ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2025 р. Справа№ 910/9949/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коробенка Г.П.

суддів: Тарасенко К.В.

Сітайло Л.Г.

за участю секретаря судового засідання Огірко А.О.

за участю представника(-ів): згідно з протоколом судового засідання від 03.12.2025

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Гарантований покупець"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 13.02.2025 (повний текст складено та підписано 20.02.2025)

у справі №910/9949/24 (суддя Котков О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Мелтон"

до Державного підприємства "Гарантований покупець"

про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Мелтон" (позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Гарантований покупець" (відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 912 098,44 грн, з них: основного боргу - 882 504,15 грн, інфляційних втрат - 23 803,77 грн та 3% річних - 5 790,52 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань з оплати отриманої на підставі договору № 2160/01/20 від 14.12.2020 електричної енергії, у зв`язку з чим за відповідачем утворилась заборгованість у розмірі 882 504,15 грн. Крім того, позивачем нараховано та заявлено до стягнення інфляційні втрати у розмірі 23 803,77 грн та 3% річних у розмірі 5 790,52 грн.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.02.2025 закрито провадження у справі №910/9949/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Мелтон" до Державного підприємства "Гарантований покупець" в частині позовних вимог про стягнення основного боргу у розмірі 587 672,43 грн у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Позов задоволено частково.

Стягнуто з Державного підприємства "Гарантований покупець" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Мелтон" грошові кошти: основного боргу - 196 469,15 грн, інфляційних втрат - 23 101,50 грн, 3% річних - 5 633,07 грн та судовий збір - 12 193,15 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія Мелтон" з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 410,33 грн.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд встановив, що у спірних правовідносинах предмет спору в частині заборгованості за електричну енергію в розмірі 98 362,57 грн станом на дату звернення позивача до суду з даним позовом, вже був відсутній. Суд також встановив, що ДП "Гарантований покупець" під час розгляду даної справи частково погасило розмір основної заборгованості на суму 587 672,43 грн. Враховуючи надання відповідачем доказів часткової оплати заборгованості на загальну суму 587 672,43 грн, суд дійшов до висновку про закриття провадження у справі у цій частині на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за електричну енергію підлягають частковому задоволенню в розмірі 196 469,15 грн (882 504,15 грн - 98 362,57 грн - 587 672,43 грн).

Також суд, враховуючи доведеність факту порушення відповідачем грошового зобов`язання з оплати за поставлену електричну енергію, керуючись статтею 625 Цивільного кодексу України, дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог про стягнення 3% річних у розмірі 5 633,07 грн та інфляційних втрат у розмірі 23 101,50 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, Державне підприємство "Гарантований покупець" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення від 13.02.2025 у справі №910/9949/24 скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення прийняте місцевим судом з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

При цьому скаржник стверджує, що при ухваленні оскаржуваного рішення, суд першої інстанції не взяв до уваги обставини, які мають значення для справи, а саме: не врахував документи первісного обліку господарських зобов`язань; не надав оцінки пункту 11.4 Порядку купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 26.04.2019 №641 (далі - Порядок №641); невірно трактував положення Наказів Міністерства енергетики України №140 та №206; не врахував обставини існування боргу позивача перед відповідачем у сумі 31 083,12 грн, у зв`язку з чим відсутні підстави для стягнення суми у вказаному розмірі, в силу положень підпункту 12 пункту 1 постанови НКРЕКП №332; не врахував обставини, які надають право суду зменшити розмір інфляційних втрат та трьох процентів річних.

Крім того, в прохальній частині апеляційної скарги міститься клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення Північним апеляційним господарським судом постанови у даній справі.

Узагальнені доводи та заперечення позивача

07.04.2025 через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній заперечив доводи викладені в ній, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого суду - без змін.

У відзиві позивач наголошує, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо наявності у відповідача обов`язку з повного виконання грошового зобов`язання - оплати у розмірі 100% вартості за поставлену електричну енергію за "зеленим" тарифом, що повністю узгоджується з висновками об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеними в постанові від 21.06.2024 у справі №910/4439/23.

Також позивач зазначає, що враховуючи ненадання відповідачем розрахунків та доказів відсутності на поточному рахунку коштів, які б дозволили оплатити повну вартість отриманої продукції, слідує висновок про відсутність підстав для тлумачення норм наказів Міністерства енергетики України №140 та №206 як таких, що змінюють чи припиняють обов`язок покупця здійснити своєчасний розрахунок відповідно чинного законодавства, Порядку, та Типового договору, затвердженого НКРЕКП.

Крім того позивач стверджує про відсутність будь-яких підстав для зменшення суми 3% річних та інфляційних втрат.

Також позивач зазначає, що попередній орієнтовний розмір понесених судових витрат на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в апеляційній інстанції складає 40 000,00 грн.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги, заяв та клопотань

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.03.2025 апеляційну скаргу у справі №910/9949/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Коробенко Г.П. судді: Тарасенко К.В., Кравчук Г.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.03.2025 відмовлено у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Гарантований покупець" на рішення Господарського суду міста Києва від 13.02.2025 у справі № 910/9949/24 залишено без руху, надано скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги. Витребувано матеріали справи №910/9949/24 з Господарського суду міста Києва.

20.03.2025 матеріали справи №910/9949/24 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді.

20.03.2025 від апелянта до суду надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.03.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Гарантований покупець" на рішення Господарського суду міста Києва від 13.02.2025 у справі №910/9949/24. Апеляційний перегляд оскаржуваного рішення підлягає здійсненню без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

31.03.2025 через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді та клопотання про продовження строку на подання відзиву на апеляційну скаргу до 15.04.2025 включно, яке задоволено судом.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.06.2025 повідомлено учасників справи, що апеляційна скарга розглядатиметься у судовому засіданні 24.06.2025.

У судовому засіданні 24.06.2025 оголошено перерву до 22.07.2025.

17.07.2025 через підсистему "Електронний суд" від відповідача надійшли письмові пояснення з відповідними розрахунками.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 22.07.2025, у зв`язку з перебуванням судді Тарасенко К.В. у відрядженні, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/9949/24.

Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 22.07.2025, справу №910/9949/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: Коробенко Г.П. (головуючий), судді: Кравчук Г.А., Сітайло Л.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.07.2025 колегія суддів постановила здійснювати розгляд апеляційної скарги Державного підприємства "Гарантований покупець" на рішення Господарського суду міста Києва від 13.02.2025 у справі № 910/9949/24 спочатку колегією суддів у складі: Коробенка Г.П. (головуючий, доповідач), Сітайло Л.Г., Кравчук Г.А., яка визначена протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.07.2025. Розгляд апеляційної скарги призначено на 02.09.2025.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2025, у зв`язку з перебуванням судді Кравчука Г.А. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/9949/24.

Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 02.09.2025, справу №910/9949/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: Коробенко Г.П. (головуючий), судді: Сітайло Л.Г., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2025 колегія суддів постановила здійснювати розгляд апеляційної скарги Державного підприємства "Гарантований покупець" на рішення Господарського суду міста Києва від 13.02.2025 у справі № 910/9949/24 спочатку колегією суддів у складі: Коробенка Г.П. (головуючий, доповідач), Сітайло Л.Г., Тарасенко К.В., яка визначена протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.09.2025. Розгляд апеляційної скарги призначено на 09.09.2025.

24.09.2025 через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання про долучення доказів, а саме заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог.

07.10.2025 через підсистему "Електронний суд" від відповідача надійшли письмові пояснення у справі.

У судових засіданнях оголошувалась перерва.

16.10.2025 через підсистему "Електронний суд" від позивача надійщла заява про відмову від частини позовних вимог.

10.11.2025 через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшли додаткові пояснення у справі.

18.11.2025 через підсистему "Електронний суд" від позивача надійщла заява про відмову від частини позовних вимог.

27.11.2025 через підсистему "Електронний суд" від відповідача надійшли письмові пояснення у справі, в яких відповідач

У судовому засіданні 03.12.2025 суд оголосив вступну та резолютивну частини постанови.

Явка представників сторін

У судове засідання 03.12.2025 з`явились представники сторін, які надали свої пояснення.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції визнати нечинним в частині позовних вимог про стягнення 3 967,65 грн основного боргу, 23 101,50 грн інфляційних втрат та 5 633,07 грн 3% річних; в частині позовних вимог про стягнення заборгованості за договором на суму 192 501,50 грн рішення суду - залишити без змін.

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції визнати нечинним в частині позовних вимог про стягнення 3 967,65 грн основного боргу, 23 101,50 грн інфляційних втрат та 5 633,07 грн 3% річних.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

14.12.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Мелтон" (надалі - позивач, продавець за "зеленим" тарифом) та Державним підприємством "Гарантований покупець" (надалі - відповідач, гарантований покупець) укладено договір №2160/01/20 (надалі - договір), відповідно до п. 1.1. якого продавець за "зеленим" тарифом зобов`язується продавати, а гарантований покупець зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію, вироблену продавцем за "зеленим" тарифом, та здійснювати її оплату відповідно до умов цього договору та законодавства України, у тому числі Порядку купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 26 квітня 2019 року № 641 (далі - Порядок), або Порядку продажу та обліку електричної енергії, виробленої споживачами, а також розрахунків за неї, затвердженою постановою НКРЕКП від 13 грудня 2019 року № 2804 (далі - Порядок продажу електричної енергії споживачами).

Відповідно до п. 2.3. - 2.5. договору продавець за "зеленим" тарифом зобов`язується продавати, а гарантований покупець зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію в точках комерційного обліку електричної енергії генеруючих одиниць продавця за "зеленим" тарифом встановленим йому "зеленим" тарифом з урахуванням надбавки до тарифу. Продавець за "зеленим" тарифом продає гарантованому покупцю електричну енергію відповідно до Порядку, якщо продавець є виробником за "зеленим" тарифом, або Порядку продажу електричної енергії споживачами, у разі якщо продавець є споживачем за "зеленим" тарифом, за тарифами, величини яких для кожної генеруючої одиниці за "зеленим" тарифом встановлені Регулятором, у національній валюті України. Вартість електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у продавця за "зеленим" тарифом у розрахунковому місяці, визначається відповідно до Глави 10 Порядку або Глави б Порядку продажу електричної енергії споживачами на підставі тарифів, встановлених НКРЕКП для кожної генеруючої одиниці.

Згідно з п. 3.1., 3.3. договору обсяг фактично проданої та купленої електричної енергії визначається відповідно до положень глави 8 Порядку або глави 5 Порядку продажу електричної енергії споживачами на підставі даних обліку, наданих гарантованому покупцю адміністратором комерційного обліку на підставі даних обліку, наданих Гарантованому покупцю адміністратором комерційного обліку, відповідно до глави 7 Порядку або глави 4 Порядку продажу електричної енергії споживачами. Оплата товарної продукції (електричної енергії), купленої гарантованим покупцем у продавців за "зеленим" тарифом у розрахунковому місяці, та формування актів купівлі-продажу електричної енергії та актів купівлі-продажу відшкодування частки вартості врегулювання небалансу електричної енергії здійснюються відповідно до положень глави 10 Порядку або глави б Порядку продажу електричної енергії споживачами.

В п. 4.5. договору визначено, що гарантований покупець зобов`язаний, зокрема, купувати у продавця за "зеленим" тарифом вироблену електричну енергію, за винятком обсягів електричної енергії, необхідних для власних потреб; у повному обсязі здійснювати своєчасні розрахунки за куплену у продавця за "зеленим" тарифом електричну енергію.

На виконання умов договору № 2160/01/20 від 14.12.2020 року у період з вересня 2022 року по грудень 2022 року, та протягом 2023 року позивач продав, а гарантований покупець купив електричну енергію на загальну суму 5 977 071,97 грн., що підтверджується актами купівлі-продажу електричної енергії: від 30.09.2022 року на суму 277 228,84 грн., від 31.10.2022 року на суму 361 526,63 грн., від 30.11.2022 року на суму 147 402,78 грн., від 31.12.2022 року на суму 79 729,31 грн., від 31.01.2023 року на суму 77 009,42 грн., від 28.02.2023 року на суму 192 660,92 грн., від 31.03.2023 року на суму 455 097,34 грн., від 30.04.2023 року на суму 480 660,60 грн., від 31.05.2023 року на суму 723 955,40 грн., від 30.06.2023 року на суму 668 624,90 грн., від 31.07.2023 року на суму 729 317,03 грн., від 31.08.2023 року на суму 705 095,56 грн., від 30.09.2023 року на суму 618 947,654 грн., від 31.10.2023 року на суму 297 146,08 грн., від 30.11.2023 року на суму 114 280,00 грн., від 31.12.2023 року на суму 48 389,42 грн. Вказані акти підписані та скріплені печатками сторін без зауважень та заперечень.

Розмір вартості електричної енергії за спірний період затверджено постановами НКРЕКП: від 30.04.2024 року № 858 (оприлюднена на офіційному веб-сайті Регулятора 01.05.2024 року), від 08.05.2024 року № 896 (оприлюднена на офіційному веб-сайті Регулятора 10.05.2024 року), від 15.05.2024 року № 946 (оприлюднена на офіційному веб-сайті Регулятора 16.05.2024 року).

За отриману електричну енергію відповідач розрахувався лише частково на загальну суму 5 094 567,82 грн, що підтверджується наявними у матеріалах справи платіжними інструкціями.

За розрахунками позивача, заборгованість відповідача за договором № 2160/01/20 від 14.12.2020 становить 882 504,15 грн.

Вказані обставини стали підставою звернення позивача до суду з даним позовом.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що позивачем невірно визначено момент виникнення зобов`язання щодо здійснення розрахунку за договором, чим збільшено період прострочення спірних платежів; обов`язок відповідача щодо оплати 100% вартості електричної енергії не настав; наявність у позивача заборгованості перед позивачем за договором від 25.01.2024 року № 593/07/24 виключає можливість стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 36 257,77 грн; позивачем при здійсненні розрахунків не враховано дати прийняття НКРЕКП постанов від 30.04.2024 року № 858, від 08.05.2024 року № 896 та від 15.05.2024 року № 946; позивачем не враховано здійсненні 11.07.2024 року оплати електричної енергії, що впливає на базу та період здійснених нарахувань; наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат є арифметично неправильним, розрахований методологічно невірно; настання обставин непереборної сили унеможливлює стягнення з відповідача заявлених до стягнення до сум. Крім того, у пункті 3 прохальної частини відзиву на позовну заяву відповідач просить зменшити розмір 3% річних до 1 грн. (в разі якщо суд дійде до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог).

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів сторін

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та надані сторонами пояснення, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов такого висновку.

Рішення суду першої інстанції від 13.02.2025 оскаржується відповідачем в частині задоволених позовних вимог про стягнення з ДП "Гарантований Покупець" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Мелтон" 196 469,15 грн основного боргу, 23 101,50 грн інфляційних втрат та 5 633,07 грн 3% річних.

В частині закриття провадження у справі щодо стягнення 587 672,43 грн заборгованості на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, рішення суду відповідачем не оскаржується, а тому, з огляду на положення статті 269 Господарського процесуального кодексу України, судом апеляційної інстанції в цій частині не переглядається.

У відповідності до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 662 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу (ч. 1 ст. 691 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України унормовано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Дана норма кореспондується з приписами ст.193 Господарського кодексу України.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В силу частини 3 статті 65 Закону України "Про ринок електричної енергії" договір купівлі-продажу електричної енергії за "зеленим" тарифом є обов`язковим до укладення між виробником, якому встановлено "зелений" тариф, та гарантованим покупцем і має відповідати типовому договору купівлі-продажу електричної енергії за "зеленим" тарифом, затвердженим Регулятором.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 30 Закону України "Про ринок електричної енергії" виробник має право на своєчасне та у повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів на ринку електричної енергії та за допоміжні послуги.

Згідно з пунктом 8 частини 9 статті 65 Закону України "Про ринок електричної енергії" підприємство зобов`язане сплачувати своєчасно та повному обсязі за електричну енергію, куплену у виробників, яким встановлено "зелений" тариф, а також у виробників, які за результатами аукціону набули право на підтримку.

Згідно з частиною 1 статті 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 65 Закону України "Про ринок електричної енергії" встановлено, що гарантований покупець зобов`язаний купувати у суб`єктів господарювання, яким встановлено "зелений" тариф, або у суб`єктів господарювання, які за результатами аукціону набули право на підтримку, всю відпущену електричну енергію, вироблену на об`єктах електроенергетики з альтернативних джерел енергії (а з використанням гідроенергії - вироблену лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), за встановленим їм "зеленим" тарифом, аукціонною ціною з урахуванням надбавки до нього/неї протягом всього строку застосування "зеленого" тарифу або строку дії підтримки, якщо такі суб`єкти господарювання входять до складу балансуючої групи гарантованого покупця. При цьому у кожному розрахунковому періоді (місяці) обсяг відпуску електричної енергії, виробленої на об`єкті електроенергетики з альтернативних джерел енергії (а з використанням гідроенергії - лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), визначається за вирахуванням обсягу витрат електричної енергії на власні потреби в електричній енергії відповідного об`єкта електроенергетики згідно з показниками приладів обліку на власні потреби.

За змістом частин 4-5 статті 65 Закону України "Про ринок електричної енергії" гарантований покупець зобов`язаний купувати весь обсяг електричної енергії, відпущеної виробниками, які за результатами аукціону набули право на підтримку, за аукціонною ціною з урахуванням надбавки до неї протягом всього строку надання підтримки, якщо такі виробники входять до складу балансуючої групи гарантованого покупця.

Обсяг відпущеної такими виробниками електричної енергії у кожному розрахунковому періоді (місяці) визначається за вирахуванням обсягу витрат електричної енергії на власні потреби в електричній енергії відповідного об`єкта електроенергетики згідно з показниками приладів обліку на власні потреби.

Купівля-продаж такої електричної енергії здійснюється на підставі договору купівлі-продажу електричної енергії між гарантованим покупцем та суб`єктом господарювання, який за результатами аукціону набув право на підтримку, що укладається відповідно до частини п`ятої статті 71 цього Закону.

Гарантований покупець здійснює оплату електричної енергії, купленої за "зеленим" тарифом та за аукціонною ціною, за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії на об`єктах електроенергетики, що використовують альтернативні джерела енергії (а з використанням гідроенергії - вироблену лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), на підставі даних комерційного обліку, отриманих від адміністратора комерційного обліку, у порядку та строки, визначені відповідними договорами.

Таким чином, виходячи з викладених вище обставин, беручи до уваги, що сума основного боргу ДП "Гарантований покупець" у розмірі 882 504,15 грн, за поставлену йому ТОВ "Компанія Мелтон" електричну енергію відповідно до договору за актами купівлі-продажу електроенергії, за періоди: з вересня 2022 року по грудень 2022 року, та протягом 2023 року, підтверджена належними та допустимими доказами, а відповідач на момент прийняття рішення у даній справі надав документи, які свідчать про погашення вказаного боргу лише у сумі 686 035,00 грн (98 362,57 грн. + 587 672,43 грн), суд першої інстанції дійшов вірного висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ТОВ "Компанія Мелтон" до ДП "Гарантований покупець" в частині стягнення основної заборгованості в розмірі 196 469,15 грн (з урахуванням частково сплаченої відповідачем заборгованості на загальну суму 686 035,00 грн).

Протилежні доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду викладених вище.

Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем його грошових зобов`язань, позивач також просив суд стягнути з Державного підприємства "Гарантований покупець" 3% річних у розмірі 5 633,07 грн та інфляційних втрат у розмірі 23 101,50 грн, нарахованих на відповідні суми боргу за загальний період прострочки, визначений позивачем.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Разом із тим, на стадії апеляційного провадження, позивач відмовився від частини позовних вимог, а саме: щодо стягнення основного бору в розмірі 3 967,65 грн, у зв`язку з зарахуванням зустрічних зобов`язань, які виникли за договором від 14.12.2020 №2160/01/20 на суму 3 967,65 грн, що підтверджується актом зарахування зустрічних однорідних (грошових) вимог від 07.10.2025 та щодо стягнення 23 101,50 грн інфляційних втрат та 5 633,07 грн 3% річних.

Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 191, 192 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

За приписами статті 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Згідно зі статтею 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Оскільки позивач у суді апеляційної інстанції відмовився від позовних вимог в частині стягнення основного бору в розмірі 3 967,65 грн, інфляційних втрат в розмірі 23 101,50 грн та 3% річних у розмірі 5 633,07 грн колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача 3 967,65 грн основного боргу, 23 101,50 грн інфляційних втрат та 5 633,07 грн 3% річних - підлягає визнанню нечинним, а провадження у справі в цій частині - закриттю, на підставі частини 4 статті 231, статей 191, 274 ГПК України.

Дослідивши матеріали наявні у справі, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції дав належну оцінку доказам по справі та ухвалив законне обґрунтоване рішення, яке відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи.

Викладені в апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування рішення місцевого господарського суду, оскільки вони зводяться виключно до переоцінки доказів, яким суд першої інстанції надав належну оцінку, та не спростовують правомірних висновків суду першої інстанції, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги Державного підприємства "Гарантований покупець".

Відповідно до ст.ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини першої статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку, що рішення Господарського суду міста Києва від 13.03.2025 у справі №910/9949/24 ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга ДП "Гарантований покупець" задоволенню не підлягає.

Колегія суддів також погоджується із здійсненим судом першої інстанції розподілом судових витрат, а витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги відповідно до статті 129 ГПК України покладаються судом на апелянта, оскільки апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ "Компанія Мелтон" вказувало, що орієнтовні витрати на оплату професійної правничої допомоги складають 40 000 грн, однак, остаточного розрахунку відповідних витрат та заяви про розподіл витрат на оплату професійної правничої допомоги у певному остаточному розмірі позивач до закінчення судових дебатів не подав, а лише повідомив, що докази понесення судових витрат на оплату професійної правничої допомоги надасть після прийняття рішення у справі, отже питання про відшкодування таких витрат даним судовим рішенням не вирішується.

Керуючись ст.ст. 129, 191, 231, 267-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Прийняти відмову від позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Мелтон" в частині стягнення 3 967,65 грн основного боргу, 23 101,50 грн інфляційних втрат та 5 633,07 грн 3% річних.

Закрити провадження у справі №910/9949/24 в частині позовних вимог про стягнення 3 967,65 грн основного боргу, 23 101,50 грн інфляційних втрат та 5 633,07 грн 3% річних.

Визнати нечинним рішення Господарського суду міста Києва від 13.02.2025 у справі №910/9949/24 в частині стягнення з Державного підприємства "Гарантований покупець" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Мелтон" 3 967,65 грн основного боргу, 23 101,50 грн інфляційних втрат та 5 633,07 грн 3% річних.

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Гарантований покупець" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 13.02.2025 у справі №910/9949/24 в частині задоволених позовних вимог про стягнення основного боргу в сумі 192 501,50 грн - залишити без змін.

Викласти п. 3 резолютивної частини рішення Господарського суду міста Києва від 13.02.2025 у справі №910/9949/24 у наступній редакції:

"Стягнути з Державного підприємства "Гарантований покупець" (ідентифікаційний код 43068454, адреса: 01032, м. Київ, вул. симона Петлюри, 27) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Мелтон" (ідентифікаційний код 36356933, адреса: 03035, м. Київ, вул. Скоропадського Павла Гетьмана, 63, оф. 1/7) грошові кошти: основного боргу - 192 501 (сто дев`яносто дві тисячі п`ятсот одна) грн. 50 коп. та судовий збір - 12 193 (дванадцять тисяч сто дев`яносто три) грн 15 коп."

Витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на Державне підприємство "Гарантований покупець".

Матеріали справи №910/9949/24 повернути Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 09.12.2025

Головуючий суддя Г.П. Коробенко

Судді К.В. Тарасенко

Л.Г. Сітайло