УХВАЛА

м. Київ

01.12.2025Справа № 910/8981/25

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Карпатинафтотрейд" (78405, Івано-Франківська область, Надвірнянський район, місто Надвірна, вулиця Майданська, будинок 5)
доАкціонерного Товариства "Укрнафта" (04053, місто Київ, провулок Несторівський, будинок 3-5)
простягнення 37 993 117 грн 11 коп.
Представники сторін
від позивача: Ялов О.О.
від відповідача: Анісімов К.Г.
ВСТАНОВИВ:

21.07.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Карпатинафтотрейд" з вимогами до Акціонерного Товариства "Укрнафта" про стягнення 37 993 117 грн 11 коп.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного між сторонами договору поставки № Г-221 від 01.04.2021 належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо оплати отриманого товару, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість у розмірі 23 698 295 грн 14 коп. Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором позивачем нараховано 6 408 159 грн 20 коп. інфляційних втрат, 1 945 857 грн 27 коп. 3 % річних, 5 940 805 грн 50 коп. пені.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.07.2025 позовну заяву залишено без руху на підставі частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України.

30.07.2025 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.08.2025 відкрито провадження у справі № 910/8981/25, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 08.09.2025.

19.08.2025 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

26.08.2025 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшла заява про вступ у справу як представника.

30.08.2025 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив.

08.09.2025 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшла заява про призначення комплексної почеркознавчої експертизи та технічної експертизи документів.

В підготовчому засіданні 08.09.2025, суд протокольної ухвалою постановив ухвалу про оголошення перерви до 29.09.2025.

17.09.2025 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив на позов.

24.09.2025 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли додаткові пояснення у справі.

В підготовчому засіданні 29.09.2025, суд протокольної ухвалою постановив ухвалу про оголошення перерви до 20.10.2025.

13.10.2025 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про призначення судової технічної експертизи документів.

17.10.2025 до Господарського суду міста Києва від відповідача позивача надійшли заперечення про призначення судової технічної експертизи документів.

В підготовчому засіданні 20.10.2025, суд протокольної ухвалою постановив ухвалу про оголошення перерви до 01.12.2025.

26.11.2025 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшла заява про передачу справи за виключною підсудністю у справах про банкрутство.

26.11.2025 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшли заява про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

В підготовче засідання 01.12.2025 з`явились представники сторін та підтримали заявлені клопотання про передачу справи за виключною підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області для розгляду в межах справи № 904/5289/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Карпатинафтотрейд".

Як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відповідно до ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 07.10.2025 відкрито провадження у справі № 904/5289/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Карпатинафтотрейд" (ідентифікаційний код 40090786).

Нормами Господарського процесуального кодексу України визначено такі юрисдикції: предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів (статті 20-23); інстанційна юрисдикція (статті 24-26); територіальна юрисдикція (підсудність) (статті 27-31).

Так, згідно пункту 8 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Частиною 5 статті 30 Господарського процесуального кодексу України визначено, що спори, у яких відповідачем є Кабінет Міністрів України, міністерство чи інший центральний орган виконавчої влади, Національний банк України, Рахункова палата, Верховна Рада Автономної Республіки Крим або Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські ради або обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації, а також справи, матеріали яких містять державну таємницю, розглядаються місцевим господарським судом, юрисдикція якого поширюється на місто Київ, незалежно від наявності інших визначених цією статтею підстав для виключної підсудності такого спору іншому господарському суду.

Справи, передбачені пунктами 8 та 9 частини першої статті 20 цього Кодексу, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника (частина 13 статті 30 Господарського процесуального кодексу України), тобто є справами виключної підсудності.

Таким чином, процесуальний закон встановив імперативне правило виключної підсудності справ про банкрутство та справ у спорах за участю боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство.

Кодекс України з процедур банкрутства є спеціальним нормативно-правовим актом, який встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

З моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс правовідносин боржника, і спеціальні норми законодавства про банкрутство мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Згідно частин 1, 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальними кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Верховний Суд неодноразово зауважував, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника.

Провадження у справі про банкрутство, на відміну від позовного, призначенням якого є визначення та задоволення індивідуальних вимог кредиторів, одним із завдань має задоволення сукупності вимог кредиторів неплатоспроможним боржником. При цьому обов`язковим завданням провадження у справі про банкрутство є справедливе задоволення усієї сукупності вимог кредиторів в порядку черговості, встановленому законом. Тому провадження у справах про банкрутство об`єктивно формується на засадах конкуренції кредиторів.

Тобто призначення провадження у справі про банкрутство полягає у збалансуванні реалізації прав та законних інтересів учасників справи. Досягнення цієї мети є можливим за умови гарантування:

1) охорони інтересів кредиторів від протизаконних дій інших кредиторів;

2) охорони інтересів кредиторів від недобросовісних дій боржника;

3) охорони боржника від протизаконних дій кредиторів.

Раціональність механізму конкурсної процедури полягає саме в тому, що вона надає інструментарій для узгодження прав та інтересів усіх кредиторів, а також забезпечує взаємні права та інтереси сукупності кредиторів і боржника. При цьому інструментом гарантування прав кожного із сукупності кредиторів є принцип конкурсного імунітету, за яким кредитор не має права задовольнити свої вимоги до боржника інакше, як в межах відкритого провадження у справі про банкрутство. Кредитори можуть задовольнити свої вимоги за правилами конкретної конкурсної процедури (аналогічний висновок викладений у постановах судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2019 у справі № 910/9535/18 та від 09.09.2021 у справі №916/4644/15).

Дотримання цього принципу забезпечується, зокрема, концентрацією судових спорів, стороною яких є боржник, у межах справи про його банкрутство відповідно до пункту 8 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України та кореспондуючими цій нормі правилами статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства .

Частиною 3 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено правило, за яким матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо спорів, зазначених у частині другій цієї статті, провадження в якій відкрито до або після відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), за ініціативою учасника справи або суду невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів, надсилаються до господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Отже, законодавець вкотре підкреслив, що розгляд усіх спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і лише господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи (постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 607/6254/15-ц, від 18.02.2020 у справі №918/335/17, від 15.06.2021 у справі № 916/585/18 (916/1051/20), постанови Верховного Суду від 30.01.2020 у справі № 921/557/15-г/10, від 06.02.2020 у справі № 910/1116/18, від 12.01.2021 у справі № 334/5073/19, від 23.09.2021 у справі № 904/4455/19, від 13.04.2023 у справі № 910/21981/16, від 24.05.2023 у справі №908/1957/21 (908/3544/21)).

У постановах від 15.05.2019 у справі № 289/2217/17, від 12.06.2019 у справі № 289/233/18, від 19.06.2019 у справах № 289/718/18 та № 289/2210/17 Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що визначення юрисдикційності усіх спорів господарському суду, який порушив справу про банкрутство, має на меті усунення правової невизначеності.

Таким чином, розгляд усіх спорів, стороною в яких є боржник, з дня введення в дію 21.10.2019 Кодексу України з процедур банкрутства має здійснюватися господарським судом у межах справи про банкрутство, яку такий суд розглядає.

Системний аналіз змісту приписів статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства у сукупності із зазначеними нормами Господарського процесуального кодексу України щодо предметної та територіальної юрисдикції (підсудності) свідчить, що принцип концентрації в межах справи про банкрутство всіх спорів, у яких стороною є боржник, щодо спорів з вимогами до боржника, є універсальним і норми Господарського процесуального кодексу України чи Кодексу України з процедур банкрутства не встановлюють винятків із цього правила.

З огляду на вказані положення законодавства України, розгляд всіх спорів, стороною яких є боржник у справі про банкрутство та щодо його майна, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

Таким чином, приписи статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства є спеціальним правовим врегулюванням відповідних процесуальних відносин та мають переважне у застосуванні перед приписами частини 5 статті 30 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 31 Господарського процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо, справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Таким чином, враховуючи встановлені фактичні обставини щодо відкриття Господарським судом Дніпропетровської області провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Карпатинафтотрейд", матеріали даної справи № 910/8981/25 підлягають передачі за підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області для розгляду в межах справи № 904/5289/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Карпатинафтотрейд".

Керуючись ст. 31, ч. 2 ст. 232, ст.ст. 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Справу № 910/8981/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Карпатинафтотрейд" з вимогами до Акціонерного Товариства "Укрнафта" про стягнення 37 993 117 грн 11 коп. передати за підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області для розгляду в межах справи № 904/5289/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Карпатинафтотрейд".

Згідно статті 235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Відповідно до частини 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.Плотницька