ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"09" грудня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/3748/25
Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу №916/3748/25

за позовом: Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини (району) (67701, Одеська обл., Білгород-Дністровський р-н, м. Білгород-Дністровський, вул. Лікарняна, буд. 1а, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Інтер Граунд Ресурс (65062, Одеська обл., м. Одеса, Гагарінське плато, буд. 5Б, офіс 2, )

про стягнення 147730,38 грн., -

Суть спору: Білгород-Дністровська квартирно-експлуатаційна частина (району) звернулась до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Інтер Граунд Ресурс про стягнення 147730,38 грн., з яких: 115365,67 грн. інфляційних втрат та 32364,71 грн. 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем ухвали Господарського суду Одеської області від 05.03.2024 по справі №916/5066/23 про затвердження мирової угоди від 29.02.2024 та наказу Господарського суду Одеської області від 20.01.2025, виданого на виконання рішення Господарського суду Одеської області від 17.12.2024 по справі №916/3799/24.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 15.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №916/3748/25; визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; роз`яснено сторонам про можливість подання відповідно до ч.7 ст. 252 ГПК України клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін; встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи; запропоновано відповідачу надати до суду відзив на позовну заяву з доказами направлення позивачу - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали та заперечення на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив.

17.09.2025 ухвалу Господарського суду Одеської області від 15.09.2025 було доставлено відповідачу до його електронного кабінету, про що свідчить відповідна довідка про доставку електронного документу. Відповідно до п.2 ч.6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Відтак, господарський суд констатує, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд даної справи господарським судом. За таких обставин судом забезпечено відповідачу можливість на вчинення дій, подання позицій по суті справи під час розгляду справи судом, оскільки судом належним чином повідомлено відповідача про розгляд справи і в такий спосіб забезпечено відповідачу належні процесуальні гарантії для можливості вчинення відповідачем процесуальних дій. Натомість відповідач відзив на позов і жодних доказів суду не надав, про розгляд справи повідомлений належним чином, відтак у відповідності до ч.9 ст. 165 ГПК України суд дійшов до висновку про розгляд справи за наявними матеріалами.

09.10.2025 за вх.№31514/25 до суду від позивача надійшли додаткові документи, які долучено судом до матеріалів справи.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, зокрема, Указом Президента України від 20 жовтня 2025 року №793/2025, затвердженим Законом України від 21.10.2025 №4643-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 05 листопада 2025 року строком на 90 діб.

Справа №916/3748/25 розглядається судом в період оголошеного на всій території України воєнного стану через військову агресію російської федерації проти України.

Жодних заяв та/або клопотань, пов`язаних з неможливістю вчинення якихось процесуальних дій у зв`язку з воєнним станом, про намір вчинити такі дії до суду від сторін не надійшло.

Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надійшов, з огляду на що суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами в порядку ч.9 ст. 165 ГПК України.

У відповідності до вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку. Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив:

20.11.2023 Білгород-Дністровська квартирно-експлуатаційна частина району звернулась до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР ГРАУНД РЕСУРС» про стягнення 1498028,51 грн. боргу по договору про вирощування сільськогосподарських культур №7-2016 від 27.07.2016 з додатковими угодами до цього договору.

29.02.2023 в судовому засіданні від представників сторін надійшла спільна заява (за вх.№ 2-322/24 від 29.02.2024) про затвердження укладеної 29.11.2024 мирової угоди по справі №916/5066/23.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.03.2024 (суддя Демешин О.А.) затверджено мирову угоду від 29.02.2024 по справі №916/5066/23, зокрема на наступних умовах:

....

1.Відповідач визнає позовні вимоги у справі №916/5066/23 в повному обсязі.

Відповідач визнає наявну прострочену заборгованість 1586364,16 (один мільйон п`ятсот вісімдесят шість тисяч триста шістдесят чотири гривні 16 копійок) грн. з урахуванням часткового її погашення перед Позивачем у сумі 350000 (триста п`ятдесят тисяч) грн. відповідно перерахувань Відповідача від 27.12.2023 та 31.01.2024 за їх призначенням «Оплата за послуги за 2022р. згідно Договору №7-2016 від 27.07.2016р. без ПДВ».

Сума 1586364,16 грн. є простроченою заборгованістю Відповідача перед Позивачем, яка утворилась за період з червня 2022 по 01.12.2023 (18 місяців).

2.Відповідач зобов`язується протягом 6 (шести) місяців 2024 року, з моменту затвердження цієї Мирової Угоди судом, погасити заборгованість перед Позивачем, що є предметом позову у справі №916/5066/23, за наступним графіком:

2.1. з 25.02.2024 р. по 29.02.2024 р. - 100000,00 грн.;

2.2. з 25.03.2024 р. по 31.03.2024 р. - 150000,00 грн.;

2.3. з 25.04.2024 р. по 30.04.2024 р. - 246591,04 грн.;

2.4. з 25.05.2024 р. по 31.05.2024 р. - 246591,04 грн.;

2.5. з 25.06.2024 р. по 30.06.2024 р. - 246591,04 грн.;

2.6. 25.07.2024 р. по 31.07.2024 р. - 246591,04 грн.

3.Відповідач має право достроково погасити заборгованість, визначену п.2 даної мирової угоди.

4.Відповідач зобов`язується окрім платежів, визначених у п.2 цієї угоди, компенсувати Позивачу до 01.03.2024 року судовий збір у сумі 23795,46 грн., сплачений Позивачем згідно платіжних інструкції №562 від 17.11.2023 та №592 від 06.12.2023 за подання позовної заяви до Господарського суду Одеської області у справі №916/5066/23.

5.Відповідач бере на себе зобов`язання перед Позивачем окрім сплати заборгованості на умовах, визначених у п.2 цієї угоди, виконувати зобов`язання, визначені п. 2.2 Договору №7-2016 від 27.07.2016, а саме внесення плати від вирощування сільськогосподарських культур за договором у сумі 88334,65 грн. до 25 числа наступного за платежем місяця протягом дії договору (тобто 2505 грн.*423,16 га/12 місяців календарного року).

6.Позивач та Відповідач, укладаючи дану Мирову угоду, підтверджують, що умови даної мирової угоди, а також правові наслідки її укладання їм зрозумілі. Умови мирової угоди не суперечать законним правам та інтересам Сторін.

7.У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

В матеріалах справи містяться наступні виписки по рахунку позивача, надані на підтвердження здійснених відповідачем платежів:

- виписка по рахунку за 06.03.2024 щодо надходження 123795,46 грн. з призначенням платежу Оплата за послуги на 2023р. згідно договору №7-2016 від 27.07.2016р., Мирова угода від 29.02.2024р. без ПДВ;

- виписка по рахунку за 02.04.2024 щодо надходження 50000 грн. з призначенням платежу Оплата за послуги на 2023р. згідно договору №7-2016 від 27.07.2016р., Мирова угода від 29.02.2024р. без ПДВ;

- виписка по рахунку за 03.04.2024 щодо надходження 50000 грн. з призначенням платежу Оплата за послуги на 2023р. згідно договору №7-2016 від 27.07.2016р., Мирова угода від 29.02.2024р. без ПДВ;

- виписка по рахунку за 04.04.2024 щодо надходження 50000 грн. з призначенням платежу Оплата за послуги на 2023р. згідно договору №7-2016 від 27.07.2016р., Мирова угода від 29.02.2024р. без ПДВ;

- виписка по рахунку за 30.04.2024 щодо надходження 50000 грн. з призначенням платежу Оплата за послуги на 2023р. згідно договору №7-2016 від 27.07.2016р., Мирова угода від 29.02.2024р. без ПДВ;

- виписка по рахунку за 02.05.2024 щодо надходження 50000 грн. з призначенням платежу Оплата за послуги на 2023р. згідно договору №7-2016 від 27.07.2016р., Мирова угода від 29.02.2024р. без ПДВ;

- виписка по рахунку за 10.05.2024 щодо надходження 50000 грн. з призначенням платежу Оплата за послуги на 2023р. згідно договору №7-2016 від 27.07.2016р., Мирова угода від 29.02.2024р. без ПДВ;

- виписка по рахунку за 13.05.2024 щодо надходження 50000 грн. з призначенням платежу Оплата за послуги на 2023р. згідно договору №7-2016 від 27.07.2016р., Мирова угода від 29.02.2024р. без ПДВ;

- виписка по рахунку за 01.06.2024 щодо надходження 100000 грн. з призначенням платежу Оплата за послуги на 2023р. згідно договору №7-2016 від 27.07.2016р., Мирова угода від 29.02.2024р. без ПДВ;

- виписка по рахунку за 01.07.2024 щодо надходження 100000 грн. з призначенням платежу Оплата за послуги на 2023р. згідно договору №7-2016 від 27.07.2016р., Мирова угода від 29.02.2024р. без ПДВ;

- виписка по рахунку за 30.07.2024 щодо надходження 50000 грн. з призначенням платежу Оплата за послуги на 2023р. згідно договору №7-2016 від 27.07.2016р., Мирова угода від 29.02.2024р. без ПДВ.

Так, станом на 31.07.2024 (останній день оплати за мировою угодою) відповідачем погашено 723795,46 грн. заборгованості перед позивачем за мировою угодою від 29.02.2024 року по справі №916/5066/23.

Решта суми за мировою угодою у розмірі 536364,16 грн. відповідачем не сплачена, докази зворотного в матеріалах справи відсутні.

В матеріалах справи наявна постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №75828147 від 16.08.2024 щодо примусового виконання ухвали Господарського суду Одеської області від 05.03.2024 по справі №916/5066/23 щодо стягнення 512568,70 грн.

03.09.2024 відповідач звернувся до державного виконавця з клопотанням про збільшення суми стягнення (за вих.№1422 від 30.08.2024), в якому повідомлено, зокрема, про наступне:

- умовами п.2, п.4 ухвали Господарського суду Одеської області від 05.03.2024 по справі №916/5066/23 передбачено, що відповідач зобов?язується протягом 6 (шести) місяців 2024 року, з моменту затвердження цієї мирової угоди судом, погасити заборгованість перед позивачем, що є предметом позову у справі №916/5066/23 за графіком (п.2.1-2.6 угоди) в загальній сумі 1260159,62 грн., що складається з суми заборгованості 1236364,16 грн. та судового збору 23795,46 грн., сплаченого позивачем за подання позовної заяви до Господарського суду Одеської області у цій справі;

- у період з 06.03.2024 по 30.07.2024 ТОВ ІНТЕР ГРАУНД РЕСУРС з порушенням умов ухвали Господарського суду Одеської області від 05.03.2024 по справі №916/5066/23 перераховано на рахунки Білгород-Дністровської КЕЧ району сумарно 723795,46 грн. (за призначенням платежів Оплата за послуги на 2023 згідно договору №7-2016 від 27.07.2016р., мирова угода від 29.02.2024р. без ПДВ), що підтверджується відповідими виписками по рахунку Стягувача, наявними в матеріалах ВП №75828147;

- сума, належна до стягнення в рамках виконавчого провадження №75828147 повинна становити 536364,16 грн., станом на час звернення з цим клопотанням боржником не погашена.

В матеріалах справи наявна постанова про зміну (доповнення) реєстраційних даних ВП №75828147 від 14.02.2025 щодо внесення змін (доповнення) в автоматизованій системі виконавчого провадження, а саме: замість Резолютивна частина: стягнення 512568,7 грн. зазначити Резолютивна частина: стягнення 536364,16 грн; замість Сума коштів до стягнення за ВД: 512568.7 зазначити Сума коштів до стягнення за ВД: 536364.16; замість Сума коштів (еквівалент у гривні): 512568.7 зазначити Сума коштів (еквівалент у гривні): 536364.16.

28.08.2025 Білгород-Дністровська квартирно-експлуатаційна частина району звернулась до Господарського суду Одеської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер Граунд Ресурс», в якому просила суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про вирощування сільськогосподарських культур №7-2016 від 27.07.2016 за період з грудня 2023 року по липень 2024 року в розмірі 738212,69 грн., а також пеню в розмірі 10641,06 грн., інфляційні збитки в розмірі 18816,30 грн. та 3% річних в розмірі 5794,21 грн.

Рішенням Господарського суду Одеської області 17.12.2024 по справі №916/3799/24 (суддя Цісельський О.В.) позов задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер Граунд Ресурс» на користь Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району суму основну заборгованість в розмірі 738212,69 грн., пеню в розмірі 10641,06 грн., 3% річних в розмірі 4968,74 грн., інфляційні втрати в розмірі 14343,63 грн. та судовий збір в розмірі 9217,99 грн.; в решті позовних вимог відмовлено.

20.01.2025 Господарським судом Одеської області видано наказ про примусове виконання рішення від 17.12.2024 по справі №916/3799/24, яке набрало законної сили 17.01.2025.

13.02.2025 позивач звернувся до Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) з заявою про відкриття виконавчого провадження (за вих.№273 від 11.02.2025), в якій просив відкрити виконавче провадження згідно наказу Господарського суду Одеської області від 20.01.2025 по справі №916/3799/24 та стягнути з ТОВ Інтер Граунд Ресурс заборгованість, що стягнуто за рішенням від 17.12.2024 по справі №916/3799/24.

В матеріалах справи наявна постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №77206334 від 19.02.2025 щодо примусового виконання виконавчого листа Господарського суду Одеської області від 20.01.2025 по справі №916/3799/24 щодо стягнення суми основної заборгованості в розмірі 738212 грн. 69 коп., пені в розмірі 10641 грн. 06 коп., 3% річних в розмірі 4968 грн. 74 коп., інфляційних втрат в розмірі 14343 грн. 63 коп. та судового збору в розмірі 9217 грн. 99 коп.

Позивачем подано до суду розрахунок сум інфляційних втрат та 3% річних за прострочення виконання грошових зобов`язань ТОВ Інтер Граунд Ресурс за наслідками невиконання судових рішень у справах №916/5066/23 та №916/3799/24, з яких:

1) виходячи з суми заборгованості за ухвалою від 05.03.2024 про затвердження мирової угоди по справі №916/5066/23 - нарахування на основний борг у сумі 536364,16 грн.:

- інфляційні втрати - 76960,22 грн., період нарахування - 01.08.2024 - 01.07.2025;

- 3% річних - 17924,05 грн., період нарахування - 01.08.2024 - 11.09.2025;

2) виходячи з суми заборгованості за наказом про примусове виконання рішення від 20.01.2025 по справі №916/3799/24 - нарахування на основний борг у сумі 738212,69 грн.:

- інфляційні втрати - 38405,45 грн., період нарахування - 17.01.2025 - 01.07.2025;

- 3% річних - 14440,65 грн., період нарахування - 17.01.2025 - 11.09.2025.

Невиконання/неповне виконання відповідачем грошових зобов?язань стало підставою для звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про повне задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

За ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 599 цього Кодексу передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною першою статті 612 цього Кодексу встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, установлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Отже, з наведених норм права вбачається, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України; невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

ЄСПЛ у пункті 40 у справі Горнсбі проти Греції (Case of Hornsby v. Greece) зазначив, що виконання судового рішення має бути захищене, як складова частина доступу до суду в світлі вимог статті 6 Конвенції.

Господарським судом враховуються висновки Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладені у постановах від 10 та 27 квітня 2018 року у справах №910/16945/14 та №908/1394/17, від 16 листопада 2018 року у справі №918/117/18, від 30 січня 2019 року у справах №905/2324/17 та №922/175/18, від 13 лютого 2019 року у справі №924/312/18, про те, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Також судом враховуються висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі №916/190/18 (провадження №12-302гс18), в якій при розгляді справи про стягнення інфляційних втрат за несвоєчасне виконання рішення суду Велика Палата визнала за необхідне відступити від указаного правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 17 лютого 2016 року у справі №905/3137/14-908/5775/14 (провадження №3-1276гс15), та зазначила, що після прийняття судом рішення про розстрочку або відстрочку виконання рішення грошове зобов`язання боржника не припиняється, тому передбачені статтею 625 Цивільного кодексу України інфляційні втрати та три проценти річних підлягають нарахуванню до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання. Чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України сум. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу.

У відповідності до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ч.4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі Салов проти України від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Надточий проти України від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З наявних матеріалів справи суд вбачає наступні обставини.

Судовим рішенням у справі №916/5066/23 судом встановлено факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем, а також згоду відповідача на її погашення у період з 25.02.2024 по 31.07.2024 шляхом укладення між сторонами мирової угоди. В рамках виконання затвердженої судом мирової угоди, відповідачем було погашено 723795,46 грн. заборгованості за мировою угодою від 29.02.2024 року по справі №916/5066/23; зобов?язання за мировою угодою від 29.02.2024 в частині сплати решти 536364,16 грн. відповідачем не виконані.

Судовим рішенням у справі №916/3799/24 від 17.12.2024 судом встановлено факт наявності у відповідача заборгованості перед позивачем у розмірі 738212,69 грн. та стягнуто її з відповідача на користь позивача. Вказане судове рішення також відповідачем не виконано.

Приймаючи до уваги вище встановлені судом обставини справи та наявні в матеріалах справи докази, господарський суд зазначає, що відповідачем не забезпечено своєчасне виконання своїх грошових зобов`язань перед позивачем, які визнані судовими рішенням у попередніх вище перелічених судом справах. За таких обставин господарський суд дійшов висновку про правомірність нарахованих позивачем 3% річних та інфляційних втрат в порядку ст. 625 ЦК України та перевіривши розрахунки позивача про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат за заявлені періоди, приймаючи до уваги також ненадання відповідачем контррозрахунків заявлених до стягнення сум, господарський суд дійшов висновку про правомірність, підставність та необхідність задоволення заявлених позовних вимог.

Таким чином, позовні вимоги Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини (району) про стягнення з відповідача 115365,67 грн. інфляційних втрат та 32364,71 грн. 3% річних судом задовольняються.

Іншого відповідачем не доведено.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини (району) задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Інтер Граунд Ресурс (65062, Одеська обл., м. Одеса, Гагарінське плато, буд. 5Б, офіс 2, ) на користь Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини (району) (67701, Одеська обл., Білгород-Дністровський р-н, м. Білгород-Дністровський, вул. Лікарняна, буд. 1а, ) 115365 /сто п`ятнадцять тисяч триста шістдесят п`ять/ грн. 67 коп. інфляційних втрат, 32364 /тридцять дві тисячі триста шістдесят чотири/ грн. 71 коп. 3% річних та 2422 /дві тисячі чотириста двадцять дві/ грн. 40 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повне рішення складено 09 грудня 2025 р.

Суддя Ю.С. Бездоля