ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

04 грудня 2025 р. Справа № 902/841/25

Господарський суд Вінницької області у складі: головуючий суддя Тісецький С.С., секретар судового засідання Шарко А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в режимі відеоконференції матеріали у справі

за заявою: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

про неплатоспроможність

за участю :

від Боржника : ОСОБА_2

від АТ "ПУМБ" : Терещук Ю.О. (в режимі відеоконференцзв`язку)

арбітражний керуючий Томашук М.С.

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа № 902/841/25 про неплатоспроможність ОСОБА_1 ..

Ухвалою суду від 29.07.2025 року відкрито провадження у справі № 902/841/25 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .. Введено процедуру реструктуризації боргів боржника. Призначено керуючим реструктуризацією у справі №902/841/25 арбітражного керуючого Томашука М.С.. Призначено попереднє засідання у справі.

01.08.2025 року оприлюднено оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 та встановлено строк подання заяв кредиторів з вимогами до боржника: протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

29.08.2025 року до суду від АТ "Перший Український Міжнародний Банк" надійшла заява № 44.2.2.455 від 29.08.2025 року (вх. № 01-36/1047/25) про визнання грошових вимог до боржника в розмірі 127 320,24 грн у справі № 902/841/25.

В зв`язку з перебуванням судді Тісецького С.С. у відпустці, згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.08.2024 року, зазначену вище заяву передано на розгляд судді Міліціанову Р.В.

Ухвалою від 03.09.2025 року (суддя Міліціанов Р.В.) справу № 902/841/25 в частині розгляду заяви АТ "Перший Український Міжнародний Банк" (б/н від 29.08.2025 року) (вх.канц. № 01-36/0047/25) про визнання грошових вимог до боржника прийняти до свого провадження. Призначено заяву до розгляду в судовому засіданні на 27.10.2025 року.

Ухвалою суду від 09.09.2025 року (з врахуванням ухвали від 26.09.2025 року про виправлення описки) заяву АТ "Перший Український Міжнародний Банк" № 44.2.2.455 від 29.08.2025 року (вх. № 01-36/1047/25) про визнання грошових вимог до боржника у справі № 902/841/25, прийнято до свого провадження. Призначено заяву до розгляду в судовому засіданні на 20.10.2025 р. об 11:30 год..

01.10.2025 року до суду від представника боржника через систему "Електронний суд" надійшов відзив б/н від 30.09.2025 року на заяву з кредиторськими вимогами АТ "ПУМБ" у справі № 902/841/25.

13.10.2025 року до суду від арбітражного керуючого Томашука М.С. через систему "Електронний суд" надійшло повідомлення б/н від 13.10.2025 року про результати розгляду вимог кредитора - АТ "ПУМБ" у справі № 902/841/25.

Ухвалою суду від 17.10.2025 року ухвалено забезпечити участь представника АТ "Перший Український Міжнародний Банк" адвоката Терещука Ю.О. у судовому засіданні, яке призначено на 20.10.2025 р. об 11:30 год. та у всіх наступних судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у справі №902/841/25, в приміщенні Господарського суду Вінницької областіз використання підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

Ухвалою від 20.10.2025 року заяву призначено до розгляду на 04.12.2025 року.

26.11.2025 року до суду від АТ "Перший Український Міжнародний Банк" надійшли додаткові пояснення у справі б/н від 26.11.2025 року.

В судове засіданні на визначену дату з`явились арбітражний керуючий, представники боржника та АТ "Перший Український Міжнародний Банк".

В ході розгляду справи, представник АТ "Перший Український Міжнародний Банк" надав пояснення щодо поданої кредиторської заяви, підтримав її вимоги та просив задоволити.

Арбітражний керуючий та представник боржника заявлені вимоги визнали частково, з підстав, наведених у відзиві на кредиторську заяву та повідомленні про результати розгляду кредиторських вимог АТ "Перший Український Міжнародний Банк".

Суд, розглянувши подану кредиторську заяву, заслухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Так, кредиторська заява мотивована тим, що між АТ "Перший Український Міжнародний Банк" та боржником підписано заяву № 901 від 13.02.2020 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

Відповідно до вказаної заяви боржнику видано споживчий кредит у сумі 41 000 грн. на загальні споживчі цілі, строком на 36 місяців, зі сплатою комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 3,99% та процентів за користування кредитом у розмірі 0,01% річних, що складає реальну процентну ставку 99,4105 процентів річних.

Видача кредиту підтверджується платіжною інструкцією від 13.02.2020.

Станом на 28.07.2025 заборгованість боржника за кредитним договором склала 51 885,39 гривень, з яких: 28 149,23 грн. - заборгованість за кредитом (тіло); 15,61 грн. - заборгованість за процентами; 23 720,55 грн. - заборгованість за комісією.

Між АТ "Перший Український Міжнародний Банк" та боржником укладено кредитний договір шляхом підписання заяви № 901 від 18.06.2019 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

Відповідно до вказаної заяви боржнику відкритий поточний рахунок в національній валюті та встановлений кредитний ліміт у сумі 30 000 грн., зі сплатою процентної ставки у розмірі 47,88% річних.

Відповідно до п.4.3.6.4. п.4.3. ч.4 р.ІІ Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб кредитний ліміт було збільшено до 30 000 грн.

Станом на 28.07.2025 заборгованість боржника за кредитним договором склала 47 966,45 грн, з яких: заборгованість за сумою кредиту 29 989,29 грн.; заборгованість за процентами - 17 977,16 грн.

Між АТ "Перший Український Міжнародний Банк" та боржником підписано заяву № 501 від 27.02.2019 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

Відповідно до вказаної заяви боржнику видано споживчий кредит у сумі 40 000 грн. на загальні споживчі цілі, строком на 24 місяців, зі сплатою комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 3,99% та процентів за користування кредитом у розмірі 0,01% річних, що складає реальну процентну ставку 107,7291 процентів річних.

Видача кредиту підтверджується платіжною інструкцією від 27.02.2019.

Станом на 28.07.2025 заборгованість боржника за кредитним договором склала 27 468,40 грн., з яких: 16 282,83 грн. - заборгованість за кредитом (тіло); 6,60 грн. - заборгованість за процентами; 11 178,97 грн. - заборгованість за комісією.

Загальна сума грошових вимог за кредитними договорами станом на 28.07.2025 склала 127 320,24 грн: 51 885,39 грн. - за договором № 901 від 13.02.2020, 47 966,45 грн. - за договором № 901 від 18.06.2019, 27 468,40 грн. - за договором № 501 від 27.02.2019.

Посилаючись на наведені обставини, заявник просить суд визнати грошові вимоги АТ "Перший Український Міжнародний Банк" до ОСОБА_1 у сумі 127 320,24 грн. - кредитна заборгованість та в сумі 4 844,80 грн - судовий збір; внести відповідні грошові вимоги до реєстру вимог кредиторів.

Боржник у відзиві на заяву з кредиторськими вимогами АТ "Перший Український Міжнародний Банк", зазначає про часткове визнання заявлених вимог, з огляду на наступне.

Загальна сума грошових вимог за кредитними договорами станом на 28.07.2025 склала 127 320,24 грн: 51 885,39 грн. - за договором № 901 від 13.02.2020; 47 966,45 грн. - за договором № 901 від 18.06.2019; 27 468,40 грн. - за договором № 501 від 27.02.2019.

По заяві № 901 від 13.02.2020, станом на 28.07.2025 заборгованість боржника за кредитним договором склала 51885,39 грн, з яких: 28 149,23 грн. - заборгованість за кредитом (тіло); 15,61 грн. - заборгованість за процентами; 23 720,55 грн. - заборгованість за комісією.

По заяві № 501 від 27.02.2019, станом на 28.07.2025 заборгованість боржника за кредитним договором склала 27 468,40 грн, з яких: 16 282,83 грн. - заборгованість за кредитом (тіло); 6,6 грн. - заборгованість за процентами; 11 178,97 грн. - заборгованість за комісією.

Отже, кредитор нарахував 23 720,55 + 11 178,97 = 34 899,52 грн. комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

Боржник вважає такі нарахування незаконними виходячи з наступного.

Відповідно до наданих заяв №901 від 13.02.2020 та 501 від 27.02.2019 вбачається, що п. 4 кредитного Договору - "передбачається комісія за обслуговування кредитної заборгованості" в розмірі 3,99 %.

Як вбачається, кредитором встановлено щомісячну плату за послуги банку, в тому числі і які за законом повинні надаватись безоплатно, тому положення кредитного договору, щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними.

Зокрема, в кредитному договорі (заявах №901 від 13.02.2020 та 501 від 27.02.2019) не зазначено конкретного переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговуванням кредиту, що надаються відповідачці та за які банком встановлена щомісячна комісія, також АТ"ПУМБ", не надано доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору.

З посиланням на положення ЗУ "Про споживче кредитування", ЗУ "Про захист прав споживачів" та судову практику, боржник зазначає, що умови кредитного договору, якими встановлено щомісячну комісію за обслуговування кредитної заборгованості без визначення конкретного переліку послуг, є нікчемними, оскільки суперечать ЗУ "Про споживче кредитування", а тому в цій частині кредиторські вимоги не підлягають до задоволення.

Також, кредитор зазначає, що "... ДКБО відповідно до ст.6 ЗУ "Про фінансові послуги та державне регулювання фінансових послуг" та ч.2 ст.29 ЗУ "Про платіжні послуги" є публічною частиною договору, до якої приєднався боржник, підписавши Заяву про приєднання до ДКБО, яка є індивідуальною частиною договору.".

Проте, позичальник не ознайомлювався і не підписував ніяких ДКБО або Умов кредитування.

До заяви кредитора не додано взагалі Умов кредитування (ДКБО) як документу чи додатку.

З посиланням на судову практику, боржник зазначає, що за відсутності доказу підписання відповідних Умов (ДКБО), не може бути достатньої підстави для покладення на позичальника обов`язків, які передбачені цими документами, в тому нарахування процентів та інших платежів.

Отже, відсутні підстави вважати, що позичальник підписав та погодив ДКБО (Умови кредитування), тобто інші умови кредитного договору ніж ті які безпосередньо викладені в паперовому варіанті Заяві (заява №901 від 13.02.2020 та 501 від 27.02.2019).

Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми.

Щодо кредиту по договору № 901 від 18.06.2019, боржник зазначає, що в підтвердження даного кредиту кредитором надано лише власний розрахунок заборгованості, проте, доказів щодо отримання кредитних коштів по даному кредиту не надано.

Однак, сам розрахунок заборгованості не може вважатися доказом видачі коштів та існування заборгованості.

Крім того, за даними ТОВ "УБКІ" (витяг з кредитної історії) по даному договору відсутня заборгованість, та відсутні дані що по ньому видавалися кошти.

Отже, боржник визнає такі вимоги кредитора АТ "Перший Український Міжнародний Банк":

за договором № 901 від 13.02.2020: 28 149,23 грн. - заборгованість за кредитом (тіло); 15,61 грн. - заборгованість за процентами;

за договором № 501 від 27.02.2019: 16 282,83 грн. - заборгованість за кредитом (тіло); 6,60 грн. - заборгованість за процентами.

Всього: 44 454,27 грн.

В решті вимоги кредитора не визнаються та заперечуються.

Арбітражний керуючий у повідомленні про результати розгляду вимог кредитора АТ "Перший Український Міжнародний Банк", підтримав позицію боржника в межах наданого ним відзиву, щодо часткового заперечення заявлених кредитором грошових вимог із наведених у відзиві підстав.

Враховуючи викладене арбітражний керуючий не має заперечень щодо заявлених АТ "Перший Український Міжнародний Банк" грошових вимог до фізичної особи ОСОБА_1 такому рахунку: 44 454,27 грн. вимоги, що не забезпечені майном боржника - друга черга задоволення вимог кредиторів; 4 844,80 грн. відшкодування судового збору - відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів.

АТ "Перший Український Міжнародний Банк" у додаткових поясненнях зазначає, що у доповнення до наведеного обґрунтування у заяві з грошовими вимогами до боржника в частині заяви № 901 від 18.06.2019 на яку встановлений кредитний ліміт у сумі 30 000 грн. повідомляю наступне:

Порядок встановлення кредитного ліміту без зарахування коштів на відкритий поточний рахунок в національній валюті врегульовано Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у редакції від 06.04.2018 (копія додається), чинній на дату підписання заяви (надалі - ДКБО).

АТ "ПУМБ" відповідно до ст. 641 Цивільного кодексу України оголошує публічну пропозицію на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі - "Публічна пропозиція") з метою надання банківських послуг, умови і порядок надання яких визначені у даній Публічній пропозиції. Ця Публічна пропозиція розміщена на сайті ПАТ "ПУМБ": pumb.ua (надалі - "Сайт Банку"), набирає чинності з дати, визначеної на її першій сторінці, та є чинною до дати розміщення (оприлюднення) на Сайті Банку заяви про її відкликання в цілому чи в частині або внесення змін до Публічної пропозиції.

АТ "ПУМБ", діючи на підставі ст.ст. 641 та 644 Цивільного кодексу України, звертається з цією Публічною пропозицією надання послуг фізичним особам у передбаченому порядку та на обумовлених умовах, із застосуванням встановлених ПАТ "ПУМБ" Тарифів, які оприлюднені на Сайті Банку та/або розміщені у доступних для клієнтів місцях надання Банком послуг.

Акцептування цієї Публічної пропозиції (приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб) здійснюється фізичними особами у місцях надання Банком послуг на підставі ст. 634 Цивільного кодексу України шляхом оформлення Заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб за умови подання документів і відомостей, необхідних для з`ясування особи, суті діяльності та фінансового стану. Приєднання фізичних осіб до Договору відбувається в цілому, Клієнт не може запропонувати Банку свої умови Договору. (Вступна частина ДКБО)

Розділом 4 ДКБО врегульовано порядок встановлення кредитного ліміту на поточний рахунок клієнта:

Умови кредитування за Овердрафтом, а саме: розміри Кредитних лімітів, процентні ставки за користування кредитними коштами за Овердрафтом і комісії по Овердрафту, а також орієнтовний графік платежів, обчислення загальної вартості та реальної річної процентної ставки за користування Овердрафтом, виходячи з орієнтовної суми використання Клієнтом Кредитного ліміту , визначені в "Умовах надання та обслуговування "Автоматичного овердрафту з фіксованою сумою" та "Автоматичного овердрафту" (Додаток №2 до Договору), якщо Сторони не домовились про інші розміри Кредитного ліміту, процентної ставки за користування кредитними коштами і комісії по Овердрафту шляхом визначення їх розміру у відповідній Заяві на приєднання до Договору (п. 4.1.2. ДКБО).

Форма кредитування: встановлення на Картковий рахунок Кредитного ліміту, в рамках якого надається Овердрафт (Додаток 2).

Відповідно до п. 4.1.5., при визначенні розміру Кредитного ліміту згідно "Умов надання та обслуговування "Автоматичного овердрафту з фіксованою сумою" та "Автоматичного овердрафту" (Додаток №2 до цього Договору), Банк керується внутрішніми нормативними документами Банку та чинним законодавством України. Клієнту може бути встановлено лише один ліміт Овердрафту на умовах надання "Автоматичного овердрафту" або "Автоматичного овердрафту з фіксованою сумою" на розсуд Банку. Розмір Кредитного ліміту, встановлений Банком, повідомляється Клієнту шляхом надсилання йому SMS - повідомлення на Номер мобільного телефону Клієнта. У разі незгоди Клієнта із встановленим Банком розміром Кредитного ліміту, Клієнт протягом 30 (тридцяти) календарних днів повинен звернутися у відділення Банку, в якому була оформлена Заява на приєднання до Договору та особисто подати відповідну письмову заяву. У випадку, якщо Клієнт протягом вказаного строку не заявив про свою незгоду з розміром встановленого Банком Кредитного ліміту та/або здійснив першу Платіжну операцію та скористався Кредитним лімітом після отримання вказаного 8М8-повідомлення Банку, згода Клієнта з умовами надання Овердрафту вважається підтвердженою.

Клієнт з 2019р. користувався встановленим Банком кредитним лімітом. Жодних заперечень, щодо встановленого ліміту, до Банку не висловив.

Заперечення вже з`явилися після відкриття процедури неплатоспроможності аж у 2025 році.

З врахуванням встановлених обставин, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, Закону України "Про міжнародне приватне право", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

За змістом ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частина 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) передбачає, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 113 КУзПБ, провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

За змістом ст. 1 КУзПБ, грошове зобов`язання (борг) - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування.

Кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Частина 1 ст. 122 КУзПБ передбачає, що подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Згідно ч. 1 ст. 45 КУзПБ, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Як вказувалось вище, 01.08.2025 року оприлюднено оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 та встановлено строк подання заяв кредиторів з вимогами до боржника: протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Відповідно до матеріалів справи, заява АТ "Перший Український Міжнародний Банк" № 44.2.2.455 від 29.08.2025 року (вх. № 01-36/1047/25) про визнання грошових вимог до боржника у справі № 902/841/25, надійшла до суду 29.08.2025 року (сформована в системі "Електронний суд" 29.08.2025 року), тобто у межах визначеного ч. 1 ст. 45 КУзПБ строку на подання заяв з грошовими вимогами до боржника.

Частиною 4 ст. 236 ГПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За змістом постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 31.07.2024 року у cправі № 910/1246/21, заявник сам визначає докази, які, на його думку, підтверджують заявлені вимоги; проте, обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, який здійснює розгляд справи про банкрутство. Під час розгляду заявлених грошових вимог суд користується правами та повноваженнями, наданими йому процесуальним законом; суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора (постанова від 26.02.2019 у справі № 908/710/18);

- на стадії звернення кредиторів з вимогами до боржника та розгляду зазначених вимог судом принципи змагальності та диспозитивності у справі про банкрутство проявляються у наданні заявником відповідних документів на підтвердження своїх кредиторських вимог та заперечень боржника та інших кредиторів проти них (постанова від 23.04.2019 у справі №910/21939/15);

- покладення обов`язку доказування обґрунтованості відповідними доказами своїх вимог до боржника саме на кредитора не позбавляє його права на власний розсуд подавати суду ті чи інші докази, що дозволяє суду застосовувати принцип диспозитивності господарського судочинства та приймати рішення про визнання чи відмову у визнанні вимог кредитора, виходячи з тієї сукупності доказів, яка надана кредитором-заявником грошових вимог. Законодавцем у справах про банкрутство обов`язок доказування обґрунтованості вимог кредитора певними доказами покладено на заявника грошових вимог, а предметом спору в даному випадку є вирішення питання про належне документальне підтвердження цих вимог кредитором-заявником. У випадку ненадання заявником-кредитором сукупності необхідних документів на обґрунтування своїх вимог, суд у справі про банкрутство відмовляє у визнанні таких вимог та включенні їх до реєстру вимог кредиторів. Надані кредитором докази мають відповідати засадам належності (стаття 76 ГПК України), допустимості (стаття 77 ГПК України), достовірності (стаття 78 ГПК України) та вірогідності (стаття 79 ГПК України). Комплексне дослідження доказів на предмет їх відповідності законодавчо встановленим вимогам є сутністю суддівського розсуду на стадії встановлення обсягу кредиторських вимог у справі про банкрутство. У випадку ненадання заявником-кредитором сукупності необхідних документів на обґрунтування своїх вимог, суд у справі про банкрутство відмовляє у визнанні таких вимог та включенні їх до реєстру вимог кредиторів (постанова від 27.08.2020 у справі № 911/2498/18, від 01.03.2023 у справі №902/221/22);

- розглядаючи кредиторські вимоги, суд в силу норм статей 45 - 47 КУзПБ має належним чином дослідити сукупність поданих заявником доказів (договори, накладні, акти, судові рішення, якими вирішено відповідний спір тощо), перевірити їх, надати оцінку наявним у них невідповідностям (за їх наявності), та аргументам, запереченням щодо цих вимог з урахуванням чого з`ясувати чи є відповідні докази підставою для виникнення у боржника грошового зобов`язання (постанова від 21.10.2021 у справі № 913/479/18).

- використання формального підходу при розгляді заяви з кредиторськими вимогами та визнання кредиторських вимог без надання правового аналізу поданій заяві з кредиторськими вимогами, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог створює загрозу визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника. Наведене порушує права кредиторів у справі про банкрутство з обґрунтованими грошовими вимогами. Для унеможливлення загрози визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника, суду слід розглядати заяви з кредиторськими вимогами з застосуванням засад змагальності сторін у справі про банкрутство у поєднанні з детальною перевіркою підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, розміру та моменту виникнення. У разі виникнення обґрунтованих сумнівів сторін у справі про банкрутство щодо обґрунтованості кредиторських вимог, на заявника кредиторських вимог покладається обов`язок підвищеного стандарту доказування задля забезпечення перевірки господарським судом підстав виникнення таких грошових вимог, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог (постанова від 07.08.2019 у справі № 922/1014/18).

Розглядаючи кредиторські вимоги, суд має належним чином дослідити сукупність поданих заявником доказів (договори, накладні, акти, судові рішення, якими вирішено відповідний спір тощо), перевірити їх, надати оцінку наявним у них невідповідностям (за їх наявності), та аргументам, запереченням щодо цих вимог з урахуванням чого з`ясувати чи є відповідні докази підставою для виникнення у боржника грошового зобов`язання (див.висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 10.02.2020 у справі №909/146/19, від 27.02.2020 у справі № 918/99/19, від 29.03.2021 у справі № 913/479/18, постанова Верховного Суду у складі суддів палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 15.03.2023 у справі № 904/10560/17).

У справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору (постанови Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17).

Як вбачається з наявних матеріалів справи, 27.02.2019 року між АТ "Перший Український Міжнародний Банк" (Банк) та ОСОБА_1 (Клієнт) підписано заяву № 501 від 27.02.2019 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

За змістом заяви, Клієнт підписанням цієї Заяви беззастережно підтверджує, що приймає Публічну пропозицію АТ "ПУМБ" на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі за текстом - ДКБО), яка розмішена на сайті АТ "ПУМБ": pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через Дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у Банку), а при обранні послуги з укладення Договору страхування, підписанням цієї Заяви підтверджує свою згоду на укладення Договору страхування на зазначених нижче умовах.

Споживчий кредит надається у сумі 40 000,00 грн. на загальні споживчі цілі, строком на 24 місяців, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості - у розмірі 3,99%; розмір процентів за користування кредитом у розмірі 0,01% річних.

На виконання умов договору, Банк надав Клієнту грошові кошти в розмірі 40 000,00 грн, що підтверджується меморіальним ордером № TR.33920570.35897.8810 від 27.02.2019 та випискою по рахунку.

Боржник, умови вказаного кредитного договору виконав частково, в зв`язку з чим заборгував перед Банком 16 282,83 грн.

Також, Банком нараховано до визнання:

відсотки за кредитним договором в розмірі 6,60 грн. за період з 27.02.2019 року по 28.07.2025 року;

комісію за період з 27.03.2019 року по 28.09.2021 року в розмірі 11 178,97 грн.

13.02.2020 року між АТ "Перший Український Міжнародний Банк" (Банк) та ОСОБА_1 (Клієнт) підписано заяву № 901 від 13.02.2020 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

За змістом заяви, споживчий кредит надається у сумі 41 000,00 грн. на загальні споживчі цілі, строком на 36 місяців, комісія за обслуговування кредитної заборгованості становить у розмірі 3,99%; проценти за користування кредитом у розмірі 0,01% річних.

На виконання умов договору, Банк надав Клієнту грошові кошти в розмірі 41 000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № TR. 40947110.32515.8810 від 13.02.2020 року.

Боржник, умови вказаного кредитного договору виконав частково, в зв`язку з чим заборгував перед Банком 28 149,23 грн.

Також, Банком нараховано до визнання:

відсотки за кредитним договором в розмірі 15,61 грн. за період з 13.02.2020 року по 28.07.2025 року;

комісію за період з 13.02.2020 року по 28.09.2021 року в розмірі23 720,55 грн.

18.06.2019 року між АТ "Перший Український Міжнародний Банк" (Банк) та ОСОБА_1 (Клієнт) укладено кредитний договір шляхом підписання заяви № 901 від 18.06.2019 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

За змістом заяви, Клієнт підписанням цієї Заяви беззастережно підтверджує, що приймає Публічну пропозицію АТ "ПУМБ" на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі за текстом - ДКБО), яка розміщена на сайті АТ "ПУМБ": pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через Дистанційні канапи обслуговування (за наявності технічної можливості у Банку), а при обранні послуги з укладення Договору страхування, підписанням цієї Заяви підтверджує свою згоду на укладення Договору страхування на зазначених нижче умовах.

Клієнт просить відкрити на його ім`я поточний рахунок № НОМЕР_2 у гривнях та надати Кредитну картку.

№ Кредитної картки миттєвого випуску (не персоніфікованої) НОМЕР_3 Тип персоніфікованої Кредитної картки:

Клієнт просить Банк встановити на його поточний рахунок у гривнях, відкритий за цією Заявою Кредитний ліміт у сумі 30 000 грн. (Тридцять тисяч гривень 00 копійок)

Розрахунковий день 30 число місяця. Платіжна дата 30 число місяця. Строк дії Кредитного ліміту, процентна ставка за користування Кредитним лімітом, розмір Мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування Кредитної картки встановлюються відповідно до умов ДКБО в залежності від типу Кредитної картки. Підписанням Заяви підтверджує, що ним отримана у непошкодженому стані платіжна картка і ПІН, а також що з правилами користування платіжною карткою ознайомлений(а) та зобов`язуюсь їх дотримуватись. Реальна річна процентна ставка складає 47,88 %.

Кредитор зазначає про наявність заборгованості боржника за вказаним договором в розмірі 47 966,45 грн, з яких: заборгованість за сумою кредиту 29 989,29 грн.; заборгованість за процентами - 17 977,16 грн. за період з 30.06.2019 року по 30.08.2021 року.

При цьому, на підтвердження надання боржнику кредитних коштів за договором № 901 від 18.06.2019 року кредитором надано виписку по рахунку та розрахунок заборгованості.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (статті 11, 626 ЦК України), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до договору (стаття 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (стаття 525 ЦК України).

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Так, як встановлено судом, в зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитними договорами № 501 від 27.02.2019 року та № 901 від 13.02.2020 року, у ОСОБА_1 утворилась заборгованість перед кредитором зі сплати тіла кредиту та відсотків:

за договором № 901 від 13.02.2020 року: 28 149,23 грн. - заборгованість за кредитом (тіло) та 15,61 грн. - заборгованість за процентами;

за договором № 501 від 27.02.2019 року: 16 282,83 грн. - заборгованість за кредитом (тіло); 6,60 грн. - заборгованість за процентами.

Всього, за вказаними договорами 44 454,27 грн.

Судом встановлено, що станом момент розгляду поданої кредиторської заяви, доказів щодо погашення Боржником заборгованості перед АТ "Перший Український Міжнародний Банк" щодо сплати тіла кредиту та відсотків в загальній сумі 44 454,27 грн не надано.

З огляду на наведене, кредиторські вимоги в розмірі 44 454,27 грн. за кредитними договорами № 501 від 27.02.2019 року та № 901 від 13.02.2020 року, підлягають визнанню, як такі, що відповідають умовам договорів, положенням чинного законодавства та підтверджені відповідними доказами.

Щодо нарахування комісії за кредитними договорами № 501 від 27.02.2019 року та № 901 від 13.02.2020 року, суд зауважує наступне.

Так, як зазначено раніше, за умовами вказаних вище договорів, передбачено сплату комісії за обслуговування кредитної заборгованості становить у розмірі 3,99%.

При цьому, заявником пред`явлено до визнання також заборгованість по комісії за кредитними договорами № 501 від 27.02.2019 року та № 901 від 13.02.2020 року, в розмірі 11 178,97 грн. та 23 720,55 грн, відповідно. В загальному в розмірі за вказаними договорами: 34 899,52 грн. комісії.

Так, 10.06.2017 року набув чинності Закон України "Про споживче кредитування", у зв`язку з чим у Законі України "Про захист прав споживачів" текст статті 11 викладено в такій редакції: "Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування".

Положення ч.ч. 1, 2 ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів" з набуттям чинності Закону України "Про споживче кредитування" залишилися незмінними, проте, враховуючи ультраактивну форму дії Закону України "Про захист прав споживачів", визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положень Закону України "Про споживче кредитування".

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про споживче кредитування" загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно положень ч. 2 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України "Про споживче кредитування" безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року №49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168 "Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту".

Відповідно до положень пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно положень додатку 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України "Про споживче кредитування" та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

Закон України "Про споживче кредитування" розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до положень ч.ч. 1,2 ст. 11 Закону України "Про споживче кредитування" після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Згідно положень ч. 5 ст. 12 Закону України "Про споживче кредитування" умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України "Про споживче кредитування" (10.06.2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України "Про споживче кредитування".

Про що зазначено у висновку Верховного Суду у постанові Великої Палати від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21).

У постанові Верховного Суду від 31.08.2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що "у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому, до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України "Про споживче кредитування". Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування".

Відповідно до положень п.п. 1.4. Договору, комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості), база розрахунку, порядок обчислення та сплати): комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості): - нараховується Банком щомісячно, в перший робочий день розрахункового періоду; - розраховується за відповідний розрахунковий період у розмірі 2,5% від наданої Банком суми Кредиту (база розрахунку комісії); - складає суму 5980,00 грн. Комісія сплачується Позичальником щомісячно протягом строку Кредиту за відповідний розрахунковий період, її сума є фіксованою (незмінною) протягом строку Кредиту, крім випадку, зазначеного у п. 5.5 цієї Заяви - договору.

Однак, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості встановлено без уточнення переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позичальнику та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування).

Таким чином, вказані умови договору не містять розмежування платних та безоплатних послуг, як і не містять найменування цих послуг, а значить передбачають виключно платні послуги стосовно обслуговування кредиту в тому числі, слід розуміти, і послуги на вимогу споживача не частіше одного разу на місяць повідомляти йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надання виписки з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформації про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншої інформації, що суперечить вимогам частин першої та другої статті 11 Закону України "Про споживче кредитування", за яким надання таких послуг передбачено безоплатно.

Враховуючи наведені вище положення закону, судову практику та те, що боржнику встановлено щомісячну плату за послуги банку без розмежування платних та безоплатних послуг, без зазначення найменування цих послуг та відповідного їх погодження з позичальником, на переконання суду, положення згаданих кредитних договорів щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитними договорами, є нікчемними.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання вимог АТ "Перший Український Міжнародний Банк" до ОСОБА_1 щодо заборгованості по комісії в загальному розмірі 34 899,52 грн. за кредитними договорами № 501 від 27.02.2019 року та № 901 від 13.02.2020 року, з огляду на що, заява АТ "Перший Український Міжнародний Банк" № 44.2.2.455 від 29.08.2025 року (вх. № 01-36/1047/25) про визнання грошових вимог до боржника у справі № 902/841/25, в цій частині задоволенню не підлягає.

Щодо заявлених вимог АТ "Перший Український Міжнародний Банк" в частині визнання 47 966,45 грн, з яких: заборгованість за сумою кредиту 29 989,29 грн.; заборгованість за процентами - 17 977,16 грн. за кредитним договором № 901 від 18.06.2019 року, суд зазначає таке.

Так, як зазначено раніше, 18.06.2019 року між АТ "Перший Український Міжнародний Банк" (Банк) та ОСОБА_1 (Клієнт) укладено кредитний договір шляхом підписання заяви № 901 від 18.06.2019 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

Клієнт просить відкрити на його ім`я поточний рахунок № НОМЕР_2 у гривнях та надати Кредитну картку.

№ Кредитної картки миттєвого випуску (не персоніфікованої) НОМЕР_3 Тип персоніфікованої Кредитної картки:

Клієнт просить Банк встановити на його поточний рахунок у гривнях, відкритий за цією Заявою Кредитний ліміт у сумі 30 000 грн. (Тридцять тисяч гривень 00 копійок)

Розрахунковий день 30 число місяця. Платіжна дата 30 число місяця. Строк дії Кредитного ліміту, процентна ставка за користування Кредитним лімітом, розмір Мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування Кредитної картки встановлюються відповідно до умов ДКБО в залежності від типу Кредитної картки. Підписанням Заяви підтверджує, що ним отримана у непошкодженому стані платіжна картка і ПІН, а також що з правилами користування платіжною карткою ознайомлений(а) та зобов`язуюсь їх дотримуватись. Реальна річна процентна ставка складає 47,88 %.

Кредитор зазначає про наявність заборгованості боржника за вказаним договором в розмірі 47 966,45 грн, з яких: заборгованість за сумою кредиту 29 989,29 грн.; заборгованість за процентами - 17 977,16 грн. за період з 30.06.2019 року по 30.08.2021 року.

При цьому, на підтвердження надання боржнику кредитних коштів за договором № 901 від 18.06.2019 року кредитором надано виписку по рахунку та розрахунок заборгованості.

У постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі №334/3056/15 зроблено висновок, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме: надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.

На доведення розміру наявної заборгованості відповідача, позивачем надано копію укладеного кредитного договору з доданими до нього документами, копію договору факторингу та розрахунок заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року у справі №161/16891-15 про стягнення заборгованості за кредитним договором (провадження № 61-517св18) банк зобов`язаний доводити отримання позичальником грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених Договором, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір за допомогою первинних документів, оформлених відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Верховним Судом у постанові від 17 грудня 2021 року у справі № 278/2177/15-ц зазначено, що згідно з положеннями ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Відповідно до п. 62 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Отже, виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути доказами заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором".

З урахуванням наведеного, доказами, що підтверджують заборгованість за кредитом може слугувати виписка з особового рахунку, на підставі якої складено розрахунок заборгованості з помісячним відображенням внесених платежів та виникненням боргових зобов`язань.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. В той же час, розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку). Такий висновок щодо оцінки односторонніх документів банку кореспондує висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 року у справі №342/180/17 та Верховного Суду України в постанові від 11.03.2015 року № 6-16цс15.

З огляду на викладене, наданий кредитором розрахунок заборгованості не може вважатися беззаперечним доказом надання боржнику грошових коштів та існування заборгованості саме в заявленому кредитором до визнання розмірі.

Водночас, суд зауважує, що в матеріалах справи містяться наступні виписки:

по рахунку боржника № НОМЕР_2 (який фігурує у заяві № 901 від 18.06.2019 ) за період з 22.06.2019 року по 30.08.2021 року, без відображення руху коштів по такому рахунку (а.с. 142-147 т.2);

по рахунку боржника № НОМЕР_4 за період з 30.06.2019 року по 30.08.2021 року, без відображення руху коштів по такому рахунку (а.с. 148 т.2);

виписка за період з 18.06.2019 року по 28.07.2025 року, без відображення номера рахунку, однак із зазначенням відображення руху коштів (а.с. 149-155 т.2);

роздруківка відображення здійснених операцій без зазначення періоду та номера рахунку, по якому такі операції були здійснені.

Відтак, за відсутності первинних документів на підтвердження надання боржнику грошових коштів за кредитним договором № 901 від 18.06.2019 року, враховуючи зміст згаданих вище виписок, без відповідного зазначення номера рахунку згідно кредитного договору, без відображення встановленого кредитного ліміту та руху коштів по рахунку саме за таким кредитним договором, наразі не можливо перевірити правильність здійсненого заявником розрахунку пред`явлених до визнання вимог в частині заборгованості за сумою кредиту та відсотками.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання вимог АТ "Перший Український Міжнародний Банк" до ОСОБА_1 щодо заборгованості за кредитним договором № 901 від 18.06.2019 року в загальному розмірі 47 966,45 грн, з яких: заборгованість за сумою кредиту 29 989,29 грн.; заборгованість за процентами - 17 977,16 грн., з огляду на що, заява АТ "Перший Український Міжнародний Банк" № 44.2.2.455 від 29.08.2025 року (вх. № 01-36/1047/25) про визнання грошових вимог до боржника у справі № 902/841/25, в цій частині задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 6 ст. 45 КУзПБ, вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду.

За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

Ухвала господарського суду набирає законної сили негайно після її оголошення, може бути оскаржена у встановленому цим Кодексом порядку та є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

Згідно ч. ч. 2, 4 ст. 133 КУзПБ, витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність (витрати на оплату судового збору, сплату винагороди і відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним своїх повноважень, оплату послуг спеціалістів для проведення оцінки майнових об`єктів, що підлягають продажу), відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

Вимоги кредиторів, включені до реєстру вимог кредиторів, задовольняються у такій черговості: 1) у першу чергу задовольняються вимоги до боржника щодо виплати заборгованості із заробітної плати працівникам, які перебувають/перебували у трудових відносинах із боржником, сплати аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; 2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) та проводяться розрахунки з іншими кредиторами; 3) у третю чергу сплачуються неустойки (штраф, пеня), внесені до реєстру вимог кредиторів.

Враховуючи викладене та встановлені обставини справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви АТ "Перший Український Міжнародний Банк" № 44.2.2.455 від 29.08.2025 року (вх. № 01-36/1047/25) про визнання грошових вимог до боржника у справі № 902/841/25 та визнання заявлених вимог в розмірі 44 454,27 грн, які підтверджені наданими доказами з віднесенням їх до другої черги задоволення, з мотивів наведених вище.

Крім того, визнанню підлягають вимоги в розмірі 4 844,80 грн - судового збору за подання кредиторської заяви (підлягають відшкодуванню позачергово до задоволення вимог кредиторів).

Керуючись ст.ст. 1, 2, 9 (ч. 4), 45, 113, 133 КУ з процедур банкрутства, ст.ст. 2, 3, 13, 18, 42, 73, 74, 76-79, 86, 232-236, 242, 326 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Задоволити заяву АТ "Перший Український Міжнародний Банк" № 44.2.2.455 від 29.08.2025 року (вх. № 01-36/1047/25) про визнання грошових вимог до боржника у справі № 902/841/25, частково.

2. Визнати грошові вимоги Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" (вул. Андріївська, 4, м. Київ, 04070; ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) в розмірі 44 454,27 грн. (друга черга задоволення); а також 4 844,80 грн - витрат на сплату судового збору за подання кредиторської заяви (підлягають відшкодуванню позачергово до задоволення вимог кредиторів) у справі №902/841/25.

3. В решті заявлених кредиторських вимог відмовити.

4. Арбітражному керуючому Томашуку М.С. внести відповідні кредиторські вимоги до реєстру вимог кредиторів Боржника по справі № 902/841/25.

5. Копію ухвали надіслати до електронних кабінетів ЄСІТС та на електронні адреси: ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; арбітражному керуючому Томашуку М.С. - ІНФОРМАЦІЯ_2 ; АТ "Перший Український Міжнародний Банк" - ; представнику АТ "Перший Український Міжнародний Банк" Терещуку Ю.О. - ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ГУ ДПС у Вінницькій області - .

Згідно ч. 6 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, ухвала господарського суду набирає законної сили негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку та строки встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Тісецький С.С.

Віддрук. прим.:

1 - до справи.