ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"03" грудня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/2895/25
Господарський суд Одеської області у складі судді Мостепаненко Ю.І.,

при секретарі судового засідання Самойловій В.А.,

за участю представників сторін:

від позивача - Гончаров Д.О. (ордер серії АА № 1114704 від 18.06.2021);

від відповідачів - не з`явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 916/2894/25

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "УЛФ-ФІН4НС" (04205, м. Київ, просп. Оболонський, буд. 35-А, офіс 300; )

до відповідача-1: Приватного підприємства "ЕКОФРЕШ" (74840, Херсонська область, Каховський район, с. Роздольне, Комплекс будівель, буд. 6, )

до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОСІНДІКАТ" (65037, Одеська область, Одеський р-н, село Лиманка, вул. Надії, ж/м «Чорноморка», будинок 1.; )

про стягнення 1 906 385,66 грн.

ВСТАНОВИВ:

25.11.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "УЛФ-ФІНАНС" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Приватного підприємства "ЕКОФРЕШ", Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОСІНДІКАТ", в якій просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача грошові кошти у розмірі 6 256 718,43 грн., з яких: 2 504 747,74 грн. - заборгованість по сплаті лізингових платежів; 251886,86 грн. - штраф 10%; 1 536 615,24 грн. - пеня; 128 047,99 грн. - 3% річних; 313 977,66 грн. - інфляційні нарахування; 1 521 442,94 грн. - неустойка, а також суму судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення ПП "ЕКОФРЕШ" умов укладених з ТОВ"УЛФ-ФІНАНС" договорів фінансового лізингу: № 9320/03/21-Г, № 9321/03/21-Г, № 9322/03/21-Г від 17.03.2021 року та №10013/05/21-Г від 13.05.2021 року в частині сплати лізингових платежів у визначені договорами строки та, враховуючи, що ТОВ "АГРОСІНДІКАТ" поручилось перед позивачем за виконання ПП "ЕКОФРЕШ"договорів фінансового лізингу, уклавши з позивачем відповідні договори поруки, позивач заявив до стягнення заборгованість з відповідачів як з солідарних боржників.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.12.2024 р. позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "УЛФ-ФІНАНС" (вх. № 5303/24 від 25.11.2024) залишено без руху на підставі п. 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України.

12.12.2024 р. до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви (вх. № 44531/24).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.12.2024 у справі № 916/5171/24 позовну заяву (вх. № 5303/24) ТОВ "УЛФ-ФІНАНС" повернуто на підставі п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.05.2025 ухвалу Господарського суду Одеської області від 17.12.2024 у справі № 916/5171/24 скасовано, матеріали справи № 916/5171/24 направлено до Господарського суду Одеської області для вирішення питання про відкриття провадження.

При цьому, у зазначеній постанові Південно-західного апеляційного господарського суду колегією суддів зазначено, що аналіз пункту 2 частини п`ятої статті 174 Господарського процесуального кодексу України, у системному співвідношенні з приписами частини шостої статті 173 цього Кодексу, свідчить про те, що у разі порушення правил об`єднання позовних вимог суд з метою виконання завдання господарського судочинства може не повертати позовну заяву, а за клопотанням учасника справи або за власною ініціативою самостійно роз`єднати позовні вимоги за правилами частини шостої статті 173 Господарського процесуального кодексу України та розглянути кожну з заявлених вимог окремо. Отже, наявність підстав для роз`єднання позовних вимог за правилами частини шостої статті 173 Господарського процесуального кодексу України та розгляду кожної з вимог окремо унеможливлює повернення судом позовної заяви незалежно від того, чи суд застосував надані йому повноваження.

16.05.2025 до Господарського суду Одеської області від Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 916/5171/24.

Між тим, суддя Мостепаненко Ю.І. з 01.05.2025 перебувала на лікарняному.

Враховуючи вихід судді Мостепаненко Ю.І. з лікарняного, ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду; роз`єднано об`єднані позовні вимоги ТОВ "УЛФ-ФІНАНС" до ПП "ЕКОФРЕШ", ТОВ "АГРОСІНДІКАТ" про солідарне стягнення 6 256 718,43 грн, виділивши їх в самостійні провадження, зокрема, позовні вимоги щодо спірних зобов`язань, які виникли у зв`язку з виконанням договору фінансового лізингу № 9322/03/21-Г від 17.03.2021 року, про солідарне стягнення грошових коштів в сумі 1 906 385,66 грн, у тому числі: 782 258,64 грн. - заборгованості по сплаті лізингових платежів; 431 137,20 грн. - неустойки; 78 281,79 грн. - штрафу 10%; 475 412,48 грн. - пені; 39 869,76 грн. - 3% річних; 99 425,79 грн. - інфляційних нарахувань.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 24.07.2025, справі за вищевказаними вимогами присвоєно єдиний унікальний № 916/2895/25 та передано на розгляд судді Мостепаненко Ю.І.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.07.2025 прийнято до розгляду позовну заяву ТОВ "УЛФ-ФІНАНС" до ПП "ЕКОФРЕШ", ТОВ "АГРОСІНДІКАТ" про стягнення 1 906 385,66 грн та відкрито провадження у справі №916/2895/25; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання на 15.08.2025.

Судове засідання, призначене на 15.08.2025, не відбулось, у зв`язку з перебуванням судді Мостепаненко Ю.І. на лікарняному з 28.07.2025, про що секретарем судового засідання складено відповідну довідку.

Враховуючи вихід судді Мостепаненко Ю.І. з лікарняного, ухвалою суду від 19.08.2025 підготовче засідання призначено у справі № 916/2895/25 на 10.09.2025.

В судовому засіданні 10.09.2025 судом постановлено протокольні ухвали про продовження строку підготовчого провадження у справі на 30 днів на підставі ч. 3 ст. 177 ГПК України та відкладення підготовчого засідання у справі № 916/2895/25 згідно з п. 3 ч. 2 ст.183 ГПК України на 08.10.2025, про що повідомлено відповідачів ухвалою суду від 10.09.2025 в порядку ст. 120 ГПК України.

В судовому засіданні 08.10.2025 судом постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання у справі № 916/2895/25 у розумний строк згідно ст. 114 ГПК України на 29.10.2025, про що повідомлено відповідачів ухвалою суду від 08.10.2025 в порядку ст. 120 ГПК України.

В судовому засіданні 29.10.2025 суд постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі № 916/2895/25 та призначення справи до розгляду по суті на 12.11.2025, про що повідомлено відповідачів ухвалою суду від 31.10.2025 в порядку ст. 120 ГПК України.

В судовому засіданні 12.11.2025 судом постановлено протокольну ухвалу про перерву у судовому засіданні з розгляду справи по суті до 03.12.2025 на підставі ст. 216 ГПК України, про що повідомлено відповідачів ухвалою суду від 12.11.2025 в порядку ст. 120 ГПК України.

25.11.2025 до суду від ПП "ЕКОФРЕШ" надійшли письмові пояснення (вх. №37553/25), в яких останнє зазначає, що на підставі доповнених до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України спеціальних норм, що визначають порядок застосування мораторію на нарахування та сплату лізингових платежів, 03.10.2025 ПП «Екофреш» звернулося до ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» з відповідною заявою про встановлення мораторію на нарахування та сплату грошових зобов`язань за Договором фінансового лізингу № 9322/03/21-Г від 17.03.2021 року. До листа з відповідним вкладенням, відповідачем у той же день було надано інструкцію щодо перевірки дійсності електронного підпису. Однак, станом на момент подання додаткових пояснень відповідач не отримав відповіді за результатами розгляду відповідної заяви, що, в свою чергу, свідчить про її задоволення лізингодавцем. Таким чином, ПП "ЕКОФРЕШ" зазначає, що відсутність будь-якої відповіді від ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» на подану ним заяву, у встановлений законом двадцятиденний строк, свідчить про фактичне набрання чинності правовим режимом мораторію, а відтак з дня отримання лізингодавцем відповідної заяви і протягом усього періоду дії воєнного стану, а також протягом одного року після його припинення або скасування, нарахування, стягнення та примусове виконання грошових зобов`язань за договором фінансового лізингу №9322/03/21-Г від 17.03.2021 року є зупиненими в силу прямої норми закону. При цьому, у письмових поясненнях останній просить суд визнати поважними причини пропуску строку на подання доказів, долучених до цих письмових пояснень, поновити цей строк та прийняти вказані докази до розгляду

01.12.2025 до суду від позивача надійшли заперечення (вх. № 38097/25), згідно яких останній зазначає, що твердження ПП «ЕКОФРЕШ» про не отримання відповіді від ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» за результатами розгляду заяви про встановлення мораторію на нарахування та сплату грошових зобов`язань за договором фінансового лізингу та встановлення мораторію на нарахування та сплату грошових зобов`язань за договором фінансового лізингу - у зв`язку з відсутністю відповіді на таку заяву - не відповідає дійсності, оскільки, враховуючи, що АТ «УКРПОШТА» не здійснює приймання і доставку поштових відправлень за місцезнаходженням ПП «ЕКОФРЕШ» (Херсонська область Каховський район, с. Роздольне, комплекс будівель, № 6), ТОВ «УЛФ-ФІНАНС», в строк, встановлений п.32 Прикінцевих та перехідних положень ЦКУ, надіслало рішення про відмову у задоволенні вищезазначеної заяви ПП «ЕКОФРЕШ» на електронну адресу лізингоодержувача, зазначену в договорі фінансового лізингу - .

В судовому засіданні 03.12.2025 суд, розглянувши клопотання сторін про поновлення строку на подання доказів, визнавши повжними причини пропуску строку на їх подання, постановив протокольну ухвалу в порядку ст. 207 ГПК України, якою поновив строк на подання доказів, долучивши додані до письмових пояснень ПП «ЕКОФРЕШ» та заперечень позивача докази до матеріалів справи. Також суд долучив письмові пояснення ПП «ЕКОФРЕШ» та заперечення ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» до матеріалів справи.

При цьому, в судовому засіданні 03.12.2025 представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити; представники відповідачів в жодне судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомлялись про розгляд справи, зокрема ухвали суду від: 25.07.2025, 19.08.2025, 10.09.2025, 08.10.2025, 31.10.2025, 12.11.2025 були доставлені до електронних кабінетів відповідачів, про що свідчать наявні в матеріалах справи довідки про доставку електронних документів, своїм правом на подання відзиву не скористались, з огляду на що, суд вважає за можливе відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

При цьому, враховуючи ту обставину, що в умовах воєнного стану суди продовжують працювати в штатному режимі, з огляду на необхідність повідомлення учасників справи про наявність судового розгляду з метою забезпечення доступу до правосуддя, гарантованого державою та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд розглянув дану справу в межах розумного строку на підставі ст. 114 ГПК України.

В судовому засіданні 03.12.2025 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

17.03.2021 між ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» (лізингодавець) та ПП «ФАВОРИТ-III» (нині - ПП "ЕКОФРЕШ", лізингоодержувач) укладено Договір фінансового лізингу № 9322/03/21-Г (далі - договір), відповідно до п. 3 якого, предметом лізингу є трактор John Deere 6130 D (бувший у використанні), VIN - код: 1P06130DLDB700026, специфікацією: об`єм двигуна- 4500 куб. см., тип палива -дизельне, трансмісія - МТ, з додатковим обладнанням: GPS Трекер Teltonika FMB 920, вартістю на дату укладення договору 1 467 273 грн, в т.ч. ПДВ. Вартість об`єкта лізингу може змінюватися (корегуватися) до підписання Акту приймання-передачі внаслідок зміни вартості Постачальником, в тому числі в разі збільшення ціни виробником, митних зборів, курсів валют.

Згідно п. 4 договору постачальником предмету лізингу є ТОВ «ДЕЛЬТА-2015» ().

Строк лізингу складає 36 місяців з моменту підписання Акту прийому-передачі (п. 5 договору).

Порука - ТОВ "АГРОСІНДІКАТ" () (п. 8 договору).

Згідно з пп. 9.1 п. 9 договору загальна сума лізингових платежів становить 1 853 657,63 грн. на дату укладення договору і може змінюватися відповідно до умов цього договору.

Відповідно до пп. 9.3 п. 9 договору порядок сплати лізингових платежів в гривні згідно з Графіком внесення лізингових платежів.

Підпунктом 9.4 пункту 9 договору визначено, що протягом строку дії Договору фінансового лізингу розмір лізингових платежів може збільшуватися або зменшуватись (індексуватися) в випадках збільшення/зменшення витрат Лізингодавця, в тому числі введення нових, відміни, збільшення/зменшення розміру існуючих податків, зборів та інших обов`язкових платежів, зміни умов (в т.ч. збільшення тарифів) страхування предмета лізингу.

Розмір лізингових платежів може бути збільшений при значному удорожчанні фінансових ресурсів в Україні, проте не частіше одного разу на рік. Індикатором удорожчання фінансових ресурсів в Україні прийняти показник UIRD 12М (український індекс ставок за депозитами фізичних осіб у відповідній валюті на 12 місяців за посиланням http://www.bank.gov.ua/files/UIRD.xls, який в максимально визнаним індикатором стану грошового ринку в Україні. Якщо протягом строку дії Договору розмір показника збільшиться більше ніж на 3 відсоткових пункти від значення показника UIRD 12М у відповідній валюті на дату підписання Договору, Лізингодавець має право збільшити розмір винагороди на ту ж кількість відсоткових пунктів у річному вимірі, на яку зріс індекс UIRD на дату прийняття Лізингодавцем рішення про зміну розмір платежів, нарахованих на несплачену вартість предмету лізингу згідно графіку платежів.

В п. 10 договору визначено графік внесення лізингових платежів.

Цей договір фінансового лізингу укладений у відповідності з вимогами чинного законодавства України та внутрішніх правил надання фінансових послуг, затверджених Лізингодавцем, складений українською мовою в 2 (двох) примірниках, які мають однакову юридичну силу, по одному для кожної зі сторін (пункт 12 договору).

Договір фінансового лізингу набуває чинності з моменту підписання обома сторонами та скріплення печатками сторін (у разі їх наявності) та діє протягом перебігу строку лізингу (крім випадків, коли з підстав та в порядку, передбаченому цим договором, сторона відмовиться від договору в односторонньому порядку або сторони досягнуть згоди про дострокове припинення / розірвання договору). Зобов`язання за договором, у разі його можливого порушення, не припиняються із закінченням строку його дії та припиняються повним виконанням (пункт 13 договору).

Пунктом 14 договору визначено, що підписанням цього договору фінансового лізингу Лізингоодержувач приєднується до Загальних умов договору фінансового лізингу, які є публічною частиною Договору фінансового лізингу.

Загальні умови договору фінансового лізингу (та будь-які посилання на них в Договорі), розміщені на офіційному веб-сайті Лізингодавця за посиланням: https://ulf.ua/ua/dokumenty/usloviya-kdogovoru-fl.html або QR-кодом, в редакції, діючій на дату укладання цього Договору, та є невід`ємною складовою частиною Договору. Своїм підписом в цьому документі Лізингоодержувач підтверджує, що він належним чином ознайомлений та погоджується з умовами Договору фінансового лізингу (включаючи Загальні умови) щодо порядку та розміру сплати лізингових та інших платежів, що можуть змінюватися відповідно до Договору, щодо відповідальності та розміру штрафних санкцій, щодо зміни, припинення Договору, порядку та суми дострокового викупу Предмета лізингу тощо. Лізингоодержувач підтверджує, що йому зрозумілі наслідки укладення цього Договору (включаючи Загальні умови) та зобов`язується дотримуватися усіх його умов.

Своїм підписом на Договорі Лізингоодержувач підтверджує факт отримання Договору фінансового лізингу в дату його укладення та запевняє, що на дату підписання Договору ознайомився та має доступ до Загальних умов договору фінансового лізингу», які розміщені на офіційному веб-сайті Лізингодавця та є діючими на дату укладання Договору, а також підтверджує отримання перед укладанням Договору інформації, передбаченої ч. 2 ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (п. 15 договору).

На момент укладення договору № 9322/03/21-Г від 17.03.2021 публічною його частиною були Загальні умови договору фінансового лізингу (для фінансування вживаних предметів лізингу), затверджені наказом генерального директора ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» № 26 від 14.09.2020 року, в редакції, що діє з 15.09.2020, якими визначено, зокрема, наступні положення:

- лізингодавець набуває у свою власність і передає на умовах фінансового лізингу у платне володіння та користування замовлене лізингоодержувачем майно (далі по тексту предмет лізингу), найменування, марка, модель, рік випуску, ціна строк лізингу, лізингові платежі та інші суттєві умови користування якого зазначаються у договорі, а Лізингоодержувач зобов`язується прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові та інші платежі відповідно до умов договору, а в кінці строку дії договору має право придбати предмет лізингу у власність за викупною вартістю, визначеною у договорі. Під викупною вартістю слід розуміти останній лізинговий платіж в погашення (компенсацію) вартості предмета лізингу, розмір якого визначений у договорі (пп. 1.1);

- лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу на строк, вказаний у договорі (далі - строк лізингу). Строк лізингу починається з дати підписання сторонами акту прийому-передачі предмета лізингу, але в будь якому разі не може бути менше одного року (пп. 1.2);

- сторони погоджуються, що будь-які несправності, технічні або інші дефекти предмета лізингу, виявлені після підписання акту прийому-передачі предмета лізингу, є ризиком лізингоодержувача. Лізингодавець не несе жодних витрат у зв`язку з вищевказаними несправностями. Такі несправності або дефекти не звільняють дізингоодержувача від належного виконання ним своїх зобов`язань за договором, включаючи оплату лізингових платежів. Лізингоодержувач має право самостійно звертатися до продавця з вимогами щодо якості, комплектності, справності предмета лізину безоплатного усунення недоліків тощо. Зобов`язання лізингодавця з придбання предмета лізингу виникають після оплат лізингоодержувачем першого лізингового платежу згідно з умовами договору (пп. 1.4.);

- всі платежі за користування предметом лізингу лізингоодержувач зобов`язаний здійснювати в національній валюті України (гривні) шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок лізингодавця не пізніше за дату та в сумі, які встановлені для їх оплати відповідно до графіка внесення лізингових платежів (надалі - графік платежів). Лізингоодержувач зобов`язаний оплачувати лізингові платежі незалежно від виставляння та отримання рахунків лізингодавця. У разі необхідності рахунки на оплату можуть надаватися лізингодавцем на електронну пошту лізингоодержувача. Лізингові платежі включають платежі в погашення (компенсацію) вартості предмета лізингу, комісію лізингодавця з наданий в лізинг предмет лізингу та інші платежі, передбачені договором (пп. 2.1);

- перший лізинговий платіж (визначений в графіку платежів) включає: авансовий платіж, що є частиною компенсації вартості Предмета лізингу та включає ПДВ; адміністративний платіж (у разі його наявності), що є платою за організаційні заходи, пов`язані з підготовкою та укладенням Договору фінансового лізингу, та включає вартість ПДВ. Після прийому-передачі предмета лізингу за актом у тимчасове володіння та користування лізингоодержувачем, авансовий платіж та адміністративний платіж зараховуються сторонами як лізингові платежі (пп. 2.2);

- датою здійснення лізингового платежу вважається дата фактичного надходження коштів на банківський рахунок лізингодавця. Якщо дата нарахування та оплати будь-якого лізингового платежу припадає на неробочий (вихідний святковий або інший) день, то датою оплати такого лізингового платежу вважається наступний за ним робочий день (пп. 2.3);

- лізингоодержувач не має права вимагати від лізингодавця якогось відшкодування, відстрочки оплати або зменшенні суми лізингових платежів за договором у разі перерви в експлуатації (в тому числі пошкодження) предмета лізингу, що виникла після підписання акту прийому-передачі предмета лізингу, незалежно від причин виникнення такої перерви, у тому числі внаслідок дій (бездіяльності) державних (інших компетентних) органів (пп. 2.7);

- приймання лізингоодержувачем предмета лізингу в лізинг оформлюється шляхом підписання сторонами акту прийому-передачі предмета лізингу, що підтверджує, зокрема: належну якість, комплектність предмета лізингу; ознайомлення і прийняття до виконання лізингоодержувачем гарантійних умов, технічних умов та інших регламент експлуатації предмета лізингу (пп. 3.4);

- з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі предмета лізингу до лізингоодержувача переходять усі ризики, пов`язані з користуванням та володінням аредметом лізингу (в тому числі, але не обмежуючись, відповідальність збереження, ризик випадкового знищення, втрати, загибелі або випадкового пошкодження предмета лізингу, ризик допущення помилки при експлуатації). Лізингоодержувач несе повну цивільно-правову відповідальність перед третіми особами за його використання, відшкодовує в повному обсязі збитки третім особам, заподіяні внаслідок експлуатації предмета лізингу, в частині, не передбаченій договором(-ами) страхування. Лізингоодержувач покриває всі витрати (включаючи штрафні санкції), пов`язані з використанням предмета лізингу, відповідно до чинного законодавства, в т.ч. пов`язані з використанням предмета лізингу як таксі чи для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку (пп. 3.5);

- за невиконання або неналежне виконання умов договору лізингодавець має право стягнути шляхом направлення відповідної вимоги/рахунку (в тому числі на електронну адресу лізингоодержувача) наступні штрафні санкції, а саме: за несвоєчасну оплату лізингових платежів та інших платежів, передбачених Договором, Лізингоодержувач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період прострочення, від суми заборгованості за кожен день прострочення (пп. 7.1.1); у разі прострочення (затримки) сплати лізингових платежів та інших платежів за договором понад 15 календарних днів, крім пені, передбаченої п. 7.1.1. Загальних умов, лізингоодержувач оплачує штраф у розмірі 10% від суми простроченої заборгованості (пп. 7.1.2); у разі, якщо на дату розірвання договору предмет лізингу залишається неповернутим лізингодавцю, як це передбачено п. 11.4. Загальних умов, лізингоодержувач сплачує лізингодавцю неустойку у розмірі подвійної плати за користування предметом лізингу за час прострочення (а саме: подвійний розмір лізингового платежу, зазначений в п.6 Графіку платежів, та належний до сплати у місяці в якому відбувається прострочення повернення предмету лізингу лізингоодержувачем) (пп. 7.1.3); при нарахуванні штрафних санкцій та неустойки, положення ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України та ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України до договору не застосовуються. Неустойка та інші штрафні санкції нараховується за весь період прострочення виконання зобов`язань. До вимог про стягнення штрафних санкцій застосовується позовна давність три роки (пп. 7.1.7);

- лізингоодержувач зобов`язується відшкодувати будь-які збитки, завдані невиконанням, неналежним виконанням стороною своїх зобов`язань за договором, в тому числі реальні збитки у вигляді неотриманих лізингових платежів з відшкодування вартості предмета лізингу у разі, якщо на дату розірвання договору предмет лізингу залишається неповернутим лізингодавцю, а також упущену вигоду у разі дострокового повернення/вилучення предмету лізингу у вигляді різниці між вартістю предмета лізингу (тобто сумою, яку було фактично отримано лізингодавцем в результаті продажу предмету лізингу або, якщо предмет лізингу залишився у власності лізингодавця, визначеною ринковою вартістю предмета лізингу) та сумою лізингових платежів, що залишилися не сплаченими згідно з графіком платежів, а також іншими платежами, що залишилися несплаченими лізингоодержувачем згідно договору. Відшкодування збитків не звільняє сторону від виконання умов договору, в тому числі, але не обмежуючись, не звільняє від сплати штрафних санкцій за договором (пп. 7.3);

- після закінчення строку лізингу згідно договору та за умови відсутності заборгованості, передбаченої п .8.3 Загальних умов, право власності на предмет лізингу переходить від лізингодавця до лізингоодержувача. У разі, якщо умови договору передбачають наявність викупної вартості предмета лізингу, лізингоодержувач має пріоритетне право набути предмет лізингу собі у власність, сплативши лізингодавцю викупну вартість предмета лізингу, а лізингодавець зобов`язується передати лізингоодержувачу право власності на предмет лізингу за договором (пп. 8.2).

- у разі, якщо після закінчення строку лізингу за договором, умови якого передбачають наявність викупної вартості предмета лізингу, лізингоодержувач не реалізує своє право викупу предмета лізингу згідно з п. 8.2. Загальних умов та не продовжить строк користування предметом лізингу (у разі наявності такого права за договором), лізингоодержувач повертає предмет лізингу лізингодавцю на підставі акту в місці та час, зазначені лізингодавцем, з урахуванням вимог п.п.11.5., 11.10. Загальних умов (пп. 8.7).

- лізингоодержувач має право достроково в односторонньому порядку (але не раніше ніж через 1 (один) рік з дати початку перебігу строку лізингу - дати підписання акту прийому-передачі предмета лізингу) розірвати договір (відмовитися від договору) та повернути предмет лізингу з власної ініціативи, письмово повідомивши про це лізингодавця не менше ніж за 30 (тридцять) календарних днів до дати його розірвання. При цьому лізингоодержувач зобов`язаний сплатити лізингодавцю усі платежі за договором, належні до сплати згідно з графіком платежів та несплачені на дату розірвання (відмови) договору; витрати, понесені лізингодавцем у зв`язку з виконанням договору (у тому числі у зв`язку вилученням/поверненням предмета лізингу, транспортуванням тощо); а також штраф, у разі якщо такий передбачений умовами договору, та повернути предмет лізингу лізингодавцю в місці та час, вказані лізингодавцем, на підставі акту, з урахуванням вимог п. 11.5. та п. 11.10. Загальних умов (пп. 11.3);

- при настанні будь-якої обставини, передбаченої п.п. 11.2.1.- 11.2.6. п.11.2 Загальних умов, лізингодавець направляє на юридичну адресу лізингоодержувача цінний лист з описом вкладення або вручає нарочно повідомлення про відмову від договору (його розірвання) із зазначенням дати розірвання договору та датиі місця повернення предмета лізингу лізингодавцю. Лізингоодержувач зобов`язаний за свій кошт протягом терміну, передбаченого в повідомленні, повернути предмет лізингу лізингодавцю за адресою, вказаною в повідомленні. При цьому у разі відмови лізингоодержувача від передачі (повернення) предмета лізингу лізингодавцю лізингодавець має право самостійно вилучити предмет лізингу з місця зберігання/знаходження або ремонту без будь-яких дозволів лізингоодержувача (у тому числі, але не виключно, на підставі виконавчого напису нотаріуса або відповідного рішення суду) з покладанням на лізингоодержувача понесених витрат. Повернення/вилучення предмета лізингу оформляється підписанням сторонами акту повернення предмета лізингу або підписанням акту вилучення предмета лізингу комісією у складі уповноважених осіб лізингодавця, в якому зазначаються фактичні показники пробігу предмета лізингу та всі дефекти. Лізингодавець не несе відповідальності за особисті речі, які знаходяться в предметі лізингу на момент вилучення/повернення (п. 11.4);

- лізингоодержувач зобов`язаний повернути предмет лізингу з усіма його складовими частинами, обладнанням документами та іншим приладдям, у тому числі отриманим згідно з актом прийому-передачі. Предмет лізингу має буті повернений у справному стані, а за ступенем зношеності повинен відповідати його нормальному зносу за час використанні за нормальних умов його експлуатації. При поверненні (вилученні) предмета лізингу лізингоодержувачем лізингодавцю стан, в якому предмет лізингу повертається (вилучається), повинен бути документально зафіксований представниками сторін в акті повернення (вилучення), враховуючи умови зносу предмета лізингу. При цьому при достроковому поверненні / вилученні предмета лізингу лізингодавець має право протягом 5 (п`яти) робочих днів провести діагностику предмету лізингу на станції технічного обслуговування (СТО), яка авторизована лізингодавцем для можливості проведення оцінки його ринкової вартості (пп. 11.5);

- датою розірвання договору є дата вказана у відповідному повідомленні про відмову (розірвання) від договору, що направляється рекомендованим/цінним листом чи кур`єрською доставкою на адресу, вказану у договорі чи іншу, повідомлену лізингоодержувач згідно п.п. 6.1.4. Загальних умов. У випадку неотримання лізингоодержувачем повідомлення про відмову (розірвання) від договору з будь-яких причин лізингоодержувач вважається належним чином повідомлений про відмову (розірвання) від договору та її наслідки відповідно до п. 13.1. Загальних умов (пп. 11.6);

- всі повідомлення, вимоги або інша кореспонденція направляються стороні поштою рекомендованим або цінним листом або кур`єрською доставкою з повідомленням про вручення за місцезнаходженням (місцем реєстрації/проживання) сторони. У разі, якщо сторона змінить місцезнаходження/місце реєстрації та/або фактичну адресу/місце проживання, які вказані у відповідному договорі, та не повідомить про це письмово іншу сторону, всі повідомлення та інша кореспонденція, направлена стороною на адресу іншої сторони, зазначену у договорі чи змінену шляхом письмового повідомлення, вважаються належним чином відправленими стороною та отриманими іншою стороною. При цьому достатнім доказом направлення сторонами одна одній повідомлень, вимог та іншої кореспонденції є поштова квитанція (чек) про направлення рекомендованого листа, опис вкладення у цінний лист чи повідомлення про вручення (у разі відправки кур`єром). При цьому всі повідомлення, що направлені поштою на адресу лізингоодержувача вважаються доставленими через п`ять робочих днів з дати відправки (пп. 13.1);

- лізингодавець має право переуступати свої права та обов`язки за цим Договором, третім особам. Отримання згоди лізингоодержувача в цьому разі не вимагається (пп 13.2).

17.03.2021 між ТОВ «Улф-Фінанс» (далі - кредитор), ТОВ Агросіндікат (далі - поручитель) та ПП «ФАВОРИТ-III» (нині - ПП "ЕКОФРЕШ", боржник) був укладений договір поруки, відповідно до п. 1 якого поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за виконання ПП «ФАВОРИТ-III», усіх його грошових зобов`язань перед кредитором у повному обсязі, в тому числі і в частині компенсації можливих збитків та сплати можливих штрафних санкцій, комісій (винагород), додаткових платежів що виникли або виникнуть в майбутньому із договору/-ів фінансового лізингу; включаючи всі додатки, зміни та доповнення до нього/них, в тому числі ті, що можуть бути укладені сторонами в майбутньому, зокрема, договору фінансового лізингу № 9322/03/21-Г від 17.03.2021 (строк лізингу-36 місяців, загальна сума лізингових платежів - 1 853 657,63 грн).

Відповідно до п. 1.2. договору поруки поручитель підтверджує, що йому відомі усі умови договору/рів лізингу, в тому числі умови, передбачені додатком «Загальні умови до договору фінансового лізингу», що розміщені на офіційному веб-сайті кредитора за посиланням: https://ulf.ua/ua/dokumenty/usloviya-k-dogovoru-fl.html та є невід`ємною частиною договору/рів лізингу (окремо іменується загальні умови), а саме: розмір та порядок сплати лізингових платежів передбачено договорам/рами лізингу під п. 9 (п. п. 9.1.-9.4.) та п. 10 (Графік внесення лізингових платежів); відповідальність сторін, передбачена статтею 7 загальних умов до договору/рів лізингу, умови про дострокове розірвання договору та повернення Предмету лізингу, передбачені статтею 11 загальних умов до договору/рів лізингу. Всі умови щодо розміру та порядку сплати грошових коштів боржником кредитору визначаються згідно договору/рів лізингу, а також додаткових угод до договору/рів лізингу, які будуть укладені між кредитором і боржником, та будуть невід`ємною частиною договору/рів лізингу. Сторони домовились, що зобов`язання, встановлені цим договором, залишаються дійсними та незмінними для поручителя і в разі внесення будь-яких змін чи доповнень до договору/рів лізингу. Поручитель зобов`язується виконати зобов`язання за цим договором у разі настання випадків зміни (в т.ч. збільшення) розміру грошових зобов`язань згідно умов договору/рів лізингу, в зв`язку з чим змінюється (збільшується) обсяг його відповідальності за договором.

Згідно п. 1.3., 1.4., 1.5. договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, в тому числі за відшкодування можливих збитків, за сплату пені та інших штрафних санкцій, що обумовлені у загальних умовах до лізингового договору та передбачені законодавством України. Відповідальність поручителя та боржника є солідарною. Причини невиконання боржником своїх зобов`язань за лізинговим договором в жодному разі не можуть впливати на виконання поручителем зобов`язань за цим договором.

Відповідно до п. 2.2. договору поруки поручитель повинен виконати свої зобов`язання на користь кредитора протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту пред`явлення кредитором вимог, забезпечених порукою згідно цього договору, шляхом перерахування суми заборгованості боржника, вказаної у вимозі, на поточний рахунок кредитора, зазначений у розділі 5 цього договору або інший рахунок, реквізити якого кредитор надасть поручителю. Під пред`явленням вимоги розуміється надсилання кредитором рекомендованим листом на адресу поручителя, вказану в розділі 5 даного договору, письмової вимоги (заяви) про невиконання боржником своїх зобов`язань, передбачених лізинговим договором.

Згідно п. 3.1., 3.2. договору поруки він набирає чинності з моменту його підписання сторонами. Сторони, керуючись умовами частини четвертої статті 559 Цивільного кодексу України встановили, що строком припинення поруки, встановленої цим Договором, є 6 (шість) місяців з дати виконання зобов`язань за договором/ами лізингу, передбаченого договором, а у випадку наявності простроченої заборгованості боржника відповідно до договору/рів лізингу, строком припинення поруки є 3 (три) роки з дати розірвання (відмови) кредитором від договору/рів лізингу в порядку на та умовах, визначених загальних умов до договору/рів лізингу.

Додатковою угодою № 1 від 06.04.2021 до договору фінансового лізингу 9322/03/21-Г від 17.03.2021 сторони виклали пункти 3.4, 3.5, 9.1,10 договору в новій редакції, згідно яких сторони змінили: VIN - код: 1P06130DKCE800939, вартість предмета лізингу, в т.ч. ПДВ - 1 349 373 (в т. ч. ПДВ 224 895,50 грн); загальну суму лізингових платежів - 1 690 194,53 грн; графік внесення лізингових платежів.

Додатковою угодою № 2 від 28.04.2021 до договору фінансового лізингу 9322/03/21-Г від 17.03.2021 сторони виклали пункти 3.5, 9.1,10 договору в новій редакції, згідно яких сторони змінили: вартість предмета лізингу, в т.ч. ПДВ - 1 394 473 (в т. ч. ПДВ 232 412,17 грн); графік внесення лізингових платежів, згідно якого перші два лізинговий платежі в сумі 50 000 грн. та 367 024,30 грн. сплачується 24.03.2021 та 07.04.2021 відповідно, а решта платежів поділена на 37 щомісячних періодів з 30.04.2021по 29.04.2024. При цьому, структура щомісячного лізингового платежу складається з двох складових: 1) платіж, що відшкодовує вартість об`єкта лізингу; 2) винагорода (комісія) Лізингодавця.

29.04.2021 між ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» (Лізингодавець) та ПП «ФАВОРИТ-III» (Лізингоодержувач) був підписаний акт (видаткова накладна) прийому-передачі предмету лізингу до договору фінансового лізингу №9322/03/21-Г від 17.03.2021, згідно з яким лізингодавець передав, а лізингоодержувач прийняв, в якості предмету лізингу, трактор John Deere 6130 D (бувший у використанні), 2012 року випуску, реєстраційний номер - НОМЕР_1 , за ціною 1 394 473 грн з ПДВ.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , трактор колісний John Deere 6130 D (реєстраційний номер - НОМЕР_1 ) належить на праві власності ТОВ «УЛФ-ФІНАНС».

Додатковою угодою № 3 від 02.02.2022 до договору фінансового лізингу №9322/03/21-Г від 17.03.2021 сторони виклали п. 2 договору в новій редакції, згідно якого змінено найменування лізингоодержувача на ПП «Екофреш».

На виконання умов договору фінансового лізингу № 9322/03/21-Г від 17.03.2021, ПП «ЕКОФРЕШ» у період з 18.03.2021 по 17.02.2022 сплатило на користь лізингодавця лізингові платежі на загальну суму 979 849,65 грн.

З огляду на невиконання ПП «ЕКОФРЕШ» своїх зобов`язань в частині повної та своєчасної оплати лізингових платежів та сплати штрафних санкцій, 16.11.2023 ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» на адресу поручителя - ТОВ "АГРОСІНДІКАТ" направило вимогу за вих. № УФ-61274 від 16.11.2023, в якій просило останнього протягом п`яти банківських днів погасити заборгованість, зокрема, за договором фінансового лізингу № 9322/03/21-Г від 17.03.2021 в розмірі 991 726, 73 грн, що підтверджується квитанцією з АТ "Укрпошта" від 16.11.2023, цінним листом з описом вкладення та списком згрупованих відправлень №21110.

Також, 06.11.2024 ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» на електронні адреси ПП "ЕКОФРЕШ" та ТОВ "АГРОСІНДІКАТ" (які зазначені в додатковій угоді №3 від 02.02.2022 та договорі поруки від 17.03.2021), а також на поштову адресу поручителя, направило вимогу за вих. № УФ-73589 від 06.11.2024, в якій просило останніх протягом семи календарних днів повернути предмет лізингу, зокрема, за договором фінансового лізингу № 9322/03/21-Г від 17.03.2021, додатком до яких, зокрема, є розрахунок заборгованості за вказаним договором станом на 05.11.2024 на загальну суму 1 906 385,66 грн., що підтверджується квитанцією з АТ «Укрпошта» від 06.11.2024, цінним листом з описами вкладення, списком згрупованих відправлень та копією повідомлення з електронної скриньки.

Проте, як зазначає позивач, зазначені претензії залишились без відповіді, а заборгованість за договором фінансового лізингу № 9322/03/21-Г від 17.03.2021 разом із усіма нарахованими штрафними санкціями непогашеною.

03.10.2025 ПП "ЕКОФРЕШ" звернулось до ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» із заявою за вих. №02/10 від 02.10.2025 про встановлення мораторію на нарахування та сплату лізингових та інших платежів, зокрема, за договором фінансового лізингу № 9322/03/21-Г від 17.03.2021 на період дії воєнного стану в Україні та протягом одного року з дня його припинення або скасування, посилаючись на положення Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України щодо особливостей кредитування та фінансового лізингу у період дії воєнного стану.

28.10.2025 ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» було прийнято рішення за вих. №УФ-850806 від 28.10.2025 про відмову у задоволені заяви вих. №02/10 від 02.10.2025 про встановлення мораторію, яке в цей же день було направлено на електронну адресу ПП "ЕКОФРЕШ" - , яка зазначена в договорі фінансового лізингу № 9322/03/21-Г від 17.03.2021 та додатковій угоді №3 від 02.02.2022, що підтверджується скріншотом з елекронної скриньки позивача.

Предметом спору у даній справі є вимога позивача про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості у розмірі 1 906 385,66 грн, у тому числі: 782 258,64 грн. - заборгованості по сплаті лізингових платежів; 431 137,20 грн. - неустойки; 78 281,79 грн. - штрафу 10%; 475 412,48 грн. - пені; 39 869,76 грн. - 3% річних; 99 425,79 грн. - інфляційних нарахувань.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, а в силу вимог ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як встановлено матеріалами справи, 17.03.2021 між ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» (лізингодавець) та ПП «ФАВОРИТ-III» (в подальшому, найменування якого було змінено на ПП «ЕКОФРЕШ» - лізингоодержувач) укладено договір фінансового лізингу № 9322/03/21-Г (далі - договір), відповідно до п. 3 якого (з урахуванням додаткових угод №1 від 06.04.2021 та №2 від 28.04.2021) предметом лізингу є трактор John Deere 6130 D (бувший у використанні), VIN - код: 1P06130DKCE800939, специфікацією: об`єм двигуна - 4500 куб. см., тип палива -дизельне, трансмісія - МТ, з додатковим обладнанням: GPS Трекер Teltonika FMB 920, вартістю 1 394 473 грн. (в т. ч. ПДВ 232 412,17 грн), яка може змінюватись відповідно до умов договору.

Згідно п. 4 договору постачальником предмету лізингу є ТОВ «ДЕЛЬТА-2015» ( ).

Строк лізингу складає 36 місяців з моменту підписання Акту прийому-передачі (п. 5 договору).

Договір фінансового лізингу набуває чинності з моменту підписання обома сторонами та скріплення печатками сторін (у разі їх наявності) та діє протягом перебігу строку лізингу (крім випадків, коли з підстав та в порядку, передбаченому цим договором, сторона відмовиться від договору в односторонньому порядку або сторони досягнуть згоди про дострокове припинення / розірвання договору). Зобов`язання за договором, у разі його можливого порушення, не припиняються із закінченням строку його дії та припиняються повним виконанням (пункт 13 договору).

Згідно п. 14 договору підписанням цього договору фінансового лізингу Лізингоодержувач приєднується до Загальних умов договору фінансового лізингу, які є публічною частиною Договору фінансового лізингу.

Відповідно до ч. 1 ст. 806 Цивільного кодексу України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у володіння та користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Загальні правові та організаційні засади фінансового лізингу в Україні визначено Законом України "Про фінансовий лізинг".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про фінансовий лізинг" (в редакції, що була чинною на момент укладення договору) фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Згідно пп 1.1 Загальних умов договору фінансового лізингу, які є публічною частиною Договору фінансового лізингу лізингодавець набуває у свою власність і передає на умовах фінансового лізингу у платне володіння та користування замовлене Лізингоодержувачем майно (далі - предмет лізингу), найменування, марка, модель, рік випуску, ціна, строк лізингу, лізингові платежі та інші суттєві умови користування якого зазначаються у Договорі, а Лізингоодержувач зобов`язується прийняти Предмет лізингу та сплачувати лізингові та інші платежі відповідно до умов Договору, а в кінці строку дії Договору має право придбати Предмет лізингу у власність за викупною вартістю, визначеною у Договорі.

Відповідно до пп. 1.2 Загальних умов договору фінансового лізингу, які є публічною частиною Договору фінансового лізингу лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу на строк, вказаний у договорі (далі - строк лізингу). Строк лізингу починається з дати підписання сторонами акту прийому-передачі предмета лізингу, але в будь якому разі не може бути менше одного року.

Підпунктом 3.4 Загальних умов договору фінансового лізингу, які є публічною частиною Договору фінансового лізингу приймання лізингоодержувачем предмета лізингу в лізинг оформлюється шляхом підписання сторонами акту прийому-передачі предмета лізингу, що підтверджує, зокрема: належну якість, комплектність предмета лізингу; ознайомлення і прийняття до виконання лізингоодержувачем гарантійних умов, технічних умов та інших регламент експлуатації предмета лізингу.

Судом встановлено, що на виконання умов договору фінансового лізингу № №9322/03/21-Г, 29.04.2021 між ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» (Лізингодавець) та ПП «ФАВОРИТ-III» (в подальшому, найменування якого було змінено на ПП «ЕКОФРЕШ» - Лізингоодержувач) було підписанано акт (видаткова накладна) прийому-передачі предмету лізингу до договору фінансового лізингу №9322/03/21-Г від 17.03.2021, згідно з яким лізингодавець передав, а лізингоодержувач прийняв, в якості предмету лізингу, трактор John Deere 6130 D (бувший у використанні), 2012 року випуску, реєстраційний номер - НОМЕР_1 , за ціною 1 394 473 грн з ПДВ.

Відповідно до ст. 538 Цивільного кодексу України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання, при якому сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено умовами договору, актами цивільного законодавства тощо.

Сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором (ч. 1 ст. 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" в редакції, що була чинною на момент укладення договору).

Згідно пп. 2.1 загальних умов, всі платежі за користування предметом лізингу лізингоодержувач зобов`язаний здійснювати в національній валюті України (гривні) шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок лізингодавця не пізніше за дату та в сумі, які встановлені для їх оплати відповідно до графіка внесення лізингових платежів (надалі - графік платежів). Лізингоодержувач зобов`язаний оплачувати лізингові платежі незалежно від виставляння та отримання рахунків лізингодавця. У разі необхідності рахунки на оплату можуть надаватися лізингодавцем на електронну пошту лізингоодержувача. Лізингові платежі включають платежі в погашення (компенсацію) вартості предмета лізингу, комісію лізингодавця з наданий в лізинг предмет лізингу та інші платежі, передбачені договором.

Згідно з пп. 9.1 п. 9 договору загальна сума лізингових платежів становить 1 746 364,24 грн. і може змінюватися відповідно до умов цього договору.

Відповідно до пп. 9.3 п. 9 договору порядок сплати лізингових платежів в гривні згідно з Графіком внесення лізингових платежів.

В пункті 10 договору сторони визначили графік внесення лізингових платежів, згідно з яким (в редакції додаткової угоди № 2 від 28.04.2021) перші два лізингові платежі в сумі 50 000 грн. та 367 024,30 грн. сплачуються 24.03.2021 та 07.04.2021 відповідно, а решта платежів поділена на 37 щомісячних періодів з 30.04.2021 по 29.04.2024. При цьому, структура щомісячного лізингового платежу складається з двох складових: 1) платіж, що відшкодовує вартість об`єкта лізингу; 2) винагорода (комісія) Лізингодавця.

Положеннями ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст.525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Водночас, як встановлено судом, ПП «ЕКОФРЕШ» у період з 18.03.2021 по 25.01.2022 сплатило на користь лізингодавця лише частину лізингових платежів на загальну суму 979 849,65 грн. Решта лізингових платежів залишилась неоплаченою.

Таким чином, судом встановлено, що прострочена заборгованість відповідача по сплаті лізингових платежів за договором фінансового лізингу №9322/03/21-Г від 17.03.2021 становить 766 514,59 грн.

Наявність вказаної заборгованості відповідач не спростував, докази, які б підтверджували факт повної сплати відповідачем лізингових платежів в матеріалах справи відсутні.

При цьому, перевіривши розрахунок позивача по сплаті лізингових платежів на суму 782 258,64 грн., судом встановлено його помилковість, з огляду на необгрутоване включення до розхрахунку заборгованості лізингового платежу на суму 15 744,05 грн. (01.11.2021), що не передбачений графіком внесення лізингових платежів, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» в частині стягнення з відповідача заборгованості по сплаті лізингових платежів у сумі 766 514,59 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення пені та штрафу, суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами частини першої статті 230 ГК України (чинної на час виникнення спірних правовідносин) штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. При цьому, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

При цьому, суд враховує, що одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 02.04.2019 у справі №917/194/18, від 09.02.2018 у справі №911/2813/17.

Згідно пп 7.1.1 Загальних умов договору фінансового лізингу, які є публічною частиною Договору фінансового лізингу за несвоєчасну оплату лізингових платежів та інших платежів, передбачених договором, лізингоодержувач сплачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період прострочення, від суми заборгованості за кожен дені прострочення.

В пп. 7.1.7 Загальних умов договору фінансового лізингу сторони передбачили, що при нарахуванні штрафних санкцій та неустойки, положення ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України та ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України до Договору не застосовуються. Неустойка та інші штрафні санкції нараховується за весь період прострочення виконання зобов`язань. До вимог про стягнення штрафних санкцій застосовується позовна давність три роки.

Відповідно до п. 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 жовтня 2024 року по справі № 911/952/22 (провадження № 12-79гс23), якщо умовами укладеного договору сторони передбачили більш тривалий, ніж визначений частиною шостою статті 232 ГК України, строк нарахування штрафних санкцій (зазначили про їх нарахування до дня фактичного виконання, протягом усього періоду існування заборгованості тощо), то їх нарахування не припиняється за період прострочення зобов`язання понад шість місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано, а застосуванню підлягає саме строк, встановлений договором.

Відповідно до ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно ч. 5 ст. 254 ЦК України, якщо останній день строку припадає на вихідній, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є першим за ним робочий день.

Перевіривши розрахунок позивача щодо стягнення з відповідача пені за несвоєчасну оплату лізингових платежів в сумі 475 412,48 грн. за загальний період з 07.04.2021 по 05.11.2024, судом встановлено його помилковість, з огляду на неврахування положень ст. 253 ЦК України та ч. 5 ст. 254 ЦК України, не зменшенням періоду нарахування, з врахуванням дат, в які було здійснено часткове погашення лізингових платежів, що призвело до подвійного нарахування на частину боргу, а також помилково включеного лізингоового платежу на суму 15 744, 05 грн., непередбаченого графіком внесення лізингових платежів, у зв`язку з чим, судом за допомогою системи "Ліга-Закон", здійснено власний розрахунок, відповідно до якого сума пені складає 473 820,14 грн.

Згідно з п. 7.1.2. Загальних умов, у разі прострочення (затримки) сплати лізингових платежів та інших платежів за договором понад 15 календарних днів, крім пені, передбаченої п. 7.1.1. Загальних умов, лізингоодержувач оплачує штраф у розмірі 10% від суми простроченої заборгованості.

Перевіривши розрахунок позивача щодо стягнення з відповідача штрафу в сумі 78 281,79 грн. за загальний період з 01.07.2021 по 29.04.2024, суд вважає його арифметично правильним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення неустойки у розмірі 431 137,20 грн., суд зазначає таке.

Так, заявляючи вимоги про стягнення неустойки за період з 29.05.2024 по 29.10.2024 у розмірі 431 137,20 грн., позивач посилається на п. 7.1.3 Загальних умов та ст. 785 ЦК України.

Згідно п. 7.1.3 Загальних умов, у разі, якщо на дату розірвання договору предмет лізингу залишається неповернутим лізингодавцю, як це передбачено п. 11.4. Загальних умов, лізингоодержувач сплачує лізингодавцю неустойку у розмірі подвійної плати за користування предметом лізингу за час прострочення (а саме: подвійний розмір лізингового платежу, зазначений в п.6 графіку платежів, та належний до сплати у місяці в якому відбувається прострочення повернення предмету лізингу лізингоодержувачем).

В п. 11.3 Загальних умов, зокрема, передбачено, що лізингоодержувач має право достроково в односторонньому порядку (але не раніше ніж через 1 (один) рік з дати початку перебігу строку лізингу - дати підписання акту прийому-передачі предмета лізингу) розірвати договір (відмовитися від договору) та повернути предмет лізингу з власної ініціативи, письмово повідомивши про це лізингодавця не менше ніж за 30 (тридцять) календарних днів до дати його розірвання.

Відповідно до п. 11.4 Загальних умов, при настанні будь-якої обставини, передбаченої п.п. 11.2.1-11.2.6 п. 11.2 Загальних умов, лізингодавець направляє на юридичну адресу лізингоодержувача цінний лист з описом вкладення або вручає нарочно повідомлення про відмову від договору (його розірвання) із зазначенням дати розірвання договору та датиі місця повернення предмета лізингу лізингодавцю.

Датою розірвання договору є дата вказана у відповідному повідомленні про відмову (розірвання) від договору, що направляється рекомендованим/цінним листом чи кур`єрською доставкою на адресу, вказану у договорі чи іншу, повідомлену лізингоодержувач згідно п.п. 6.1.4. Загальних умов. У випадку неотримання лізингоодержувачем повідомлення про відмову (розірвання) від договору з будь-яких причин лізингоодержувач вважається належним чином повідомлений про відмову (розірвання) від договору та її наслідки відповідно до п. 13.1. Загальних умов (п. 11. 6 Загальних умов).

Статтею 631 ЦК України та частиною сьомою статті 180 Господарського кодексу України передбачено, що строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 651 ЦК України, у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. А відповідно до ч. 2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

Отже, суд зазначає, що припинення дії договору, у зв`язку із закінченням строку не є тотожним розірвання договору, оскільки останні мають різні правові наслідки.

З приводу зазначеного, суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази розірвання договору фінансового лізингу №9322/03/21-Г від 17.03.2021, зокрема, в порядку п. 11.4 Загальних умов, шляхом направлення на адресу ПП «ЕКОФРЕШ» повідомлення про відмову від договору (його розірвання) із зазначенням дати розірвання договору та дати і місця повернення предмета лізингу лізингодавцю.

При цьому, як встановлено судом та не заперечується позивачем договір фінансового лізингу №9322/03/21-Г припинив свою дію 29.04.2024, у зв`язку із закінченням строку на який його було укладено.

Поряд із цим, суд враховує, шо правові наслідки невиконання зобов`язань при припиненні договору фінансового лізингу передбачено нормами Закону України від 16 грудня 1997 р. № 723/97 "Про фінансовий лізинг" (який діяв станом на момент укладення спірного договору фінансового лізингу), а тому помилковим є застосування положення ст. 785 Цивільного кодексу України, що передбачає стягнення неустойки в розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення у разі неповернення наймодавцеві предмета найму.

Таким чином, враховуючи, що в пункті 7.1.3 Загальних умов, передбачено стягнення неустойки у розмірі подвійної плати за користування предметом лізингу за час простроченн лише у випадку, якщо предмет лізингу залишається неповернутим лізингодавцю на дату розірвання договору, тоді як за обставинами даної справи договір фінансового лізингу № 9322/03/21-Г припинив свою дію, у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для стягнення неустойки у розмірі 431 137,20 грн, з огляду на що, позовні вимоги в зазначеній частині не підлягають задоволенню.

Щодо вимог про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних нарахувань, суд зазначає наступне.

Згідно частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу (постанова Верховного Суду від 05.07.2019 у справі №905/600/18).

Індекс інфляції це додаткова сума, яка сплачується боржником і за своєю правовою природою є самостійним засобом захисту цивільного права кредитора у грошових зобов`язань і спрямована на відшкодування його збитків, заподіяних знеціненням грошових коштів внаслідок інфляційних процесів в державі. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державною службою статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто зменшення купівельної спроможності гривні.

Перевіривши розрахунок позивача щодо стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 39 869,76 грн за загальний період 07.04.2021 по 05.11.2024, судом встановлено його помилковість, з огляду на неврахування положень ст. 253 ЦК України та ч. 5 ст. 254 ЦК України, не зменшенням періоду нарахування, з врахуванням дат, в які було здійснено часткове погашення лізингових платежів, що призвело до подвійного нарахування на частину боргу, а також помилково включеного лізингового платежу на суму 15 744, 05 грн., непередбаченого графіком внесення лізингових платежів, у зв`язку з чим, судом за допомогою системи "Ліга-Закон", здійснено власний розрахунок, відповідно до якого сума 3 % річних складає 39 727,31 грн.

Перевіривши розрахунок позивача щодо стягнення з відповідача інфляційних витрат в сумі 99 425,78 грн за загальний період 07.04.2021 по 05.11.2024 судом встановлено його помилковість, з огляду на допущення методологічних помилок, а також неврахування, що інфляційні нарахування здійснюються на суму боргу, прострочення якого тривало не менше повного місяця. Разом з тим, враховуючи, що у суду відсутні повноваження щодо збільшення позовних вимог, а таке право належить виключно позивачу, суд, не виходячи за межі позовних вимог, вважає обгрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних витрат в сумі 99 425,78 грн.

Таким чином, суд доходить висновку, що стягненню з відповідача підлягають 3 % річних в розмірі 39 727,31 грн. та інфляційних нарахувань в розмірі 99 425,78 грн.

Вирішуючи питання щодо солідарного стягнення заборгованості з відповідачів, суд встановив наступне.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою і заставою.

Порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання.

Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов`язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов`язання боржника, та кредитором боржника.

Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до ч.ч.1,2ст. 554 ЦК України разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Частиною 1 ст. 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Судом встановлено, що з метою забезпечення виконнаня зобов`язань за договором фінансового лізингу №9322/03/21-Г, 17.03.2021 між ТОВ «Улф-Фінанс» (далі - кредитор), ТОВ Агросіндікат (далі - поручитель) та ПП «ФАВОРИТ-III» (нині - ПП "ЕКОФРЕШ", боржник) був укладений договір поруки, відповідно до п. 1 якого поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за виконання ПП «ФАВОРИТ-III», усіх його грошових зобов`язань перед кредитором у повному обсязі, в тому числі і в частині компенсації можливих збитків та сплати можливих штрафних санкцій, комісій (винагород), додаткових платежів що виникли або виникнуть в майбутньому із договору/-ів фінансового лізингу; включаючи всі додатки, зміни та доповнення до нього/них, в тому числі ті, що можуть бути укладені сторонами в майбутньому, зокрема, договору фінансового лізингу № 9322/03/21-Г від 17.03.2021 (строк лізингу-36 місяців, загальна сума лізингових платежів - 1 853 657,63 грн).

Згідно п. 1.3., 1.4., 1.5. договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, в тому числі за відшкодування можливих збитків, за сплату пені та інших штрафних санкцій, що обумовлені у загальних умовах до лізингового договору та передбачені законодавством України. Відповідальність поручителя та боржника є солідарною. Причини невиконання боржником своїх зобов`язань за лізинговим договором в жодному разі не можуть впливати на виконання поручителем зобов`язань за цим договором.

Згідно п. 3.1., 3.2. договору поруки він набирає чинності з моменту його підписання сторонами. Сторони, керуючись умовами частини четвертої статті 559 Цивільного кодексу України встановили, що строком припинення поруки, встановленої цим Договором, є 6 (шість) місяців з дати виконання зобов`язань за договором/ами лізингу, передбаченого договором, а у випадку наявності простроченої заборгованості боржника відповідно до договору/рів лізингу, строком припинення поруки є 3 (три) роки з дати розірвання (відмови) кредитором від договору/рів лізингу в порядку на та умовах, визначених загальних умов до договору/рів лізингу.

За таких обставин, враховуючи положення договору поруки від 17.03.2021, а також те, що станом на дату звернення позивачем до суду з даним позовом договір поруки не припинено, суд доходить висновку про правомірність та обґрунтованість позовних вимог позивача про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості у розмірі 1 457 769,62 грн. заборгованості, з яких: 766 514,59 грн. - заборгованість по сплаті лізингових платежів; 78 281,79 грн. - штраф 10%; 473 820,14 грн. - пеня 39 727,31 грн. - 3% річних; 99 425,79 грн. - інфляційні нарахування.

Щодо посилань відповідача на зупинення нарахування, стягнення та примусове виконання грошових зобов`язань за договором фінансового лізингу №9322/03/21-Г від 17.03.2021, у зв`язку із встановленням мораторію на підставі Прикінцевих та перехідних положень ЦКУ щодо особливостей кредитування та фінансового лізингу у період дії воєнного стану, суд зазначає таке.

Так, законом України «Про внесення змін до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо особливостей кредитування та фінансового лізингу у період дії воєнного стану» № 4340-IX від 27.03.2025 Цивільний кодекс України було доповнено спеціальними нормами, що визначають порядок застосування мораторію на нарахування та сплату лізингових платежів за договором фінансового лізингу. Зазначений закон набрав чинності 10.08.2025.

Пунктом 30 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України визначено, що протягом дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, лізингоодержувач (у тому числі його правонаступник), який є суб`єктом господарювання, має право звернутися до лізингодавця або особи, до якої перейшли права та обов`язки такого лізингодавця (далі у цьому пункті - лізингодавець), із заявою про застосування мораторію на нарахування та сплату лізингових та інших платежів за договором фінансового лізингу, включаючи заборгованість за ними, неустойку (штраф, пеню) (далі - заява), за сукупності умов, наведених у цьому пункті.

Лізингоодержувач надсилає заяву про застосування мораторію на нарахування та сплату лізингових та інших платежів за договором фінансового лізингу, включаючи заборгованість за ними, неустойку (штраф, пеню) (далі - мораторій), у письмовій або електронній формі на юридичну або електронну адресу лізингодавця, зазначену в договорі фінансового лізингу (п. 31 Прикінцевих та перехідних положень ЦКУ).

Пунктом 32 Прикінцевих та перехідних положень ЦКУ, передбачено, що лізингодавець на підставі отриманої заяви та доданих до неї документів протягом 20 робочих днів з дня їх отримання приймає рішення про застосування мораторію або відмову у застосуванні мораторію. Лізингодавець надсилає рішення, передбачене абзацом першим цього пункту, у письмовій або електронній формі на юридичну або електронну адресу лізингоодержувача, зазначену в договорі фінансового лізингу, негайно у день прийняття такого рішення. У разі неподання лізингоодержувачем документів, що підтверджують інформацію, зазначену у заяві, або надання недостовірної інформації лізингодавець має право відмовити лізингоодержувачу у застосуванні мораторію. Рішення лізингодавця про відмову у застосуванні мораторію може бути оскаржено до господарського суду.

Як встановлено судом, 03.10.2025 ПП "ЕКОФРЕШ" звернулось до ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» із заявою за вих. №02/10 від 02.10.2025 про встановлення мораторію на нарахування та сплату лізингових та інших платежів, зокрема, за договором фінансового лізингу № 9322/03/21-Г від 17.03.2021 на період дії воєнного стану в Україні та протягом одного року з дня його припинення або скасування, посилаючись на п. 30 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України.

У строк, встановлений п. 32 Прикінцевих та перехідних положень ЦКУ, ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» було прийнято рішення за вих. №УФ-850806 від 28.10.2025 про відмову у задоволені заяви вих. №02/10 від 02.10.2025 про встановлення мораторію.

При цьому, на виконання вищевказаних вимог, в день прийняття такого рішення, останнє було направлено на електронну адресу ПП "ЕКОФРЕШ" - , яка зазначена в договорі фінансового лізингу № 9321/03/21-Г від 17.03.2021 та додатковій угоді №3 від 02.02.2022, що підтверджується скриншотом з елекронної скриньки позивача.

За таких обставин, враховуючи, прийняте ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» рішення за вих. №УФ-850806 від 28.10.2025 про відмову у задоволені заяви ПП "ЕКОФРЕШ" за вих. №02/10 від 02.10.2025 про встановлення мораторію, яке наразі є чинне та не скасоване у встановленому законом порядку, суд зазначає про відсутність правових підстав для застосування наслідків, передбачених положеннями п. 33 Прикінцевих та перехідних положень ЦКУ, зокрема, щодо зупинення/встановлення заборон на сплату лізингових та інших платежів за укладеним договором фінансового лізингу та на примусове стягнення грошових зобов`язань за вказаним договором.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог із солідарним стягненням з відповідачів на користь позивача 1 457 769,62 грн. заборгованості, з яких: 766 514,59 грн. - заборгованість по сплаті лізингових платежів; 78 281,79 грн. - штраф 10%; 473 820,14 грн. - пеня; 39 727,31 грн. - 3% річних; 99 425,79 грн. - інфляційні нарахування.

Відповідно до ч.3 п. 4.1. пленуму Вищого господарського суду України від 23.02.2013р. №7 "Про деякі питання практики застосування VI Господарського процесуального кодексу України", у разі коли позов немайнового характеру задоволено повністю стосовно двох і більше відповідачів або якщо позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, судові витраті щодо сплати судового збору, покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених вимог, з урахуванням роз`єднаних позовних вимог пропорційно ціні позову.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути солідарно з Приватного підприємства "ЕКОФРЕШ" (74840, Херсонська область, Каховський район, с. Роздольне, Комплекс будівель, буд. 6, ), Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОСІНДІКАТ" (65037, Одеська область, Одеський р-н, село Лиманка, вул. Надії, ж/м "Чорноморка", будинок 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УЛФ-ФІНАНС" (04205, м. Київ, просп. Оболонський, буд. 35-А, офіс 300; ) 1 457 769 (один мільйон чотириста п`ятдесят сім тисяч сімсот шістдесят дев`ять) грн. 62 коп. заборгованості, з яких: 766 514 (сімсот шістдесят шість тисяч п`ятсот чотирнадцять) грн. 59 коп. - заборгованість по сплаті лізингових платежів; 78 281 (сімдесят вісім тисяч двісті вісімдесят одна) грн. 79 коп. - штраф 10%; 473 820 (чотириста сімдесят три тисячі вісімсот двадцять) грн. 14 коп. - пеня; 39 727 (тридцять дев`ять тисяч сімсот двадцять сім) грн. 31 коп. - 3% річних; 99 425 (дев`яносто дев`ять тисяч чотириста двадцять п`ять) грн. 79 коп. - інфляційні нарахування.

3. Стягнути з Приватного підприємства "ЕКОФРЕШ" (74840, Херсонська область, Каховський район, с. Роздольне, Комплекс будівель, буд. 6, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УЛФ-ФІНАНС" (04205, м. Київ, просп. Оболонський, буд. 35-А, офіс 300; ) 8 761 (вісім тисяч сімсот шістдесят одна) грн. 40 коп. - витрат по сплаті судового збору.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОСІНДІКАТ" (65037, Одеська область, Одеський р-н, село Лиманка, вул. Надії, ж/м "Чорноморка", будинок 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УЛФ-ФІНАНС" (04205, м. Київ, просп. Оболонський, буд. 35-А, офіс 300; ) 8 761 (вісім тисяч сімсот шістдесят одна) грн. 40 коп. - витрат по сплаті судового збору.

4. В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до Південно - західного апеляційного господарського суду в порядку ст. 256 ГПК України.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 09 грудня 2025 р.

Суддя Ю.І. Мостепаненко