ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року

м. Черкаси

Справа № 925/903/25

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор"

про стягнення 2976444,33 грн.

Представники учасників справи:

Позивач Іщенко Р.П.;

Відповідач не з`явився.

Секретар судового засідання Сидоренко О.А.

Суддя Гладун А.І.

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії учасників справи та суду.

1.1. 30.07.2025 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор".

1.2. Змістом позову є майнова вимога про стягнення 2976444,33 грн, зокрема 2468121,54 грн боргу з орендної плати, 419574,80 грн пені, 88747,99 грн 3% річних.

1.3. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач стверджує, що відповідач неналежно виконав умови договору оренди цілісного майнового комплексу Державного підприємства "Золотоніський лікеро-горілчаний завод" від 25.09.2002 №842 та не сплатив 2468121,54 грн орендної плати, внаслідок чого позивач нарахував відповідачу пеню та 3%річних за прострочення виконання грошового зобов`язання.

1.4. 04.08.2025 суд ухвалив позовну заяву прийняти до розгляду, відкрити провадження у справі№925/903/25. Справу ухвалив розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначив о 09 год. 30 хв. 10.09.2025.

1.5. Ухвалу суду від 04.08.2025 про відкриття провадження у справі суд надіслав позивачу та відповідачу, яку 04.08.2025 доставлено до їх електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (а.с. 50-51).

1.6. 04.09.2025 суд ухвалив призначити підготовче засідання о 10 год. 00 хв. 19.09.2025, повідомив, що підготовче засідання о 09 год. 30 хв. 10.09.2025 не відбудеться.

1.7. 19.09.2025 у підготовче засідання з`явився представник позивача Іщенко Р.П. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився.

1.8. 19.09.2025 суд ухвалив продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів, відкласти розгляд справи у підготовчому засіданні до 11 год. 00хв. 21.10.2025.

1.9. 07.10.2025 позивач подав до суду заяву, у якій збільшив розмір позовних вимог, а саме збільшив суму боргу на 724605,27 грн та суму пені на 238686,10 грн та просив здійснювати подальший розгляд справи з урахуванням збільшеного розміру позовних вимог та стягнути з відповідача на користь позивача 3192726,81 грн боргуз орендної плати, 658260,90 грн пені, 88747,99 грн 3% річних (а.с. 60).

1.10. 07.10.2025 позивач подав до суду заяву, у якій змінив предмет позову, доповнивши його новою вимогою про стягнення 367282,54грн інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання та просив з урахуванням даної заяви та заяви про збільшення розміру позовних вимог стягнути з відповідача на користь позивача 4307018.24 грн, зокрема 3192726,81 грн заборгованості з орендної плати, 658260,90 грн пені, 88747,99 грн 3% річних, 367282,54 грн інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання (а.с.67-68).

1.11. За подання заяв про збільшення розміру позовних вимог та зміни предмету позову позивач подав до суду докази сплати судового збору у розмірі 15966,89 грн на підставі платіжних доручень від 29.09.2025 №464 на суму 11559,50 грн та від 29.09.2025 №465 на суму 4407,39 грн (а.с. 77).

1.12. 21.10.2025 у підготовче засідання з`явився представник позивача Іщенко Р.П. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився.

1.13. Представник позивача Іщенко Р.П. у підготовчому засіданні просив прийняти заяви про збільшення розміру позовних вимог та зміни предмету позову до розгляду та подальший розгляд справи здійснювати з урахуванням вказаних заяв.

1.14. Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

1.15. Згідно з частиною 3 статті 46 Господарського процесуального кодексу України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

1.16. Внаслідок подання заяви про збільшення розміру позовних вимог та про зміну предмету позову не змінився спосіб захисту, обраний при зверненні з позовом до суду.

1.17. Враховуючи, що збільшення розміру позовних вимог та зміна предмету позову є правом позивача, яким він розпоряджається на власний розсуд, 21.10.2025 суд ухвалив прийняти заяви про збільшення розміру позовних вимог та зміну предмету позову до розгляду та здійснювати подальший розгляд з урахуванням вказаних заяв. Суд ухвалив надати відповідачу строк 5 днів для подання до суду письмових пояснень на вказані заяви.

1.18. 21.10.2025 суд ухвалив оголосити перерву в підготовчому засіданні до 11 год. 00 хв. 30.10.2025.

1.19. 29.10.2025 відповідач подав до суду клопотання, у якому просив надати можливість сторонам врегулювати спір мирним шляхом та відкласти розгляд справи орієнтовно на 3 тижні, продовжити строк підготовчого провадження (а.с. 84).

1.20. Правом на подання відзиву на позов та письмових пояснень відповідач не скористався.

1.21. 30.10.2025 у підготовче засідання представники сторін не з`явилися.

1.22. 30.10.2025 суд ухвалив відкласти розгляд справи у підготовчому засіданні до 15 год. 00 хв. 05.11.2025.

1.23. 05.11.2025 у підготовче засідання з`явився представник позивача Іщенко Р.П. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився.

1.24. Представник позивача Іщенко Р.П. у підготовчому засіданні пояснив, що сторонам необхідно 3 тижні для врегулювання спору мирним шляхом, вважав за можливе закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.

1.25. 05.11.2025 суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті о 14 год. 00 хв. 25.11.2025.

1.26. У судове засідання 25.11.2025 з`явився представник позивача Іщенко Р.П. Представник відповідача у судове засідання не з`явився.

1.27. Відповідно до частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

1.28. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (пункт 1 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України).

1.29. Застосовуючи згідно з статтею 3 Господарського процесуального кодексу України, статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини при розгляді справи частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (AlimentariaSanders S.A. v. Spain) від 07.07.1989).

1.30. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі Смірнова проти України).

1.31. Відповідно до частини 1 та 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

1.32. Участь у судовому засіданні є правом учасника судового процесу (п. 2 частини 1 статті 42 Господарського процесуального кодексу України).

1.33. Явка учасників судового провадження в судове засідання судом обов`язковою не визнавалась.

1.34. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи. Учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні.

1.35. Суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача.

1.36. 25.11.2025 суд розпочав розгляд справи по суті.

1.37. Представник позивача Іщенко Р.П. у судовому засіданні просив позов задовольнити повністю з урахуванням заяв про збільшення розміру позовних вимог та зміну предмету позову.

1.38. 25.11.2025 суд ухвалив відкласти ухвалення та проголошення судового рішення у справі до 09 год. 00 хв. 27.11.2025.

1.1. Керуючись частиною 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, 27.11.2025 суд проголосив вступну та резолютивну частини рішення суду у справі №925/903/25. З урахуванням систематичного та тривалого відключення електропостачання у приміщенні Господарського суду Черкаської області повний текст рішення суду складений 11.12.2025.

Вислухавши пояснення учасника справи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази, що містяться у справі, суд

ВСТАНОВИВ:

2. Перелік обставин, які є предметом доказування у справі.

2.1. Предметом позову є майнова вимога позивача до відповідача про стягнення заборгованості з орендної плати, пені, 3% річних, інфляційних втрат.

2.2. Підставами позову є обставини, якими позивач доводить виникнення між сторонами зобов`язання на підставі договору оренди; неналежне виконання відповідачем зобов`язання зі сплати орендної плати.

2.3. Відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

2.4. Предметом доказування у даній справі є виникнення між сторонами майново-господарського зобов`язання на підставі договору оренди; строк дії договору оренди; розмір невиконаного грошового зобов`язання відповідача зі сплати орендної плати; розмір та підстави нарахування пені, 3% річних, інфляційних втрат за неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором; порушення суб`єктивного права, за захистом якого позивач звернувся до суду.

3. Перелік доказів, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

3.1. На підтвердження обставин, які є предметом доказування, позивач подав письмові докази, дослідивши які, суд встановив:

3.1.1. 25.09.2002 Фонд державного майна України (орендодавець) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" (орендар) уклали договір оренди цілісного майнового комплексу Державного підприємства "Золотоніський лікеро-горілчаний завод" №842, згідно з пунктом 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне володіння та користування цілісний майновий комплекс Державного підприємства "Золотоніський лікеро-горілчаний завод", яке припиняє свою діяльність і реорганізується шляхом приєднання до майна орендаря (а.с. 10-12).

Відповідно до умов договору сторони домовилися:

п. 3.1 - договору орендна плата визначена відповідно до Методики розрахунку орендної плати, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04 жовтня 1995 року №786 із змінами та доповненнями і становить без ПДВ за перший місяць оренди (вересень 2002 року) 20632 грн;

п. 10.1 цей договір укладено строком на 5 років, що діє з 25 вересня 2002 року до 25 вересня 2007 року (включно).

3.1.2. На виконання договору 25.09.2002 Фонд державного майна України (орендодавець) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" (орендар) склали та підписали акт приймання-передачі в оренду майна Державного підприємства "Золотоніський лікеро-горілчаний завод", згідно якого орендодавець передає, а орендар приймає відповідно до умов договору оренди цілісний майновий комплекс Державного підприємства "Золотоніський лікеро-горілчаний завод", а саме: основні фонди; незавершене будівництво; кошти для погашення кредиторської заборгованості державного підприємства; виробничі запаси, готову продукцію і товари (а.с. 13).

3.1.3. Вартість майна Державного підприємства "Золотоніський лікеро-горілчаний завод" визначена актом оцінки вартості цілісного майнового комплексу від 24.09.2002 (а.с. 13 на звороті 14).

3.1.4. Сторони уклали додаткові угоди від 23.10.2007 №613, 08.05.2012 №181, 16.07.2012 №286, від 25.09.2012 №424, від 25.12.2012 №599 до договору оренди цілісного майнового комплексу, що належить до державної власності від 25.09.2002 №842, якими продовжували строк дії договору оренди до 25.09.2012, до 25.09.2017 та змінювали розмір орендної плати за базовий місяць розрахунку (а.с. 25-34).

3.1.5. 01.09.2017 сторони уклали договір про внесення змін №258 до договору оренди від 25.09.2002 №842, згідно з пунктом 1 якого орендодавцем з дати набрання чинності даним договором про внесення змін до договору оренди є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Черкаській області (а.с. 15-16).

3.1.6. Регіональне відділення Фонду державного майна України по Черкаській області (орендодавець) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" (орендар) уклали договори про внесення змін до договору оренди цілісного майнового комплексу Державного підприємства "Золотоніський лікеро-горілчаний завод" від 25.09.2002 №842, зокрема:

- від 23.10.2017 №1, яким виклали пункту 10.1 договору у новій редакції: "10.1 Цей договір укладено строком на 5 років, що діє з 25 вересня 2017 року по 24 вересня 2022 року включно" (а.с. 24);

- від 22.02.2018 №2, у якому внесли зміни до договору оренди в частині зміни вартості орендованого майна та розміру орендної плати, а також виклали додаток №1 до договору Розрахунок орендної плати за базовий місяць оренди державного майна у новій редакції (а.с. 22-23).

3.1.7. 19.12.2019 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях (правонаступник Регіонального відділення Фонду державного майна України по Черкаській області) (орендодавець) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" (орендар) уклали договір про внесення змін №3 до договору оренди цілісного майнового комплексу Державного підприємства "Золотоніський лікеро-горілчаний завод" від 25.09.2002 №842, яким договір оренди виклали у новій редакції (а.с. 18-21).

Відповідно до умов договору сторони домовилися:

п. 1.1 - орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування цілісний майновий комплекс Державного підприємства "Золотоніський лікеро-горілчаний завод", місцезнаходження якого: вул. Січова, 22, м. Золотоноша, Черкаська область. Склад і вартість підприємства визначено відповідно до акта оцінки, протоколу про результати інвентаризації та передавального балансу підприємства,складених станом на 31 серпня2017 року. Вартість підприємства за актом оцінки становить 1064418,54 грн;

п. 3.1 - орендна плата, визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04 жовтня 1995 року №786, зі змінами, та становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку січень 2018 року 235002,07 грн.

Розмір орендної плати за лютий 2018 року встановлюється шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за лютий 2018 року;

п. 3.2 - орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції розміщується на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики;

п. 3.3 - орендну плату у повному обсязі орендар перераховує до державного бюджету щомісяця не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним;

п.3.5 орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до державного бюджету з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожен день прострочення перерахування орендної плати;

п. 10.1 цей договір укладено строком на 5 років, що діє з 25 вересня 2017 року до 24 вересня 2022 року (включно).

3.1.8. 01.06.2022 позивач надіслав відповідачу лист №50-12.01-1034, у якому повідомив про проведення нарахування орендної плати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 №634 "Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану" та надіслав розрахунок орендної плати за договором за лютий березень 2022 року (а.с. 38 і 38 на звороті).

3.1.9. 01.05.2023 позивач надіслав відповідачу лист №50-12.01-1034, у якому просив сплатити 16732,33 грн пені за несвоєчасну сплачену орендну плату (а.с. 39).

3.1.10. 01.08.2024 позивач надіслав відповідачу лист №50-10.01-2024, у якому просив застрахувати орендоване майно та надати відповідний договір, просив відповідача сплатити до державного бюджету заборгованість зі сплати орендної плати у розмірі 912836,24 грн та пені у розмірі 45260,25 грн протягом 15 робочих днів з дати отримання даного листа, попередив, що у разі несплати заборгованості договір оренди буде достроково розірваний на підставі пункту 10.8 договору (а.с. 35).

3.1.11. 21.08.2024 позивач надіслав відповідачу лист №50-10.01-2161, у якому вказав, що станом на 22.08.2024 відповідач не сплатив заборгованість з орендної плати до Державного бюджету 1230629,74 грн, 61458,26 грн пені, а також не подав договір страхування орендованого цілісного майнового комплексу, запропонував достроково припинити договір оренди, повернути орендоване майно та сплатити заборгованість (а.с. 36-37).

3.1.12. За розрахунком позивача станом на 01.10.2025 заборгованість відповідача перед позивачем з орендної плати за період з 19.12.2024 до 01.10.2025 становить 3192726,81 грн (341325,66 грн за грудень 2024 року, 345421,57 грн за січень 2025 року, 348184,94 грн за лютий 2025 року, 353407,71 грн за березень 2025 року, 355881,56 грн за квітень 2025 року, 360508,02 грн за травень 2025 року, 363392,08 грн за червень 2025 року, 362665,30 грн за липень 2025 року, 361939,97 грн за серпень 2025 року), розмір пені за період з 19.12.2024 до 01.10.2025 становить 658260,90 грн, розмір 3% річних становить 88747,99 грн за період з 16.01.2025 до 23.07.2025, розмір інфляційних втрат становить 367282,54 грн за період з 16.05.2024 до 31.08.2025 (а.с. 40-41, 63-64, 71).

3.2. Відповідач доказів на спростування доводів позивача не подав.

3.3. Відповідно до частини першої та другої статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

3.4. Відповідно до частини 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

3.5. На підставі поданих позивачем доказів, можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Подані позивачем докази суд визнає належними.

3.6. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України "Допустимість доказів").

3.7. На підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує підстави позову, позивач подав письмові докази, які є належним засобом доказування обставин, що є предметом доказування у справі. Суд не встановив, що докази подані позивачем отримані з порушенням закону. Докази подані позивачем суд визнає допустимими.

3.8. Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи

3.9. Подані позивачем докази, на переконання суду, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Докази, подані позивачем, суд визнає достовірними.

3.10. Відповідно до статті 129 Конституції України та статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

3.11. Зміст принципу змагальності господарського судочинства наведений у статтях 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України, відповідно норм яких судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

3.12. Сумніву у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів у суду не виникло.

4. Висновок суду про те, яка обставина, що є предметом доказування у справі, визнається судом встановленою або спростованою з огляду на більшу вірогідність відповідних доказів. Мотиви визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

4.1. Відповідно до частин 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

4.2. Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були. Тобто обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

4.3. З огляду на відсутність у справі доказів, які б водночас доводили та спростовували одні й ті ж обставини, суд не наводить у рішенні суду мотивів визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

4.4. Відповідно до частини 1-3 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

4.5. Враховуючи належність, допустимість та достовірність доказів, поданих позивачем, суд, оцінивши зібрані у справі докази в цілому та кожен доказ окремо, визнає доведеними обставини, на які позивач посилаються як на підставу своїх вимог, та визнає встановленими наступні обставини:

4.5.1. між сторонами виникло майново-господарське зобов`язання на підставі договору оренди;

4.5.2. позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування цілісний майновий комплекс Державного підприємства "Золотоніський лікеро-горілчаний завод";

4.5.3. за користування майном у відповідача виникло зобов`язання зі сплати орендної плати за період грудень 2024 року до серпня 2025 року;

4.5.4. відповідач зобов`язання зі сплати орендної плати не виконав;

4.5.5. розмір невиконаного грошового зобов`язання відповідача становить 3192726,81 грн;

4.5.6. прострочення виконання грошового зобов`язання настало з 16.05.2024;

4.5.7. за прострочення виконання грошового зобов`язання у позивач нарахував відповідачу 658260,90 грн пені, 88747,99 грн 3% річних, 367282,54 грн інфляційних втрат.

5. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Норми права, на які посилалися учасники справи, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування.

5.1. Відповідно до частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

5.2. Зобов`язання, що виникли між сторонами за своїм правовим змістом опосередковують відносини оренди.

5.3. Згідно із статтею 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

5.4. Згідно з частиною 1 статті 762 Цивільного кодексу України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

5.5. Згідно із статтями 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

5.6. Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

5.7. Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

5.8. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (п. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

5.9. Відповідно до частини 1 статті 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

5.10. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення (частини 2 статті 785 Цивільного кодексу України).

5.11. Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

5.12. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права (статті 625 ЦК України), викладені в постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.06.2020 у справі №905/21/19, Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29.07.2019 у справі №756/3966/17, Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 у справі №643/21744/19, від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17, від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі №922/3412/17.

5.13. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

5.14. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

5.15. Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

5.16. Відповідно до частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема примусове виконання обов`язку в натурі.

6. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Висновок суду про порушення, не визнання або оспорення права чи інтересу, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку. Висновки суду щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

6.1. Передумовою спору є виникнення між сторонами майново-господарського зобов`язання на підставі договору оренди цілісного майнового комплексу.

6.2. Причиною виникнення спору є неналежне виконання відповідачем зобов`язання зі сплати за користування майном.

6.3. Правовідносини між учасниками справи є приватноправовими, врегульовані нормами цивільного права.

6.4. На підставі встановлених обставин у справі суд дійшов висновку про виникнення між сторонами майново-господарського зобов`язання на підставі договору оренди майна.

6.5. За договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності.

6.6. Позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування цілісний майновий комплекс Державного підприємства "Золотоніський лікеро-горілчаний завод".

6.7. За користування майном у відповідача виникло зобов`язання зі сплати орендної плати за період грудень 2024 року до серпня 2025 року.

6.8. Згідно з пунктом п. 3.3 договору орендну плату у повному обсязі орендар перераховує до державного бюджету щомісяця не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним.

6.9. Відповідач зобов`язання зі сплати орендної плати не виконав;

6.10. Розмір невиконаного грошового зобов`язання відповідача зі сплати орендної плати станом на 01.10.2025 становить 3192726,81 грн (341325,66 грн за грудень 2024 року, 345421,57 грн за січень 2025 року, 348184,94 грн за лютий 2025 року, 353407,71 грн за березень 2025 року, 355881,56 грн за квітень 2025 року, 360508,02 грн за травень 2025 року, 363392,08 грн за червень 2025 року, 362665,30 грн за липень 2025 року, 361939,97 грн за серпень 2025 року) (а.с. 40-41, 63-64).

6.11. Договір є обов`язковий для виконання сторонами.

6.12. Однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність. Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Учасники цивільних відносин при здійсненні своїх прав зобов`язані діяти добросовісно, утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

6.13. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

6.14. Однією із загальних засад цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

6.15. Передумовою для захисту прав та охоронюваних законом інтересів особи є наявність такого права або інтересу та порушення або оспорювання їх іншою особою (іншими особами).

6.16. Невиконання відповідачем свого обов`язку зі сплати орендної плати порушує право позивача на належне виконання зобов`язаною стороною свого обов`язку у зобов`язанні.

6.17. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересу є присудження до примусового виконання обов`язку в натурі.

6.18. Вимогу позивача про стягнення з відповідача 3192726,81 грн за наданні послуги з перевезення вантажу суд визнає обґрунтованою, спосіб захисту обраний позивачем є належний та ефективний та доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову у цій частині.

6.19. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

6.20. За змістом статей 524, 533-535 і 625 Цивільного кодексу України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку.

6.21. Грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.

6.22. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що нарахування інфляційних втрат та трьох процентів річних на суму боргу відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми.

6.23. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) та № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18), від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18 (провадження № 12-105гс19), від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19).

6.24. Передбачений частиною другою статті 625 ЦК України обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми виникає виходячи з наявності самого факту прострочення, який у цій справі розпочався 16.05.2024.

6.25. За розрахунком позивача станом на 01.10.2025 розмір 3% річних становить 88747,99 грн за період з 16.01.2025 до 23.07.2025 (5358,35 грн за період з 16.01.2025 до 15.02.2025 від суми боргу 2288058,44 грн, 4542,53 грн за період з 16.02.2025 до 15.03.2025 від суми боргу 2315686,51 грн, 3777,57 грн за період з 16.03.2025 до 15.04.2025 від суми боргу 2346077,95 грн, 2933,77 грн з 16.04.2025 до 15.05.2025 від суми боргу 2379785,40 грн, 2076,79 грн з 16.05.2025 до 15.06.2025 від суми боргу 2411171,20 грн, 1185,83 грн з 16.06.2025 до 15.07.2025 від суми боргу 2441342,54 грн, 298,68 грн з 16.07.2025 до 23.07.2025 від суми боргу 2468121,54 грн) (а.с. 40-41, 63-64).

6.26. За розрахунком позивача станом на 01.10.2025 розмір інфляційних втрат становить 367282,54 грн за період з 16.05.2024 до 31.08.2025 (51328,05 грн за період з 16.05.2024 до 31.08.2025 від суми боргу 300164,05 грн, 43222,40 грн за період з 16.06.2024 до 31.08.2025 від суми боргу 310952,54 грн, 44173,30 грн за період з 16.07.2024 до 31.08.2025 від суми боргу 317792,50 грн, 44173,30 грн за період з 16.08.2024 до 31.08.2025 від суми боргу 317792,50 грн, 36765,53 грн за період з 16.09.2024 до 31.08.2025 від суми боргу 319700,26 грн, 37317,01 грн за період з 16.10.2024 до 31.08.2025 від суми боргу 324495,76 грн, 24775,25 грн за період з 16.11.2024 до 31.08.2025 від суми боргу 330336,68 грн, 25245,98 грн за період з 16.12.2024 до 31.08.2025 від суми боргу 336613,08 грн, 20479,54 грн за період з 16.01.2025 до 31.08.2025 від суми боргу 341325,66 грн, 13816,86 грн за період з 16.02.2025 до 31.08.2025 від суми боргу 345421,57 грн, 13927,40 грн за період з 16.03.2025 до 31.08.2025 від суми боргу 348184,94 грн, 6007,93 грн за період з 16.04.2025 до 31.08.2025 від суми боргу 353407,71 грн, 6049,99 грн за період з 16.05.2025 до 31.08.2025 від суми боргу 355881,56 грн (а.с. 71).

6.27. Перевіривши розрахунки інфляційних втрат та 3% річних, суд дійшов висновку про їх відповідність періоду нарахування та сумі боргу, а методика нарахування відповідає висновку щодо застосування статті 625 ЦК України, викладеному у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.06.2020 у справі №905/21/19.

6.28. Прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання зі сплати орендної плати порушує право позивача на належне виконання зобов`язання іншою стороною та надає йому право нарахувати та вимагати стягнення суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми.

6.29. Вимогу позивача про стягнення з відповідача 367282,54 грн інфляційних втрат за період з 16.05.2024 до 31.08.2025, 88747,99 грн за період з 16.01.2025 до 23.07.2025 суд визнає обґрунтованою, спосіб захисту обраний позивачем є належний та ефективний та доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову у цій частині.

6.30. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

6.31. Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

6.32. У разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

6.33. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

6.34. Платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін (стаття 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань").

6.35. Відповідно до пункту п. 3.5 договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до державного бюджету з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожен день прострочення перерахування орендної плати.

6.36. За прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання у позивача виникло право на стягнення з відповідача пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, від суми простроченого платежу за кожен день такого прострочення.

6.37. За розрахунком позивача розмір пені за період з 19.12.2024 до 01.10.2025 становить 658260,90 грн (21651,57 грн за період з 19.12.2024 до 31.12.2024 за 13 днів від суми боргу 2257685,32 грн, 25051,03 грн за період з 01.01.2025 до 15.01.2025 за 15 днів від суми боргу 2257685,32 грн, 13540,29 грн за період з 16.01.2025 до 23.01.2025 за 8 днів від суми боргу 2288058,44 грн, 41811,82 грн за період з 24.01.2025 до 15.02.2025 за 23 дні від суми боргу 2288058,44 грн, 34957,35 грн за період 16.02.2025 до 06.03.2025 від суми боргу 2315686,51 грн, 17700,73 грн за період з 07.03.2025 до 15.03.2025 від суми боргу 2315686,51 грн, 61769,95 грн за період з 06.03.2025 до 15.04.2025 від суми боргу 2315686,51 грн, 60635,63 грн за період з 16.04.2025 до 15.05.2025 за 30 днів від суми боргу 2379785,40 грн, 63483,17 грн за період з 16.05.2025 до 15.06.2025 за 31 день від суми боргу 2411171,20 грн, 62204,07 грн за період 16.06.2025 до 15.07.2025 за 30 днів від суми боргу 2441342,54 грн, 16769,70 грн за період з 16.07.2025 до 23.07.2025 за 8 днів від суми боргу 2468121,54 грн, 48212,89 грн за період з 24.07.2025 до 15.08.2025 за 23 дні від суми боргу 2468121,54 грн, 25372,04 грн за період 16.08.2025 до 27.08.2025 за 12 днів від суми боргу 2489461,18 грн, 86956,35 грн за період з 28.08.2025 до 15.09.2025 за 19 днів від суми боргу 5388636,21 грн, 78144,82 грн за період з 16.09.2025 до 01.10.2025 за 16 днів від суми боргу 5750576,18 грн) (а.с. 40-41, 63-64).

6.38. Перевіривши розрахунок позивача щодо нарахування пені, суд дійшов висновку про його відповідність періоду нарахування та сумі боргу.

6.39. Прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання зі сплати орендної плати порушує право позивача на належне виконання зобов`язання іншою стороною та надає йому право нарахувати та вимагати стягнення пені від простроченої суми за весь час прострочення.

6.40. Заяви про зменшення розміру пені відповідач суду не подав.

6.41. Сплата неустойки є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів.

6.42. Вимогу позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 658260,90 грн за період з 19.12.2024 до 01.10.2025 у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на підставі п. 3.5 договору суд визнає обґрунтованою, спосіб захисту обраний позивачем є належний та ефективний та доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову у цій частині.

7. Розподіл судових витрат.

7.1. Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

7.2. Позивач сплатив судовий збір у розмірі 51684,22 грн, зокрема за подання позовної заяви на підставі платіжних інструкцій від 15.05.2025 №172 на суму 14659,80 грн, від 30.05.2025 №228 на суму 1145,77 грн, від 23.06.2025 №280 на суму 12553,94 грн, від 23.06.2025 №279 на суму 679,65 грн, від 25.07.2025 №339 на суму 6678,17 грн (а. с. 5-7); за подання заяв про збільшення розміру позовних вимог та зміну предмета позову на підставі платіжних інструкцій: від 29.09.2025 №464 на суму 11559,50 грн, від 29.09.2025 №465 на суму 4407,39 грн (а.с. 77).

7.3. Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

7.4. Оскільки позовні вимоги позивача задоволено повністю судовий збір у розмірі 51684,22 грн, сплачений позивачем, суд покладає на відповідача.

Керуючись статтями 14, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях до Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" (ідентифікаційний код 31082518, адреса місцезнаходження: 19702, Черкаська обл., Золотоніський р-н, м. Золотоноша, вул. Січова, 22) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях (ідентифікаційний код 43173325, адреса місцезнаходження: 03039, м. Київ, просп. Голосіївський, 50) 3192726,81 грн (три мільйона сто дев`яносто дві тисячі сімсот двадцять шість гривень 81 копійку) заборгованості, 658260,90 грн (шістсот п`ятдесят вісім тисяч двісті шістдесят гривень 90 копійок) пені, 88747,99 грн (вісімдесят вісім тисяч сімсот сорок сім гривень 99 копійок) 3% річних, 367282,54 грн (триста шістдесят сім тисяч двісті вісімдесят дві гривні 54 копійки) інфляційних втрат, 51684,22 грн (п`ятдесят одну тисячу шістсот вісімдесят чотири гривні 22 копійки) витрат зі сплати судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення суду складене 11.12.2025.

Суддя А.І. Гладун