ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"09" грудня 2025 р. Справа №918/930/25

Господарський суд Рівненської області у складі судді Горплюк А.М., за участю секретаря судового засідання Оліфер С.М., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Амадеус Марин"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Трипілля"

про стягнення заборгованості в розмірі 122 393,22 грн

в засіданні приймали участь:

від позивача: Трояновський О.В. (в режимі відеоконференції);

від відповідача: Басняк Ю.Ю. (в режимі відеоконференції).

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Амадеус Марин" звернулося до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Трипілля" про стягнення заборгованості за договором транспортного експедирування №16/02/23 від 16.02.2023 в розмірі 122 393,22 грн.

Ухвалою суду від 13.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у змішаній (паперовій та електронній) формі, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 04.11.2025.

20.10.2025 через підсистему "Електронний суд" від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в повному обсязі у задоволенні позову та стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Ухвалою суду від 04.11.2025 розгляд справи відкладено на 09.12.2025.

09.12.2025 через відділ канцелярії та документального забезпечення суду, від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження та заява про зміну підстав позову.

Крім того, 09.12.2025 через підсистему "Електронний суд" від представника відповідача надійшло заперечення на заяву про зміну підстав позову.

В судовому засіданні 09.12.2025 розглядалось клопотання представника позивача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Представник позивача подане клопотання підтримав та просив подальший розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Представник відповідача заперечив проти здійснення розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, постановив задоволити клопотання та здійснювати подальший розгляд справи за правилами загального позовного провадження. При цьому суд керувався наступним.

Відповідно до пунктів 1 та 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

За приписами статті 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також із статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Згідно частини 5 статті 13 ГПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень частини 1 статті 12 ГПК України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим кодексом, у порядку наказного провадження, позовного провадження (спрощеного або загального).

Вирішуючи питання про відкриття провадження у даній справі, суд, врахувавши ціну позову, категорію і складність справи, та зважаючи на ту обставину, що зазначена справа належала до малозначних в розумінні Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку, що справа підлягала розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

Разом з тим, у процесі розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суду стало відомо про наявність обставин, які підлягають дослідженню та доказуванню. Вказане свідчить про те, що складність справи насправді є вищою, а обсяг доказів може бути значно більшим, ніж це вбачалося на момент відкриття судом провадження у справі.

Відповідно до пункту 10 частини 3 статті 2 ГПК України, одним з основних засад господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Приписами частини 6 статті 250 ГПК України унормовано, якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі. У такому випадку повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається.

Тобто, за змістом статті 250 ГПК України суд, призначивши справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, наділений правом, у разі відповідної необхідності, постановити ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Таким чином, заслухавши усні пояснення представників сторін, враховуючи викладені у позовній заяві обставини, зважаючи на строки, які встановлені для розгляду справи в порядку спрощеного провадження та наявність обставин, які ускладнюють справу, беручи до уваги клопотання представника позивача щодо розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з метою всебічного дослідження доводів учасників процесу та надання можливості сторонам реалізації своїх процесуальних прав і обов`язків та забезпечення рівності і змагальності сторін, застосовуючи принцип розумного строку тривалості провадження відповідно до практики Європейського суду з прав людини, на підставі частини 6 статті 250 ГПК України, суд вважає за доцільне здійснити перехід зі спрощеного позовного провадження до загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання.

Крім того, в судовому засіданні 09.12.2025 розглядалась заява представника позивача про зміну підстав позову, в якій викладено нова редакція позовної заяви. Представник позивача подану заяву підтримав та просив подальший розгляд справи проводити з врахуванням уточненої позовної заяви. Представник відповідача заперечив проти прийняття заяви про зміну підстав позову та пояснив, що законодавством не передбачено одночасну зміну предмету та підстав позову, а також позивачем пропущено строк на подачу такої заяви.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, постановив відмовити в прийнятті заяви про зміну підстав позову. При цьому суд керувався наступним.

При зверненні до суду позивач вказував, що під час надання послуг замовником було перевищено час користування вагонами навантаження на загальну суму 69 001,38 грн, що підтверджується датами оформлення залізничних накладних, відповідно до чого було складено Акт наданих послуг № 180 від 24 червня 2025 року.

Відтак, позивач просив стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі 69 001,38 грн, пеню в розмірі 52 841,84 грн та 3% річних від простроченої суми в розмірі 550,00 грн.

У поданій заяві про зміну підстав позову позивач вказує, що під час надання послуг замовником було перевищено час користування вагонами під навантаженням на суму 34 000,68 грн, а також було перевищено час користування вагонами під вивантаженням на суму 35 000,70 грн, загальною сумою заборгованості 69 001,38 грн, відповідно до чого було складено Акт наданих послуг № 180 від 24 червня 2025 року.

Відтак, позивач просить стягнути з відповідача плату за понаднормовий час користування вагонами під навантаженням на суму 34 000,68 грн, плату за понаднормовий час користування вагонами під вивантаженням на суму 35 000,70 грн, пеню в розмірі 52 841,84 грн та 3% річних від простроченої суми в розмірі 550,00 грн.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 42 ГПК України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання.

Згідно з частини 3 статті 46 ГПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Правові підстави позову - це зазначена у позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Отже, зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

Не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

В той же час, суд враховує, що при подачі заяви про зміну підстав позову та викладення позовної заяви в новій редакції позивач фактично змінив підстави та предмет позову, оскільки зазначено нові обставини справи, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та змінено їх розмір (в їх цифровому еквіваленті).

Відтак, враховуючи, що заява про зміну підстав позову не відповідає вимогам статті 46 ГПК України, суд відмовляє у її прийнятті.

З огляду на те, що дана заява надійшла через підсистему "Електронний суд" (тобто наявне в електронному вигляді), тому вона не підлягає фактичному поверненню.

Разом з тим, суд звертає увагу позивача, що особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору та підстав позову на власний розсуд.

Також, в судовому засіданні 09.12.2025 представник позивача заявив усне клопотання про відкладення. Представник відповідача зазначив, що вважає за можливе закрити підготовче провадження та призначити розгляд справи по суті.

Суд, заслухавши думку представників сторін постановив відкласти підготовче засідання. При цьому суд керувався наступним.

У відповідності до частини 1 статті 181 ГПК України для виконання завдань підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Частиною 2 статті 182 ГПК України визначено дії, які має вчинити суд у підготовчому провадженні.

Згідно з пунктом 3 частини 2 статті 183 ГПК України суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадку, коли питання, визначені частиною 2 статті 182 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

У разі відкладення підготовчого засідання або оголошення перерви підготовче засідання продовжується зі стадії, на якій засідання було відкладене або у ньому була оголошена перерва (частина 7 статті 183 ГПК України).

На підставі викладеного, а також враховуючи, що ГПК України передбачає розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому засіданні матеріалів і обмежує учасників справи подавати докази, а також заявляти клопотання чи заяви після відкриття розгляду справи по суті, з метою дотримання принципів господарського судочинства, а саме рівності усіх учасників перед законом і судом та змагальності, підготовче засідання слід відкласти.

Керуючись статтями 42, 46, 177, 182-183, 202, 232-234, 250 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Перейти від спрощеного позовного провадження до розгляду справи № 918/930/25 за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі.

2. Призначити у справі №918/930/25 підготовче засідання на "13" січня 2026 р. на 14:00 год.

3. Засідання відбудеться в приміщенні господарського суду Рівненської області за адресою: 33013, Україна, м. Рівне, вул. Давидюка Тараса, 26 А, в залі судових засідань №9.

4. Відмовити у прийнятті заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Амадеус Марин" про зміну підстав позову.

5. Встановити учасникам справи строк до 12.01.2026 на подачу клопотань (заяв, пояснень, заперечень).

6. Звернути увагу сторін на положення статтей 74, 80, 81 ГПК України щодо порядку подання доказів, наслідків неподання доказів, їх направлення іншим учасникам справи, а також щодо порядку витребування доказів.

7. Попередити сторін, що відповідно до частини 2 статті 118 ГПК України заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

8. Надіслати ухвалу учасникам справи в порядку, визначеному частиною 5 статті 242 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя А.М. Горплюк