ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ПРО ВІДМОВУ У ВИДАЧІ СУДОВОГО НАКАЗУ

10 грудня 2025 року № 903/1127/25
Господарський суд Волинської області у складі судді Дем`як В.М., розглянув заяву стягувача (заявника) Державного комунального підприємства «Луцьктепло» (43004, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Гулака-Артемовського, будинок 20, )

до боржника: Приватного підприємства «Санте Люкс» (69005, Запорізька область, місто Запоріжжя, вулиця Перемоги, будинок 131В, офіс 22, )

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з боржника 160 975, 98 грн. заборгованості в т.ч. 117 826, 47 грн. сума основного боргу, 24 430, 57 грн. інфляційних втрат, 11 782, 65 грн. штрафу, 6 936, 29 грн. 3% річних та 302, 80 грн. витрат по сплаті судового збору.

Встановив: Державне комунальне підприємство «Луцьктепло» звернулось до Господарського суду Волинської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Приватного підприємства «Санте Люкс», заборгованості за надані послуги з теплопостачання в розмірі 160 975, 98 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.12.2025 справу №903/1127/25 передано на розгляд судді Дем`як В.М.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Статтею 148 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для подання позовної заяви (ст. 149 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

За подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом (ч. 1 ст. 151 ГПК України).

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч. 1 ст. 4 Закону України Про судовий збір).

Згідно статті 4 Закону України Про судовий збір ставка судового збору за подання до господарського суду заяви про видачу судового наказу становить 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2025 складає 3 028, 00 гривні.

Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (ч. 2 ст. 9 Закону України Про судовий збір).

Як вбачається з доданої до заяви про видачу судового наказу платіжної інструкції №4 від 08.01.2024 заявником сплачено судовий збір в сумі 302, 80 грн.

Однак, судом встановлено, що оригінал Платіжної інструкції про сплату судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, знаходиться у справі №903/53/24 у якій Господарським судом Волинської області видано судовий наказ, що свідчить про те, що заявником повторно долучено платіжну інструкцію про сплату судового збору до даної справи.

За таких обставин платіжна інструкція № 4 від 08.01.2024 не є належним доказом сплати судового збору за подання даної заяви про видачу судового наказу, а тому платіжна інструкція №4 від 08.01.2024 не може бути прийнята в якості доказів сплати судового збору у справі №903/1127/25.

Таким чином, всупереч вимог п. 1 ч. 3 ст. 150 ГПК України заявником до заяви про видачу судового наказу не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

За приписами ч. 2 ст. 154 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч. 2 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України).

Відтак, з огляду на те, що заявником не дотримано вимог п. 1 ч. 3 ст. 150 ГПК України, а саме, не додано доказів сплати судового збору у розмірі, встановленому законом, суд дійшов висновку про те, що у видачі судового наказу необхідно відмовити.

При цьому, суд звертає увагу заявника, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи викладене, керуючись статтями 147, 148, 149, 150, 151, 152, 153, 154, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ухвалив:

Відмовити Державного комунального підприємства «Луцьктепло» у видачі судового наказу про стягнення з Приватного підприємства «Санте Люкс» заборгованості в сумі 160 975, 98 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені статті 254 256 Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://vl.arbitr.gov.ua.

Ухвалу підписано 10.12.2025.

Суддя В. М. Дем`як