ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/1374/25

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу без повідомлення учасників

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРІАННА ФУДЗ"

до Малого приватного підприємства "КРУЇЗ"

про стягнення 38313,15 грн .

Зміст позовних вимог та заперечень.

Позивачем пред`явлено позов про стягнення на його користь з відповідача 38313,15 грн., з яких: 27050,00грн. боргу за поставлений товар по договору поставки №98/06/2022 від 06.06.22; 5923,89 грн. пені; 3872,38 грн. 20% річних; 1466,88 грн. інфляційних.

Рух справи.

15.10.2025 до суду надійшла вказана позовна заява.

Ухвалою від 16.10.25 суд відкрив провадження у справі №906/1374/25 за вказаною позовною заявою та вирішив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи до суду не надходило.

Встановлені судом обставини.

06 червня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ФРІАННА ФУДЗ" (постачальник,позивач) та Малим приватним підприємством "КРУЇЗ" (покупець/відповідач) укладено Договір поставки № 98/06/2022 (а.с.9).

Відповідно до п.1.1. Договору, Постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у Договорі, передати у власність Покупцеві товар, визначений у п.1.2. Договору, а Покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у Договорі, прийняти та оплатити цей товар.

Пунктом 1.2. Договору обумовлено, що асортимент, найменування, кількість, ціна та загальна вартість товару зазначаються у видаткових накладних Постачальника, які після підписання Сторонами мають юридичну силу специфікації в розумінні статті 266 Господарського кодексу України, та є невід`ємною частиною Договору.

Згідно п.2.3. Договору, товар вважається поставленим Постачальником та переданим по кількості та якості у власність Покупця з моменту підписання Покупцем видаткових накладних, які свідчать про факт отримання товару, і не потребує підписання між Сторонами Договору будь-яких актів приймання-передачі товару у власність.

На виконання умов договору, за період з 13.11.24 по 25.02.25, позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 28050,00грн., що підтверджується видатковими накладними №30211 від 13.11.24 на суму 2850грн., №32129 від 03.12.24 на суму 3300 грн., №33058 від 11.12.24 на суму 3300грн., №466 від 07.01.25 на суму 3300грн., №1720 від 20.01.25 на суму 3300грн., №2629 від 28.01.25 на суму 3300грн., №3308 від 04.02.25 на суму 4950грн., №5520 від 25.02.25 на суму 3750грн. (а.с.11-14).

Відповідно до п.3.3. Договору, оплата товару Покупцем здійснюється протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з дати поставки товару.

Відповідач свої зобов`язання щодо оплати товару виконав частково, тобто сплатив позивачеві 1000,00грн., внаслідок чого станом на день звернення позивача з позовом до суду та на час розгляду справи у суді перед позивачем існує заборгованість в сумі 27050,00 грн.

20.07.25р. позивач надіслав відповідачу письмову вимогу про сплату заборгованості у розмірі 27050 грн., яку відповідач залишив без відповіді та задоволення ( а.с. 15,16).

Відповідач борг та штрафні санкції не сплатив, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Висновки суду та норми права.

За нормами ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим,сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 ЦК України).

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач контррозрахунку суми боргу не надав.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача в частині стягнення основного боргу в сумі 27050 грн. обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, позивач на підставі п.7.5 договору просить стягнути з відповідача пеню, що згідно розрахунку позивача становить 5923,89 грн. (а.с.6).

За нормами статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно п.7.5 договору, при порушенні покупцем строків оплати товару (по кожній партії окремо) покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення, яка нараховується за весь період затримки .

Суд, перевіривши розрахунок пені, вважає його правильним, тому вимога про стягнення пені підлягає задоволенню в заявленому розмірі.

Відповідно до ст. ст.625 ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, розмір яких згідно розрахунку позивача становить: 1466,88 грн. інфляційних та 3872,38 грн. 20% річних .

Згідно п.7.7 Договору, за порушення Покупцем строків оплати товару Покупець сплачує постачальнику 20% річних відповідно до ст.625 ЦК України та інфляційні витрати за весь період прострочення платежу.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних і 20% річних приходить до висновку, що він складений правильно, тому позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню в заявленому розмірі.

За ст.ст.627,629 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідач контррозрахунку суми боргу та відзиву на позов не надав.

Відповідно до ст. ст. 13,73,74,77 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються доказами і підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Оскільки позовні вимоги задоволенні повністю, судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України покладається судом на відповідача.

Керуючись статтями 129, 236,237, 238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Малого приватного підприємства "КРУЇЗ" (10014, м.Житомир, вул. Київська, буд. 20, код 21600075) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРІАННА ФУДЗ" (01001, м.Київ, вул.Михайлівська,21-Б, нежиле приміщення №34; ): 27050,00 грн. боргу, 5923,89 грн. пені, 3872,38 грн. 20% річних, 1466,88 грн. інфляційних, 3028,00 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 10.12.25

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу

- сторонам до ЕК