ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2025 р. Справа№ 910/5055/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Мальченко А.О.

Тищенко А.І.

секретар судового засідання: Ніконенко Ю.А.

за участю представників: згідно з протоколом судового засідання від 04.11.2025,

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства «Гарантований покупець»

на рішення Господарського суду міста Києва від 29.07.2025 (повний текст складено 01.08.2025)

у справі №910/5055/25 (суддя О.В. Гулевець)

за позовом Фермерського господарства Крамар Валентини Олександрівни

до Державного підприємства «Гарантований покупець»

про стягнення 2 105 609, 32 грн, -

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

Фермерське господарство Крамар Валентини Олександрівни (далі, позивач або Фермерське господарство) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Державного підприємства «Гарантований покупець» (далі, відповідач або Державне підприємство) про стягнення заборгованості у розмірі 2 105 609, 32 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за Договором №13432/01 від 31.05.2017 в частині оплати електричної енергії, виробленої продавцем за «зеленим» тарифом.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.07.2025 у справі №910/5055/25 клопотання Державного підприємства «Гарантований покупець» про закриття провадження у справі в частині стягнення основного боргу задоволено.

Провадження у справі за позовом Фермерського господарства Крамар Валентини Олександрівни до Державного підприємства «Гарантований покупець» в частині стягнення основного боргу в розмірі 324 509,50 грн закрито.

В іншій частині позовні вимоги задоволено повністю.

Присуджено до стягнення з Державного підприємства «Гарантований покупець» на користь Фермерського господарства Крамар Валентини Олександрівни заборгованість у розмірі 1 781 099,82 грн та судовий збір у розмірі 21 373,20 грн.

Закриваючи провадження у справі в частині стягнення 324 509,50 грн, суд першої інстанції виходив з того, що після звернення Фермерського господарства з позовом Державне підприємство частково оплатило обсяг відпущеної електричної енергії.

Водночас, задовольняючи позовні вимоги в іншій частині, суд виходив з обґрунтованості та доведеності обставин неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо повної оплати вартості відпущеної електроенергії у період з січня по грудень 2024 року за Договором №13432/01 від 31.05.2017.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із прийнятим судовим рішенням, 21.08.2025 засобами поштового зв`язку Державне підприємство «Гарантований покупець» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 29.07.2025 у справі №910/5055/25 в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у цій частині.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги відповідача зводяться до того, що судом першої інстанції не було взято до уваги наявну заборгованість НЕК «Укренерго» перед Державним підприємством, а також те, що відповідно до пункту 11.4 Порядку №641 обов`язок відповідача щодо оплати 100% вартості електричної енергії виникає після 100% оплати НЕК «Укренерго» послуг перед Державним підприємством.

Також судом не враховано, що позивач має заборгованість перед Гарантованим покупцем у сумі 4 238 133,73 грн за послуги з відшкодування частки вартості небалансу електричної енергії та вартості відхилення, а тому в силу положень абзацу 3 підпункту 13 пункту 1 Постанови НКРЕКП №332 позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 4 238 133,73 грн не підлягають задоволенню, оскільки у Гарантованого покупця були всі правові підстави для зменшення рівня розрахунків з позивачем. Надане регулятором ринку (НКРЕКП) відповідачу право зменшити рівень розрахунків із позивачем фактично є оперативно-господарською санкцією.

Крім того, відповідач наголосив на наявності форс-мажорних обставин, що унеможливлює стягнення з нього основного боргу, 3% річних та інфляційних втрат у судовому порядку.

Узагальнені доводи та заперечення позивача

05.10.2025 від позивача через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому він просить залишити її без задоволення, а оскаржене рішення суду без змін.

Щодо посилань апелянта на ігнорування судом першої інстанції права останнього на зменшення рівня розрахунків із позивачем на суму неоплаченої частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії та вартості відхилення у загальному розмірі 1 781 099,82 грн, яку останній кваліфікує як оперативно-господарську санкцію, позивач у відзиві наголосив на тому, що станом на момент розгляду справи будь-які заяви чи акти зарахування зустрічних вимог від ДП «Гарантований покупець» на адресу позивача не надходили. Отже, підстави для зменшення розміру зобов`язань відповідача перед позивачем на суму 1 781 099,82 грн відсутні. Крім того, абсолютно безпідставним є твердження апелянта щодо правової природи такого права Гарантованого покупця зменшити рівень розрахунків із продавцем за «зеленим» тарифом на суму неоплаченої частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії та вартості відхилення як оперативно-господарської санкції згідно з положеннями статті 235 Господарського кодексу України, оскільки укладений між сторонами Договір (з урахуванням усіх змін) не містить положень щодо можливості застосування до позивача як продавця за «зеленим» тарифом такої оперативно-господарської санкції як: право Гарантованого покупця зменшити рівень розрахунків із продавцем за «зеленим» тарифом на суму неоплаченої частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії та вартості відхилення.

У той же час, питання права Гарантованого покупця зменшити рівень розрахунків із продавцем за «зеленим» тарифом на суму неоплаченої частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії та вартості відхилення є предметом іншого договору, укладеного між сторонами (наявний в матеріалах справи).

Щодо посилання апелянта на наявність заборгованості НЕК «Укренерго» перед Державним підприємством «Гарантований покупець», то позивач зазначив, що зміст абзацу 2 пункту 11.4. Порядку №641 свідчить про те, що строк виконання зобов`язання відповідача перед позивачем зі 100% оплати за поставлену електричну енергію за спірні періоди є таким, що настав. При цьому позивач наголосив, що слід виходити з того, що абзац 2 пункту 11.4 Порядку №641 щодо врахування сум коштів, отриманих гарантованим покупцем від ОСП відповідно до Договору про надання послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел у розумінні частини 1 статті 212 Цивільного кодексу України не є відкладальною обставиною.

Щодо посилань апелянта на форс-мажорні обставини, то у матеріалах справи відсутній сертифікат ТПП, який засвідчує настання форс-мажорних обставин саме для відповідача у справі.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно з витягом із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.08.2025 апеляційну скаргу Державного підприємства «Гарантований покупець» на рішення Господарського суду міста Києва від 29.07.2025 у справі №910/5055/25 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Михальська Ю.Б., судді: Тищенко А.І., Мальченко А.О.

Судом встановлено, що апеляційна скарга була подана скаржником безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.08.2025 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/5055/25; відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.

04.09.2025 матеріали справи №910/5055/25 надійшли до суду апеляційної інстанції та були передані судді-доповідачу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.09.2025 апеляційну скаргу Державного підприємства «Гарантований покупець» на рішення Господарського суду міста Києва від 29.07.2025 у справі №910/5055/25 залишено без руху. Роз`яснено Державному підприємству «Гарантований покупець», що протягом 10 (десяти) днів з дня вручення даної ухвали про залишення апеляційної скарги без руху скаржник має право усунути вказані недоліки, надавши суду апеляційної інстанції докази сплати судового збору у розмірі 40 074,75 грн.

18.09.2025 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від Державного підприємства «Гарантований покупець» надійшла заява про усунення недоліків, до якої долучено платіжну інструкцію №1032 від 15.09.2025 про сплату судового збору у розмірі 40 074,75 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.09.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства «Гарантований покупець» на рішення Господарського суду міста Києва від 29.07.2025 у справі №910/5055/25, апеляційну скаргу призначено до розгляду на 04.11.2025.

У судовому засіданні 04.11.2025 суд оголосив вступну та резолютивну частини постанови.

Явка представників учасників справи

У судове засідання 04.11.2025 з`явились представники позивача та відповідача.

Представник позивача заперечував проти доводів апеляційної скарги відповідача, просив залишити її без задоволення, а оскаржене рішення суду без змін.

Представник відповідача підтримував доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 29.07.2025 у справі №910/5055/25 в частині задоволення позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

Державне підприємство «Гарантований покупець» є суб`єктом господарювання, який на підставі ліцензії на провадження діяльності зі здійснення функцій гарантованого покупця, у відповідності до Закону України «Про ринок електричної енергії» зобов`язаний купувати електричну енергію у виробників, яким встановлено «зелений» тариф, а також у виробників за аукціонною ціною та виконувати інші функції, визначені законодавством.

31.05.2017 між Державним підприємством «Гарантований покупець» та Фермерським господарством Крамар Валентини Олександрівни укладено Договір №13432/01, в редакції Додаткової угоди №1404/01/20 від 06.05.2020, відповідно до умов якого продавець за зеленим тарифом зобов`язується продавати, а Гарантований покупець зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію, вироблену продавцем за зеленим тарифом та здійснювати її оплату відповідно до умов цього договору та законодавства України, у тому числі Порядку купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел, затвердженого постаново НКРЕКП від 26 квітня 2019 року №641 (далі - Порядок), або Порядку продажу та обліку електричної енергії, виробленої споживачами, а також розрахунків за неї, затвердженого постановою НКРЕКП від 13 грудня 2019 року №2804 (надалі - Порядок продажу електричної енергії споживачам).

За цим договором гарантований покупець зобов`язується надавати, а продавець за «зеленим» тарифом зобов`язується отримувати частку відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії гарантованого покупця та здійснювати її оплату відповідно до умов цього договору та законодавства України, у тому числі Порядку або Порядку продажу електричної енергії споживачами (пункт 1.2. Договору в редакції додаткової угоди №372/01/21 від 11.02.2021).

Відповідно до пункту 2.2. Договору в редакції додаткової угоди №1404/01/20 від 11.02.2021, купівля-продаж електричної енергії за цим договором здійснюється за умови членства продавця за «зеленим» тарифом у балансуючій групі гарантованого покупця.

Пунктом 2.3. Договору в редакції додаткової угоди №1404/01/20 від 06.05.2020 визначено, що продавець за «зеленим» тарифом зобов`язується продавати, а Гарантований покупець зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію в точках комерційного обліку електричної енергії генеруючих одиниць продавця за встановленим йому «зеленим» тарифом з урахуванням надбавки до тарифу.

Відповідно до пункту 2.4. Договору в редакції додаткової угоди №1404/01/20 від 06.05.2020 продавець за «зеленим» тарифом продає гарантованому покупцю електричну енергію відповідно до Порядку, якщо продавець є виробником за «зеленим» тарифом, або Порядку продажу електричної енергії споживачами, у разі якщо продавець є споживачем за «зеленим» тарифом, за тарифами, величини яких для кожної генеруючої одиниці за «зеленим» тарифом встановлені Регулятором, у національній валюті України.

Згідно з пунктом 2.5. Договору в редакції додаткової угоди №1404/01/20 від 06.05.2020 вартість електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у продавця за «зеленим» тарифом у розрахунковому місяці, визначається відповідно до глави 10 Порядку на підставі тарифів, встановлених НКРЕКП для кожної генеруючої одиниці.

Відповідно до пункту 3.2. Договору в редакції додаткової угоди №1404/01/20 від 06.05.2020 розрахунок за куплену гарантованим покупцем електроенергію здійснюється грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок продавця за «зеленим» тарифом, з урахуванням ПДВ.

Згідно з пунктом 3.3. Договору в редакції додаткової угоди №1404/01/20 від 11.02.2021 оплата електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у продавців за «зеленим» тарифом у розрахунковому місяці, оплата продавцем за «зеленим» тарифом частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії гарантованого покупця, формування актів купівлі-продажу електричної енергії та актів приймання-передачі частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії гарантованого покупця здійснюються згідно з главою 10 Порядку або главою 6 Порядку продажу електричної енергії споживачами.

Відповідно до пункту 4.1. Договору в редакції додаткової угоди №1404/01/20 від 06.05.2020 продавець за «зеленим» тарифом має право вимагати від гарантованого покупця повну та своєчасну оплату товарної продукції відповідно до глави 3 цього договору.

За умовами пункту 4.5. Договору в редакції додаткової угоди №1404/01/20 від 06.05.2020 гарантований покупець зобов`язаний, зокрема, купувати у виробника за «зеленим» тарифом вироблену електричну енергію, за винятком обсягів електричної енергії, необхідних для власних потреб, а також у повному обсязі здійснювати своєчасні розрахунки за куплену у виробника за «зеленим» тарифом електричну енергію.

На виконання умов Договору в період з січня по грудень 2024 року включно позивач поставив відповідачу електричну енергію на загальну суму 15 553 964,13 грн, що підтверджується підписаним сторонами актами купівлі-продажу електроенергії: від 25.01.2024 на суму 150 643,37 грн; від 31.01.2024 на суму 95 654,20 грн; від 29.02.2024 та Актом коригування від 14.11.2024 до Акту купівлі-продажу електроенергії від 29.02.2024 на суму 567 439,37 грн; від 31.03.2024 на суму 1 048 422,88 грн; від 30.04.2024 на суму 1 527 001,54 грн; від 31.05.2024 на суму 2 215 965,67 грн; від 30.06.2024 та Актом коригування від 18.12.2024 до Акту купівлі - продажу електроенергії від 30.06.2024 на суму 1 950 659,28 грн; від 31.07.2024 на суму 2 457 410,70 грн; від 31.08.2024 на суму 1 989 788,58 грн; від 30.09.2024 на суму 1 626 085,61 грн; від 30.10.2024 на суму 1 263 157,15 грн; від 30.11.2024 на суму 531 626,93 грн; від 31.12.2024 на суму 130 117,85 грн.

Звертаючись до суду з позовом у даній справі, позивач стверджує, що відповідач у порушення взятих на себе зобов`язань заборгованість сплатив частково в розмірі 13 448 354,81, у зв`язку з чим за розрахунком позивача заборгованість відповідача у загальному розмірі становить 2 105 609,32 грн й має бути стягнута з відповідача в судовому порядку.

Під час розгляду справи судом першої інстанції відповідачем було частково погашено суму заборгованості за Договором №13432/01 від 31.05.2017 у розмірі 324 509,50 грн, що підтверджується платіжними інструкціями №474 784 від 25.04.2025, № 475 592 від 25.04.2025, № 480 047 від 19.05.2025, № 483 781 від 09.06.2025, у зв`язку з чим місцевий господарський суд, керуючись положеннями пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, закрив провадження у справі в частині стягнення основного боргу на суму 324 509,50 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції оскаржується відповідачем лише в частині задоволених позовних вимог, а тому в іншій частині (про закриття провадження у справі на суму 324 509,50 грн) судом апеляційної інстанції не переглядається.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення в оскаржуваній частині, дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду в оскаржуваній частині про стягнення 1 781 099,82 грн основного боргу та 21 373,20 грн судового збору підлягає залишенню без змін із таких підстав.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною 1 статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до частини 2 статті 714 Цивільного кодексу України до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Частиною 1 статті 275 Господарського кодексу України визначено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

При цьому нормами спеціального законодавства, зокрема, частиною 2 статті 65 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що гарантований покупець зобов`язаний купувати у суб`єктів господарювання, яким встановлено «зелений» тариф, або у суб`єктів господарювання, які за результатами аукціону набули право на підтримку, всю відпущену електричну енергію, вироблену на об`єктах електроенергетики з альтернативних джерел енергії (а з використанням гідроенергії - вироблену лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), за встановленим їм «зеленим» тарифом, аукціонною ціною з урахуванням надбавки до нього/неї протягом всього строку застосування «зеленого» тарифу або строку дії підтримки, якщо такі суб`єкти господарювання входять до складу балансуючої групи гарантованого покупця. При цьому у кожному розрахунковому періоді (місяці) обсяг відпуску електричної енергії, виробленої на об`єкті електроенергетики з альтернативних джерел енергії (а з використанням гідроенергії - лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), визначається за вирахуванням обсягу витрат електричної енергії на власні потреби в електричній енергії відповідного об`єкта електроенергетики згідно з показниками приладів обліку на власні потреби. Гарантований покупець зобов`язаний купувати електричну енергію, вироблену генеруючими установками споживачів, у тому числі енергетичних кооперативів, встановлена потужність яких не перевищує 150 кВт, за «зеленим» тарифом в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії такими споживачами.

Згідно з частинами 4-5 статті 65 Закону України «Про ринок електричної енергії» гарантований покупець зобов`язаний купувати весь обсяг електричної енергії, відпущеної виробниками, які за результатами аукціону набули право на підтримку, за аукціонною ціною з урахуванням надбавки до неї протягом всього строку надання підтримки, якщо такі виробники входять до складу балансуючої групи гарантованого покупця. Обсяг відпущеної такими виробниками електричної енергії у кожному розрахунковому періоді (місяці) визначається за вирахуванням обсягу витрат електричної енергії на власні потреби в електричній енергії відповідного об`єкта електроенергетики згідно з показниками приладів обліку на власні потреби. Купівля-продаж такої електричної енергії здійснюється на підставі договору купівлі-продажу електричної енергії між гарантованим покупцем та суб`єктом господарювання, який за результатами аукціону набув право на підтримку, що укладається відповідно до частини п`ятої статті 71 цього Закону. Гарантований покупець здійснює оплату електричної енергії, купленої за «зеленим» тарифом та за аукціонною ціною, за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії на об`єктах електроенергетики, що використовують альтернативні джерела енергії (а з використанням гідроенергії - вироблену лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), на підставі даних комерційного обліку, отриманих від адміністратора комерційного обліку, у порядку та строки, визначені відповідними договорами.

Відповідно до частин 6, 7 статті 276 Господарського кодексу України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, між Державним підприємством «Гарантований покупець» та Фермерським господарством Крамар Валентини Олександрівни укладено Договір № 13432/01 та Додаткову угоду № 1404/01/20 від 06.05.2020 до договору, відповідно до умов яких продавець за зеленим тарифом зобов`язується продавати, а Гарантований покупець зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію, вироблену продавцем за зеленим тарифом та здійснювати її оплату відповідно до умов цього договору та законодавства України, у тому числі Порядку купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел, затвердженого постаново НКРЕКП від 26 квітня 2019 року №641 (далі - Порядок), або Порядку продажу та обліку електричної енергії, виробленої споживачами, а також розрахунків за неї, затвердженого постановою НКРЕКП від 13 грудня 2019 року №2804 (далі - Порядок продажу електричної енергії споживачам).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору позивач поставив відповідачу електричну енергію на загальну суму 15 553 964,13 грн, що підтверджується підписаним сторонами актами купівлі-продажу електроенергії: від 25.01.2024 на суму 150 643,37 грн; від 31.01.2024 на суму 95 654,20 грн; від 29.02.2024 та Актом коригування від 14.11.2024 до Акту купівлі-продажу електроенергії від 29.02.2024 на суму 567 439,37 грн; від 31.03.2024 на суму 1 048 422,88 грн; від 30.04.2024 на суму 1 527 001,54 грн; від 31.05.2024 на суму 2 215 965,67 грн; від 30.06.2024 та Актом коригування від 18.12.2024 до Акту купівлі - продажу електроенергії від 30.06.2024 на суму 1 950 659,28 грн; від 31.07.2024 на суму 2 457 410,70 грн; від 31.08.2024 на суму 1 989 788,58 грн; від 30.09.2024 на суму 1 626 085,61 грн; від 30.10.2024 на суму 1 263 157,15 грн; від 30.11.2024 на суму 531 626,93 грн; від 31.12.2024 на суму 130 117,85 грн.

Відповідно до частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з пунктом 10.1 Порядку (у редакції, чинній до 26.01.2024) до 15 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП уповноваженої особи, за перші 10 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію.

До 25 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП уповноваженої особи, за перші 20 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію.

Якщо надходження оперативних даних щодо обсягу товарної продукції за перші 10 та 20 днів розрахункового місяця від АКО припадає на день здійснення авансового платежу та/або на вихідний день, то оплата платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати здійснюється впродовж двох робочих днів після отримання даних.

Пунктом 10.4. Порядку (у редакції, чинній до 26.01.2024) передбачено, що після отримання від продавця акта купівлі-продажу протягом трьох робочих днів з дати оприлюднення рішення Регулятора щодо затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці, гарантований покупець здійснює остаточний розрахунок з продавцем із забезпеченням йому 100 % оплати відпущеної електричної енергії попереднього розрахункового періоду (місяця) з урахуванням авансових платежів.

Водночас, 26.01.2024 у Порядок №641 НКРЕКП було внесено зміни, згідно з якими пунктом 11.1. Порядку (у редакції, чинній з 26.01.2024) передбачено, що гарантований покупець, не пізніше п`ятого дня після закінчення першої та другої декад розрахункового місяця, за рахунок коштів, отриманих відповідно до пункту 14.2 глави 14 цього Порядку та коштів, отриманих гарантованим покупцем за реалізовану електричну енергію за результатами торгової діяльності на РДН, ВДР та за двосторонніми договорами, здійснює оплату продавцям за «зеленим» тарифом в обсязі, пропорційно відпуску електричної енергії генеруючими одиницями за 10/20 діб.

Гарантований покупець після отримання фактичних даних щодо обсягу відпуску/відбору електричної енергії за розрахунковий місяць, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавців за «зеленим» тарифом перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію, з суми коштів, отриманих гарантованим покупцем за реалізовану електричну енергію за результатами торгової діяльності на РДН, ВДР та за двосторонніми договорами за третю декаду розрахункового місяця, крім залишку коштів, необхідних для забезпечення господарської діяльності гарантованого покупця, передбачених кошторисом на розрахунковий місяць, здійснює доплату продавцям за «зеленим» тарифом за розрахунковий місяць пропорційно вартості купленої товарної продукції.

Якщо здійснення авансового платежу/доплати припадає на вихідний або святковий день, гарантований покупець здійснює оплату продавцю не пізніше наступного робочого дня.

У випадку здійснення гарантованим покупцем оплати першої/другої декади розрахункового місяця за відпущену електричну енергію продавцем понад фактичну вартість проданої за розрахунковий період (місяць) електричної енергії продавець за «зеленим» тарифом повертає на рахунок гарантованого покупця надлишково сплачені кошти протягом чотирьох робочих днів з дня отримання продавцем підписаного акта купівлі-продажу (акта коригування купівлі-продажу) за відповідний розрахунковий період.

Відповідно до пункту 11.4. Порядку (у редакції, чинній з 26.01.2024) відповідач забезпечує проведення розрахунку та здійснення оплати за відпущену продавцем за «зеленим» тарифом у попередньому розрахунковому періоді (місяці) електричну енергію протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення рішення Регулятора щодо затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці.

Отже, враховуючи приписи Порядку №641 у редакції, чинній до 26.01.2024, та у редакцій, чинній з 26.01.2024, відповідач зобов`язаний здійснити оплату відпущеної електричної енергії, виробленої виробником за «зеленим» тарифом.

Слід зазначити, що відповідними постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, було затверджено розмір вартості послуги із забезпечення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої Державному підприємству у період заявлений позивачем, що визнається та не заперечується відповідачем.

Так, постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 18.12.2024 №2146 затверджено розмір вартості послуги із забезпечення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП «Гарантований покупець» у лютому 2024 року, у березні 2024 року.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 30.12.2024 №2418 затверджено розмір вартості послуги із забезпечення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП «Гарантований покупець» у вересні 2024 року.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 21.01.2025 №76 затверджено розмір вартості послуги із забезпечення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП «Гарантований покупець» у липні 2024 року.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 11.02.2025 №193 затверджено розмір вартості послуги із забезпечення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП «Гарантований покупець» у квітні 2024 року, у серпні 2024 року.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 18.02.2025 № 247 затверджено розмір вартості послуги із забезпечення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП «Гарантований покупець» у жовтні 2024 року, у листопаді 2024 року.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 25.02.2025 №285 затверджено розмір вартості послуги із забезпечення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП «Гарантований покупець» у грудні 2024 року.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 08.04.2025 №529 затверджено розмір вартості послуги із забезпечення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП «Гарантований покупець» у січні 2024 року, у травні та червні 2024 року, у лютому 2025 року.

З огляду на встановлені Договором строки оплати та враховуючи норми чинного законодавства, відповідач був зобов`язаний здійснити оплату відпущеної електричної енергії за лютий 2024 року та березень 2024 року у строк до 27.12.2024; за вересень 2024 року у строк до 07.01.2025 (включно); за липень 2024 року у строк до 28.01.2025 (включно); за квітень 2024 року та серпень 2024 року в строк до 18.02.2025 (включно); за жовтень та листопад 2024 року у строк до 25.02.2025 (включно); за грудень 2024 року у строк до 05.03.2025 (включно), за січень 2024 року, травень та червень 2024 року у строк до 17.04.2025 (включно).

Отже, з огляду на встановлений порядок, строк оплати за електричну енергію є таким, що настав.

У зв`язку з частковою оплатою відповідачем заборгованості, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних інструкцій, заборгованість відповідача перед позивачем за договором станом на дату подання позову в даній справі становила 2 105 609,32 грн.

При цьому, як уже зазначалося та не оскаржується сторонами, відповідачем після подання позову було частково погашено суму заборгованості за Договором №13432/01 від 31.05.2017 у розмірі 324 509,50 грн, у зв`язку з чим місцевий господарський суд, керуючись положеннями пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, закрив провадження у справі в частині стягнення основного боргу на суму 324 509,50 грн.

Тобто, несплаченою станом на дату прийняття оскаржуваного рішення залишилася заборгованість за Договором за спірний період у сумі 1 781 099,82 грн, строк оплати якої є таким, що настав.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач у відзиві на позовну заяву та в апеляційній скарзі посилається на те, що порушення Приватним акціонерним товариством «Національна енергетична компанія «Укренерго» зобов`язань щодо оплати вартості електричної енергії за «зеленим» тарифом виключає фактичну можливість здійснення повних розрахунків відповідача з постачальниками та виробниками.

Оцінюючи вказані доводи відповідача, колегія суддів наголошує, що з огляду на частину першу статті 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями, та відповідно до статті 193 Господарського кодексу України (чинного станом на дату виникнення спірних правовідносин) одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договором, який укладено Державним підприємством та Фермерським господарством, саме на відповідача покладено обов`язок здійснювати оплату відпущеної електричної енергії, виробленою продавцем за «зеленим» тарифом, а також відповідно до Порядку №641.

Посилання відповідача на те, що порушення грошового зобов`язання сталося не з його вини, та на те, що наразі існує алгоритм розрахунків, відповідно до якого обов`язок Підприємства щодо оплати 100% вартості електричної енергії обумовлений 100% оплатою ОСП (НЕК «Укренерго») послуги перед Державним підприємством у відповідному розрахунковому періоді, не беруться судом до уваги, оскільки недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника не є підставою для звільнення відповідача у цій справі від виконання своїх договірних зобов`язань, у тому числі, в частині здійснення повної та своєчасної оплати вартості обсягу електричної енергії за «зеленим тарифом».

Згідно зі статтею 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Правовідносини, які виникають за договором купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом, та правовідносини, які виникають за договором про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, незважаючи на їхню пов`язаність, є самостійним зобов`язаннями, з самостійними предметами та суб`єктами.

Ані Порядок №641, ані Договір, укладений між позивачем та відповідачем, не містять норм/умов, які б ставили виконання Підприємством зобов`язання здійснити оплату відпущеної електричної енергії, виробленою продавцем за «зеленим» тарифом, у залежність від виконання НЕК «Укренерго» договору про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, який укладено Підприємством і НЕК «Укренерго».

Крім того, як умовами Договору, які погоджені сторонами в добровільному порядку та є обов`язковими для виконання, так і положеннями чинного законодавства не передбачено можливість зміни строку виконання відповідачем зобов`язань по оплаті товару через зміну обставин, зокрема через те, що відповідач не має можливості забезпечити повну оплату електричної енергії за «зеленим» тарифом, оскільки на даний момент відповідач недоотримує кошти від НЕК «Укренерго» в якості оплати послуги.

Посилання скаржника на положення постанови НКРЕКП №332 такого змісту «Гарантований покупець має право зменшити рівень розрахунків із продавцем за «зеленим» тарифом на суму неоплаченої частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії та вартості відхилення» судом відхиляються, оскільки зазначені положення не звільняють відповідача від обов`язку здійснити повну оплату придбаної електричної енергії за відповідним договором, при цьому положення передбачають саме право відповідача на вчинення дій зі зменшення рівня розрахунків із продавцем за «зеленим» тарифом на суму неоплаченої частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії та вартості відхилення.

Суд наголошує, що наведені відповідачем положення постанови НКРЕКП №332 не звільняють його від обов`язку здійснити повну оплату придбаної електричної енергії за відповідними договорами.

Крім того, у матеріалах справи відсутні докази внесення змін до спірного договору в частині встановлення порядку проведення відповідних розрахунків за спірний період, тоді як саме Договором регулюються господарсько-правові відносини його учасників.

Суд враховує посилання відповідача на пункт 5 постанови НКРЕКП від 24.01.2024 №178 «Про внесення змін до деяких постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», яким на відповідача покладено обов`язок забезпечити виконання положень глави 16 Порядку №641 у частині врегулювання відносин щодо відшкодування частки вартості врегулювання небалансу електричної енергії та вартості відхилення, які виникли в період з 8 вересня 2022 року по 26 січня 2024 року.

Однак, у матеріалах справи відсутні докази звернення відповідача до позивача з вимогами погасити заборгованість за актами приймання-передачі послуги з відшкодування вартості небалансу електричної енергії балансуючої групи на вказану вище суму.

Суд звертає увагу на те, що норма Постанови №332, на яку посилається відповідач та якою Державному підприємству надано право зменшити рівень розрахунків із продавцем електричної енергії за «зеленим» тарифом на суму неоплаченої частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії та вартості відхилення, може бути застосована у позапроцесуальному порядку, зокрема, шляхом укладення відповідного правочину, в результаті якого відбулося б зарахування зустрічних однорідних вимог й у позивача відпали б підстави позову у відповідній частині.

Також у разі наявності у Фермерського господарства заборгованості перед Державним підприємством, останнє не було позбавлено права й можливості заявити відповідні вимоги в межах цієї справи шляхом пред`явлення зустрічного позову. Однак, таким процесуальним правом відповідач не скористався.

Таким чином, за висновками суду, відсутні підстави для зменшення або зміни розміру заявлених у цій справі позовних вимог у частині спірної суми основного боргу.

Щодо доводів відповідача про те, що вказане вище право є фактично оперативно-господарською санкцією, то суд зазначає таке.

Відповідно до частин першої та другої статті 235 Господарського кодексу України (чинного станом на дату виникнення спірних правовідносин) за порушення господарських зобов`язань до суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов`язання, що використовуються самими сторонами зобов`язання в односторонньому порядку.

До суб`єкта, який порушив господарське зобов`язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором.

Однак, укладений позивачем і відповідачем Договір не містить відповідної оперативно-господарської санкції, на яку посилається відповідач, що виключає в силу приписів частини другої статті 235 Господарського кодексу України її застосування.

Таким чином, надавши оцінку поданим позивачем доказам та враховуючи те, що відповідачем не надано доказів на спростування обставин, наведених у позові та встановлених судом першої інстанції, колегія суддів вважає, що позивачем підтверджено факт виконання своїх зобов`язань за договором, а тому позовні вимоги про стягнення основного боргу у розмірі 1 781 099,82 грн підлягають задоволенню.

Стосовно посилань скаржника на наявність форс-мажорних обставин (введення воєнного стану) як підставу для звільнення його від сплати зокрема, основного боргу, інфляційних втрат та 3% річних, то суд, по-перше, зазначає, що позивачем у даній справи вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних за порушення виконання грошового зобов`язання не заявлялись, а по-друге, форс-мажор є обставиною, яка звільняє саме від відповідальності за порушення договірних зобов`язань, а не від сплати основного боргу за Договором.

Крім того, згідно з пунктом 5.3. Договору наявність обставин непереборної сили підтверджується відповідним документом ТПП України або її територіальних підрозділів відповідно до законодавства.

Відповідач, посилаючись на лист ТПП України від 28.02.2022, яким визнано форс-мажорною обставиною військову агресію російської федерації проти України, вказує на наявність обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), які негативним чином вплинули на його господарську діяльність.

Разом із тим, у постанові Верховного Суду від 29.06.2023 у справі №922/999/22, зазначено, що:

«- лист ТПП України від 28.02.2022, на який посилався скаржник у судах попередніх інстанцій, та яким визнано форс-мажорною обставиною військову агресію російської федерації проти України, є загальним офіційним документом та не містить ідентифікуючих ознак конкретного договору, зобов`язання, виконання якого стало неможливим через наявність зазначених обставин. Отже лист ТПП України не можна вважати сертифікатом у розумінні статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні»;

- сторона, яка посилається на форс-мажор, має довести причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажором та неможливістю виконати конкретне зобов`язання.».

Отже, лист Торгово-промислової палати не є безумовною підставою вважати, що форс-мажорні обставини настали для всіх без виключення суб`єктів. Кожен суб`єкт, який в силу певних обставин не може виконати свої зобов`язання за окремо визначеним договором, має доводити наявність в нього форс-мажорних обставин.

У матеріалах справи відсутній сертифікат ТПП, який засвідчує настання форс-мажорних обставин саме для відповідача у справі.

Таким чином, необґрунтованими є доводи відповідача щодо наявності для нього форс-мажорних обставин у спірних правовідносинах.

З огляду на викладене у сукупності, доводи апеляційної скарги відповідача судом відхиляються у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог (про стягнення 1 781 099,82 грн), суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог на суму 1 781 099,82 грн, то судовий збір за подання позову у розмірі 21 373,20 грн правомірно у відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладено на відповідача.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частин 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

При цьому судом враховано, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, пункт 29; рішення ЄСПЛ у справі «Серявін проти України» від 10 лютого 2010 року, пункт 58).

Заперечення скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки останні не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі статтею 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає апеляційну скаргу Державного підприємства «Гарантований покупець» необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 29.07.2025 у даній справі підлягає залишенню без змін.

Порушень норм процесуального права, які могли бути підставою для скасування або зміни оскарженого рішення у відповідності до норм статті 277 Господарського процесуального кодексу України, судом апеляційної інстанції не виявлено.

Судовий збір за подання зазначеної апеляційної скарги згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Гарантований покупець» на рішення Господарського суду міста Києва від 29.07.2025 у справі №910/5055/25 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 29.07.2025 у справі №910/5055/25 залишити без змін.

Судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Державне підприємство «Гарантований покупець».

Матеріали справи №910/5055/25 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 11.12.2025 після повернення головуючого судді Михальської Ю.Б. та судді Тищенко А.І. з відрядження.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді А.О. Мальченко

А.І. Тищенко