та ФОП Шаранич К.М. однієї ІР-адреси та послідовність дій під час участі у торгах та у господарській діяльності;

2) наявність трудових та господарських відносин між ТОВ «Оллтех» та ФОП ОСОБА_1 ;

3) пов`язаність через третіх осіб;

4) технічна участь ФОП ОСОБА_1 у торгах.

Наведені обставини, за твердженням Західного МТВ АМКУ, свідчать про наявність між ТОВ «Оллтех» та ФОП ОСОБА_1 спільних інтересів та взаємозв`язків, обізнаність та системність поведінки останніх під час підготовки та проведення торгів, що вказує на те, що ТОВ «Оллтех» та ФОП ОСОБА_1 мали можливість узгодити та узгодили свою поведінку під час проведення торгів, замінивши ризик, який породжує конкуренція, на координацію своєї економічної поведінки.

Однак, на думку представника позивача, Рішення Західного МТВ АМКУ прийнято в умовах неповного з`ясування обставин, які мають значення для справи, недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими, а також невідповідності висновків, викладених у рішенні, обставинам справи, що є підставою для визнання його недійсним та скасування.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтовані та такі, що не підлягають до задоволення.

При ухваленні рішення, суд виходив з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 42 Конституції України держава забезпечує захист конкуренції у підприємницькій діяльності. Не допускаються зловживання монопольним становищем на ринку, неправомірне обмеження конкуренції та недобросовісна конкуренція. Види і межі монополії визначаються законом.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про засади внутрішньої і зовнішньої політики» однією з основних засад внутрішньої політики в економічній сфері є розвиток конкуренції як основного чинника підвищення ефективності економіки.

Статтею 42 Господарського кодексу України (чинний на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що підприємництвом визнається самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до частини 1 статті 25 ГК України, держава підтримує конкуренцію як змагання між суб`єктами господарювання, що забезпечує завдяки їх власним досягненням здобуття ними певних економічних переваг, внаслідок чого споживачі та суб`єкти господарювання отримують можливість вибору необхідного товару і при цьому окремі суб`єкти господарювання не визначають умов реалізації товару на ринку.

Аналогічне за своєю суттю поняття відображено і в статті 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції» №2210-ІІІ від 11.01.2001 із змінами і доповненнями (надалі Закон).

Наведене визначення дозволяє зробити висновок, що конкуренцією є таке змагання суб`єктів господарювання, яке призводить або може призвести до отримання такими суб`єктами певних економічних переваг. При цьому такі переваги забезпечуються завдяки їх власним досягненням. Наслідком такого змагання є те, що споживачі отримують можливість вибору необхідного товару і при цьому окремі суб`єкти господарювання (учасники конкурентного змагання) не визначають та не диктують умов реалізації товару чи послуг на ринку.

З аналізу положень Закону вбачається, що:

- узгодженими діями є укладення суб`єктами господарювання угод у будь-якій формі, прийняття об`єднаннями рішень у будь-якій формі, а також будь-яка інша погоджена конкурентна поведінка (діяльність, бездіяльність) суб`єктів господарювання; особи, які чинять або мають намір чинити узгоджені дії, є учасниками узгоджених дій (стаття 5);

- антиконкурентними узгодженими діями є узгоджені дії, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції (частина 1 статті 6);

- антиконкурентними узгодженими діями, зокрема, визнаються узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів (пункт 4 частини 2 статті 6);

- порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є антиконкурентні узгоджені дії (пункт 1 статті 50);

- порушення законодавства про захист економічної конкуренції тягне за собою відповідальність, встановлену законом (стаття 51);

- за порушення, передбачені, зокрема, пунктом 1 статті 50 цього Закону, накладаються штрафи у розмірі, встановленому частиною 2 статті 52 Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, у Рішенні №63/116-р/к адміністративна колегія Західного АМКУ кваліфікувала дії позивачки та третьої особи під час проведення Торгів 1 та 2 (ідентифікатори закупівель: UA-2022-01-11-006673-а та UA-2023-12-19-005512-а) за пунктом 4 частини 2 статті 6 та пунктом 1 статті 50 Закону у зв`язку з чим на позивача накладено штраф у загальному розмірі 136 000,00 грн.

Предметом даного позову є вимога позивача про визнання недійсним та скасування рішення №63/116-р/к.

як на підставу позовних вимог позивач посилається на ті обставини, що :

- використання учасниками торгів однієї ІР-адреси, зумовлено тим, що ОСОБА_1 тимчасово проживала поблизу до місцезнаходження третьої особи. Це дозволило використовувати відкриту Wi-fi-мережу ТОВ «Оллтех» та подати тендерні пропозиції. При цьому під час проведення Торгів 2 позивачка залишила робоче місце у ТОВ «Оллтех» для того, щоб подати тендерну пропозицію, через що її було притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Важливо, що під час Торгів 1 і 2 подача пропозицій відбувалася з різної комп`ютерної техніки;

- трудові обов`язки ОСОБА_1 не були пов`язані з участю Товариства у публічних закупівлях, а полягали у підготовці контрактів, угод, договорів, протоколів розбіжностей; складанні різного роду розрахунків, кошторисів витрат; обліку робіт, контролі за виконанням договірних умов; підготовці претензійної документації; виконанні вимог законодавства про охорону праці, охорону навколишнього природного середовища, безпечного виконання робіт;

- господарські відносини між позивачем та ФОП Шаранич К.М. існували задовго до оголошення торгів та були спрямовані тільки на задоволення господарських потреб, що не свідчить про узгоджене провадження господарської діяльності. Саме собі існування цих відносин не є ознакою пов`язаності;

- ТОВ «Оллтех» як на Торгах 1, так і на Торгах 2 діяв як самостійний учасник, його поведінка створювала відповідні правові наслідки, які не були пов`язані або залежні від поведінки ФОП Шаранич К.М. Діями ФОП Шаранич К.М. ТОВ «Оллтех» не цікавилось;

- відмінність та непов`язаність тендерних пропозицій ФОП Шаранич К.М. та ТОВ «Оллтех» полягає також в тому, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Оллтех» є платником ПДВ, а ФОП Шаранич КМ. платником ПДВ не являється. Різний статус ТОВ «Оллтех» та ФОП ОСОБА_1 як платників ПДВ, зумовлює для їх контрагентів різні податкові наслідки.

Надаючи оцінку предмету та підставам заявленого позову, суд зазначає таке.

У практиці Верховного Суду спори щодо оскаржень рішень органів АМКУ, згідно із якими юридичні особи притягуються до відповідальності за пунктом 4 частини 2 статті 6 та пунктом 1 статті 50 Закону, є поширеними, і судом висловлено ряд правових позицій, які є системно впроваджені в судову практику і котрі підлягають застосуванню при розгляді відповідних категорій справ.

До таких позицій можна, зокрема, віднести:

1) підхід до визначення меж обґрунтованості рішення АМК має бути аналогічним тому, який застосовується, зокрема, самими судами у прийнятті судових рішень (постанови ВС від 10.09.2020 у справі №910/23375/17 та від 01.10.2020 у справі №908/540/19);

2) кожна зі справ за участю органів АМК є індивідуальною, з притаманною лише даній справі специфікою та особливостями. Доведення порушення у вигляді антиконкурентних узгоджених дій ґрунтується на сукупності обставин, які зазначені в мотивувальній частині рішення, а не на окремому поодинокому факті або обставині. Господарським судам першої та апеляційної інстанцій під час вирішення справ щодо визнання недійсними рішень АМК про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зокрема, за антиконкурентні узгодженні дії, які стосуються спотворення результатів торгів та накладення штрафу належить здійснювати оцінку обставин справи та доказів за своїм внутрішнім переконанням в порядку частини другої статті 86 ГПК України, зокрема, досліджувати також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у справі у їх сукупності (постанова ВС від 15.08.2023 у справі №910/5111/21);

3) для кваліфікації дій суб`єкта господарювання як антиконкурентних узгоджених не є обов`язковою умовою наявність негативних наслідків таких дій у вигляді завдання збитків, порушень прав та охоронюваних законом інтересів інших господарюючих суб`єктів чи споживачів, оскільки достатнім є встановлення самого факту погодження конкурентної поведінки, яка може мати негативний вплив на конкуренцію (постанова ВС від 15.08.2023 у справі №910/5111/21);

4) недосягнення суб`єктами господарювання мети, з якою вони узгоджують власну конкурентну поведінку, з причин та обставин, що не залежать від їх волі, не є підставою для встановлення відсутності правопорушення, передбаченого статтею 6 Закону (постанова ВС від 29.11.2022 у справі №910/13451/20);

5) Закон не ставить застосування передбачених ним наслідків узгоджених антиконкурентних дій у залежність від «спільної домовленості разом брати участь у торгах з метою усунення конкуренції». Цілком зрозуміло, що така «домовленість» навряд чи може мати своє матеріальне втілення у вигляді письмових угод чи інших документів. А тому питання про наявність/відсутність узгоджених антиконкурентних дій має досліджуватися судами виходячи з усієї сукупності обставин і доказів, з`ясованих і досліджених у справі, враховуючи їх вірогідність і взаємозв`язок, у відповідності до статті 86 ГПК України (постанова ВС від 15.08.2023 у справі №910/5111/21).

Враховуючи наведені правові позиції, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд не знаходить підстав для визнання недійсним та скасування Рішення №63/116-р/к.

Зокрема, висновки адміністративної колегії Західного АМКУ про існування обставин, що свідчать про ознаки атиконкурентних узгоджених дій є обґрунтованими, оскільки підтверджуються матеріалами даної справи та доказами, які зібрав відповідач в ході розгляду справи №63/116-р/к.

Так, у межах Торгів 1, 2 позивач та ФОП Шаранич К.М. подавали початкові пропозиції з авторизованого електронного майданчика ТОВ «Смарттендер», заходивши до модулю електронного аукціону із IP-адреси: 193.34.172.246, до якої ТОВ «Оллтех» надається послуга з доступу до мережі Інтернет. При цьому вони подавали тендерні пропозиції в один день та з тієї ж IP-адреси. Відповідна IP-адреса використовувалась третьою особою під час подання податкової звітності, позивачкою та третьою особою для входу в систему дистанційного банківського обслуговування (зокрема, в одні і ті самі дні, послідовно в часі у період з листопада 2023 року по лютий 2024 року). Факт використання цієї IP-адреси визнається і позивачем.

ТОВ «Оллтех» та ФОП Шаранич К.М перебували в господарських відносинах з поставки товару на підставі Договорів постачання товару №1-09 від 03.05.2021 та №17 від 10.01.2022 до та у період проведення торгів; здійснювали оплати вартості поставленого товару. Крім того, ТОВ «Оллтех» перераховувала на рахунок ФОП Шаранич К.М. кошти як дохід.

Зв`язок між ТОВ «Оллтех» та ФОП Шаранич К.М. проявлявся також у трудових відносинах. Позивачка працювала у ТОВ «Оллтех» з 01.08.2022 за основним місцем роботи на посаді економіста з договірних та претензійних робіт.

Не залишається поза увагою суду і зв`язок ТОВ «Оллтех» та ФОП ОСОБА_1 через третіх осіб. Так, вони пов`язані між собою через:

1) Шимка Е.П., який був працівником та керівником ТОВ «Оллтех» та з яким ФОП Шаранич К.М перебувала у господарських відносинах до та після проведення торгів. Крім того, вказана фізична особа була уповноваженою на здійснення банківських операцій від імені ФОП Шаранич К.М.;

2) Шаранича М.Ф., який є батьком Шаранич К.М. та з яким у ТОВ «Оллтех» існували договірні відносини згідно із Договором оренди транспортного засобу від 30.08.2022.

Судом також з`ясовано, що ФОП Шаранич К.М. у складі тендерної пропозиції не подала повного пакету документів, який вимагався тендерною документацією замовника.

З огляду на викладені обставини, позивач під час підготовки та участі у Торгах 1, 2, діяв не самостійно, не змагався із ФОП Шаранич К.М., що є обов`язковою умовою участі у конкурентних процедурах закупівлі. Такими діями було спотворено результат торгів.

Суд відхиляє доводи позивачки, викладені в позовній заяві, оскільки вони не спростовують висновків відповідача про вчинення узгоджених дій, так як зводяться лише до спростування кожної із встановлених відповідачем ознак антиконкурентних дій окремо, без надання оцінки таким ознакам у сукупності.

Не беруться до уваги доводи позивача про те, що під час підготовки та проведення торгів не було ні синхронних, паралельних дій; ні схожих тендерних пропозицій (за стилем, шрифтом, форматуванням); ні схожих електронних властивостей файлів; ні використання однієї комп`ютерної техніки; ні спільних контактних даних; ні спільної цінової поведінки. Суд виходить із того, що відсутність вказаних фактів жодним чином не нівелює існування фактів, що стали підставою для прийняття оскаржуваного рішення.

Відмінні цінові пропозиції та різний статус ТОВ «Оллтех» та ФОП ОСОБА_1 , як платників ПДВ, жодним чином не спростовують факту узгодження ними своєї поведінки під час участі у Торгах 1 і 2, виходячи із обставин встановлених судом та відповідачем.

Отже, розглянувши заявлені позовні вимоги, суд дійшов висновку, що такі заявлено не обґрунтовано, оскільки докази на їх підтвердження не спростовують висновків відповідача про вчинення узгоджених дій, так як зводяться лише до спростування кожної із встановлених відповідачем ознак антиконкурентних дій окремо, без надання оцінки таким ознакам у сукупності, відтак, оскільки в ході розгляду справи позивач не довів належними доказами незаконність оскаржуваного рішення, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно ст.78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

У відповідності до ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

На думку суду, надані відповідачем докази, про які суд вказував вище, є вірогідними. Позивач не подав доказів на спростування вірогідності доказів наданих відповідачем та не подав доказів, які б суд міг визнати більш вірогідними ніж ті, що наявні у матеріалах справи.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Окрім того, суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України»).

Судові витрати на підставі статей 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак судовий збір залишається за позивачем.

Судові витрати на підставі статей 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак судовий збір залишається за позивачем.

З огляду на викладене, виходячи з положень чинного законодавства України, матеріалів та обставин справи, враховуючи практику застосування законодавства вищими судовими інстанціями, керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 74, 75, 76, 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 08.12.2025.

Суддя Березяк Н.Є.