ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2025м. ДніпроСправа № 904/1056/24 (904/5547/24)

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Первушина Ю.Ю.

за участю секретаря судового засідання Дяченко А.С.

за участю представників учасників справи:

від позивача: Гаврилюк Олександр Романович, ліквідатор.

від відповідача: не з`явився.

Розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження господарську справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВК Вінкор" (49000, місто Дніпро, вулиця Андрія Фабра, будинок 2, офіс 1, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Миронівська теплова електроцентраль" (01133, місто Київ, вулиця Михайла Задніпровського, будинок 13, )

про стягнення заборгованості у сумі 512 238,09 грн за Договором підряду №336-МиТЭЦ-ДЦ на виконання робіт з «Поточний ремонт будівель та споруд ТОВ «ДТЕК Миронівська ТЕЦ» від 03.03.2020

в межах справи №904/1056/24

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Максима Метал Сервіс" (49000, місто Дніпро, Криворізьке шосе, будинок 21-Д, )

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "ВК Вінкор" (49000, місто Дніпро, вулиця Андрія Фабра, будинок 2, офіс 1, )

про визнання банкрутом

РУХ СПРАВИ:

20.12.2024 через підсистему "Електронний суд" Товариство з обмеженою відповідальністю "ВК Вінкор" () звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Миронівська теплова електроцентраль" (), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: розпорядник майна-арбітражна керуюча Маглиш Лада Сергіївна про стягнення заборгованості на загальну суму 512 238,09 грн, із яких: 321 355, 94 грн - основна сума боргу по Договору підряду №336-МиТЄЦ-ДЦ, 32 903,90 грн - 3% річних та 157 978,25 грн - інфляційні втрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач має непогашену заборгованість перед Позивачем по Договору підряду №336-МиТЄЦ-ДЦ від 03.03.2020.

Згідно витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 20.12.2024 справу №904/1056/24 (904/5547/24) передано на розгляд судді Первушина Ю.Ю.

Позовна заява подана в межах справи №904/1056/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ВК Вінкор" (49000, місто Дніпро, вулиця Андрія Фабра, будинок 2, офіс 1, ).

В період з 17.12.2024 по 03.01.2025 (включно) суддя Первушин Ю.Ю. перебував у щорічній основній відпустці.

Після виходу із відпустки, дослідивши матеріали позовної заяви та доданих до неї документів, ухвалою суду від 06.01.2025 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ВК Вінкор" - залишено без руху. Встановлено строк на усунення недоліків 5 (п`ять) днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Запропоновано позивачу усунути недоліки позовної заяви у встановлений строк, надавши суду докази сплати судового збору за подання до господарського суду даної позовної заяви в сумі 6146,85 грн.

13.01.2025 через підсистему "Електронний суд" Товариство з обмеженою відповідальністю "ВК Вінкор" надіслав заяву про усунення недоліків (вх. суду №1354/25).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 11.02.2025 о 10:00 год.

30.01.2025 через підсистему "Електронний суд" відповідач подав відзив на позовну заяву (вх. суду №4310/25).

Позивач, Відповідач та третя особа у судове засідання не з`явились, причини неявки суду невідомі.

Враховуючи неявку учасників справи, ухвалою суду від 11.02.2025 відкладено розгляд справи на 10.03.2025 о 14:30 год.

Відповідач та третя особа у судове засідання не з`явились, причини неявки суду невідомі.

У судовому засіданні заслухано пояснення представника позивача щодо заявлених позовних вимог.

Заслухавши пояснення представника позивача, ухвалою суду від 10.03.2025 відкладено розгляд справи на 01.04.2025, та зобов`язано позивача надати для огляду у судовому засіданні оригінали документів, які додано до позовної заяви.

Позивач у судове засідання не з`явився, 31.03.2025 через підсистему "Електронний суд" надіслав клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з перебуванням представника ТОВ "ВК Вінкор" - адвоката Кононової О.С. на стаціонарному лікуванні (вх. суду №13441/25).

Відповідач та третя особа у судове засідання не з`явились, причини неявки суду невідомі.

Ураховуючи неявку учасників справи, ухвалою суду від 01.04.2025 відкладено розгляд справи на 28.04.2025 о 14:00 год., та повторно зобов`язано позивача надати для огляду у судовому засіданні оригінали документів, які додано до позовної заяви.

Суд повідомляє, що підсумкове судове засідання суду призначене на 28.04.2025 о 14:00 год. не відбулось, у зв`язку з перебуванням судді Первушина Ю.Ю. на лікарняному з 28.04.2025 по 30.04.2025 (включно).

Ураховуючи вищевказане, ухвалою суду від 02.05.2025 призначено судове засідання суду на 02.06.2025 о 15:00 год., для подальшого розгляду справи.

Відповідач та третя особа у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

У судовому засіданні суд оглянув наявні у позивача оригінали документів, копії яких долучені до матеріалів справи. Під час дослідження документів представником позивача на вимогу суду не надано всіх необхідних документів для огляду у судовому засіданні, а тому позивач просив суд надати йому додатковий час для підготовки та подання витребуваних судом оригіналів документів, які необхідні для об`єктивного розгляду позову.

Ураховуючи вищевказане, ухвалою суду від 02.06.2025 відкладено розгляд справи на 30.06.2025 о 11:00 год.

Учасники справи у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, Судом прийнято до уваги, що за результатами підсумкового судового засідання по справі №904/1056/24 винесено постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 11.06.2024, якою прийнято рішення припинити процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "ВК Вінкор" (). Припинити повноваження розпорядника майна арбітражної керуючої Маглиш Лади Сергіївни (свідоцтво №2019 від 10.11.2021). Визнати Товариство з обмеженою відповідальністю "ВК Вінкор" () - банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 12 місяців, до 11.06.2026. Ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "ВК Вінкор" () призначити арбітражного керуючого Гаврилюк Олександра Романовича (свідоцтво №1361 від 08.08.2013).

Відтак, судом прийнято процесуальне рішення про виключення зі складу учасників судового процесу по справі №904/1056/24 (904/5547/24) третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: розпорядника майна-арбітражна керуюча Маглиш Лада Сергіївна.

Також суд вважає за необхідним повідомити ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "ВК Вінкор" () арбітражного керуючого Гаврилюк Олександра Романовича (свідоцтво №1361 від 08.08.2013) про час та дату наступного судового засідання та запропонувати подати письмові пояснення по суті спору.

Ураховуючи вищевказане, господарський суд ухвалою від 30.06.2025 розгляд справи розгляд справи вирішив відкласти на 09.09.2025 о 15:30 год.

Через систему Електронний суд 08.08.25 (вх суду № 34670/25) ліквідатор Гаврилюк Олександр Романович звернувся до суду із клопотанням за змістом якого повідомив, що доступ до електронної справи № 904/1056/24 арбітражному керуючому Гаврилюку О.Р. надано, водночас доступ до електронної справи № 904/1056/24 (904/5547/24) арбітражному керуючому Гаврилюку О.Р. не надано. З огляду на наведене Гаврилюк О.В. просив суд відкласти розгляд справи № 904/1056/24 (904/5547/24) за позовом ТОВ "ВК Вінкор" до ТОВ "Миронівська теплова електроцентраль" про стягнення заборгованості з 12.08.2025 року на більш пізніший термін та внести його дані РНОКПП НОМЕР_1 ( ОСОБА_1 ) до додаткових відомостей про учасника справи для доступу до електронної справи № 904/1056/24 (904/5547/24).

У зв`язку із неявкою представників учасників провадження до судового засідання, з огляду на клопотання позивача, суд вирішив відкласти слухання справи на 09.09.2025 о 15:30 год. та забезпечити приєднання представника позивача до електронної справи в системі Електронний суд.

У судове засідання учасники справи не з`явились, явку повноважних представників не забезпечили.

09.09.2025 через підсистему "Електронний суд" позивач надіслав клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із участю в іншому судовому засіданні.

У зв`язку з неявкою учасників справи, ухвалою суду від 09.09.2025 відкладено судове засідання на 14.10.2025 о 12:00 год.

У судовому засіданні заслухано пояснення представника позивача. У зв`язку з необхідністю додаткового часу для з`ясування обставин щодо наявності у позивача оригіналів документів, суд дійшов висновку відкласти розгляд справи на 17.11.25 о 14:30 год.

17.11.2025 через підсистему "Електронний суд" позивач надіслав письмові пояснення по справі (вх. суду №50356/25).

Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

У судовому засіданні заслухано пояснення представника позивача. Представник позивача просив суд відкласти розгляд справи та надати додатковий час для подання письмових пояснень.

Ухвалою суду від 17.11.2025 відкладено судове засідання на 08.12.2025 о 15:30 год. та зобов`язано позивача надати для огляду у судовому засіданні оригінали документів, які додано до позовної заяви.

01.12.2025 через підсистему "Електронний суд" позивач заяву про витребування доказів у справі № 904/1056/24 (904/5547/24) (вх. суду №52744/25), в якій просив суд:

- витребувати в Акціонерного Товариства Комерційний Банк "Приватбанк" (, вул. Грушевського, 1д, м. Київ 01001, Україна) інформацію щодо здійснених фінансових взаєморозрахунків з використанням відкритих в банку розрахункових рахунків, між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВК Вінкор" () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Миронівська теплова електроцентраль" (, попередня назва ТОВ "МИРОНІВСЬКА ТЕПЛОВА ЕЛЕКТРОЦЕНТРАЛЬ"), за період з 03.03.2020 року по дату винесення ухвали суду;

- витребувати в Акціонерного Товариства "Перший Український Міжнародний Банк" (, вул. Андріївська, 4, м. Київ, Україна, 04070) інформацію щодо здійснених фінансових взаєморозрахунків з використанням відкритих в банку розрахункових рахунків, між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВК Вінкор" () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Миронівська теплова електроцентраль" (, попередня назва ТОВ "МИРОНІВСЬКА ТЕПЛОВА ЕЛЕКТРОЦЕНТРАЛЬ"), за період з 03.03.2020 року по дату винесення ухвали суду.

Подана заява обґрунтована тим, що розрахунки між ТОВ "ВК Вінкор" та ТОВ "МИРОНІВСЬКА ТЕПЛОВА ЕЛЕКТРОЦЕНТРАЛЬ" відбувались з використанням рахунків, відкритих в Акціонерному товаристві комерційному банку "Приватбанк" та Акціонерному товаристві "Перший Український Міжнародний Банк". В той же час, позивач зазначає про те, що АТ КБ "Приватбанк", яке володіє інформацією щодо руху коштів по розрахунковому рахунку, відмовлено ліквідатору у наданні виписок по рахунках ТОВ "ВК Вінкор", також у ліквідатора відсутня можливість витребувати в АТ "ПУМБ", який володіє інформацією щодо руху коштів по розрахунковому рахунку, відомостей, що становлять банківську таємницю, а саме: відомості щодо фінансових платежів ТОВ "МИРОНІВСЬКА ТЕПЛОВА ЕЛЕКТРОЦЕНТРАЛЬ" на користь ТОВ "ВК Вінкор".

В судовому засіданні 08.12.2025 прийняв участь представник позивача. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Суд встановив, що Відповідач отримав ухвалу суду від 17.11.2025 в електронному вигляді в його електронний кабінет. Крім того, у судовому засіданні 08.12.2025 судом встановлено, що відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Миронівська теплова електроцентраль" () змінено місцезнаходження юридичної особи: 85000, Донецька обл., Покровський р-н, місто Добропілля, вул.Горбаченка Руслана, будинок 1, що підтверджується відомостями Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 08.12.2025. Під час судового розгляду судом було заслухано представника позивача та проведено дослідження оригіналів доказів, наданих позивачем для огляду. Після дослідження доказів, за згодою представника позивача, суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача викладена у позовній заяві

03.03.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВК Вінкор" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Миронівська ТЕЦ" () укладено Договір підряду № 336-МиТЭЦ-ДЦ на виконання робіт з "Поточний ремонт будівель та споруд ТОВ "ДТЕК Миронівська ТЕЦ", згідно з п. 1.1. якого Замовник доручає, а Підрядник забезпечує відповідно до Відомостей об`ємів робіт та умов Договору виконання робіт з "Поточного ремонту будівель та споруд ТОВ "ДТЕК Миронівська ТЕЦ", а Замовник приймає та оплачує належним чином виконані роботи.

Позивачем виконано роботи по Договору підряду № 336-МиТЭЦ-ДЦ на загальну суму 1 185 062,14 грн, що підтверджується підписаними Актами, перелік яких визначено в Акті звірки станом на 18.04.2024 року.

ТОВ "МИРОНІВСЬКА ТЕПЛОВА ЕЛЕКТРОЦЕНТРАЛЬ" здійснило оплату за Договором на суму 863 706,20 грн, що також підтверджується відомостями, наявними в Акті звірки станом на 18.04.2024 року.

Станом на дату подання позову відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем по Договору підряду № 336-МиТЭЦ-ДЦ в розмірі 321 355,94 грн за актами приймання виконаних будівельних робіт за жовтень та листопад 2020, а саме, від 28.10.2020 №№ 17, 18, від 13.11.2020 №№ 19, 20, 21, 22, 23. Позивачем за неналежне виконання відповідачем Договору нараховано інфляційні втрати у розмірі 157 978,25 грн та 3% річних у розмірі 32 903,90 грн.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву

Відповідач заперечував проти задоволення позову, надав суду відзив на позовну заяву, за змістом якого вказував наступне.

В якості підстави виникнення спірних відносин позивач посилається на договір підряду від 03.03.2020 № 336-МиТЭЦ-ДЦ. У той же час, обґрунтовуючи свої вимоги за ним, позивачем додані до позову і він посилається в обґрунтування на Акти виконаних будівельних робіт, довідки про вартість виконаних будівельних робіт тощо за іншим договором від 03.03.2020 № 336-МиТЕЦ-ДЦ. Тобто, позивачем не доведені свої вимоги.

Крім того, доданий позивачем Акт звірки розрахунків за період 01.03.2020 18.04.2024 з посиланням на договір від 03.03.2020 № 336-МиТЭЦ-ДЦ не підписаний, не містить ідентифікатора юридичної особи відповідача та не є первинним бухгалтерським документом, який свідчить про здійснення господарської операції, а тому не є належним і допустимим доказом.

Відповідач вважає, що повномасштабне вторгнення 24.02.2022 в Україну країни агресора є обставиною непереборної сили, яка прямо вплинула на здатність ТЕЦ до виконання зобов`язань за договором.

Поряд з цим Торгово-промислова палата України листом від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 повідомила, що ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). Отже, Позивач був обізнаний про виникнення форс-мажорних обставин у Відповідача, які є підставою для звільнення від відповідальності в силу закону та умов договору.

Містить відзив на позовну заяву і клопотання про зменшення розміру річних та інфляційних до однієї гривні.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

03.03.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Миронівська ТЕЦ", найменування якого змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю "Миронівська теплова електроцентраль", (далі - Замовник, Відповідач у даній справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВК Вінкор" (далі - Підрядник, Позивач у даній справі) укладено Договір підряду № 336-МиТЭЦ-ДЦ на виконання робіт з "Поточний ремонт будівель та споруд ТОВ "ДТЕК Миронівська ТЕЦ" (далі - Договір).

Згідно з пунктом 1.1. зазначеного вище Договору Замовник доручає, а Підрядник забезпечує відповідно до Відомості об`ємів робіт та умов Договору виконання робіт з "Поточного ремонту будівель та споруд ТОВ "ДТЕК Миронівська ТЕЦ", а Замовник приймає та оплачує належним чином виконані роботи.

У пункті 1.2. Договору сторонами узгоджено об`єкт підрядних робіт: будівлі та споруди ТОВ "ДТЕК Миронівська ТЕЦ".

Адреса розташування об`єкта: Донецька обл., Бахмутський р-н, смт Миронівський, вул. Миру, 43 (пункт 1.3. Договору).

Пунктом 1.4. Договору встановлено, що склад та обсяги робіт, що доручаються до виконання Підряднику, визначені Відомістю об`ємів робіт, яка є невід`ємною частиною Договору (Додаток 1 до цього Договору).

Відповідно до пункту 2.1. Договору договірна ціна робіт визначається на основі твердого кошторису, що є невід`ємною частиною Договору (Додаток 2 до цього Договору), і становить 1 943 194,10 грн без ПДВ, ПДВ 20% 388 638,82 грн, загальна сума договору з урахуванням ПДВ складає: 2 331 832,92 грн.

Пунктом 2.2. Договору встановлено, що розрахунки будуть здійснюватися шляхом плати за фактично виконаний обсяг робіт щомісячно на підставі наступних документів, поданих Підрядником:

- акту виконаних робіт, оформленого за формою № КБ-2в;

- довідки про вартість виконаних підрядних робіт, оформленої за формою № КБ-3;

- актів на скриті роботи (для бетонних робіт, або якщо такі акти передбачені характером виконуваних робіт);

- результатів лабораторних випробувань/досліджень (для бетонних робіт, або для робіт, для яких такі випробування/дослідження вимагаються);

- документів, що підтверджують здійснені витрати на командирування (рахунки, квитки, тощо);

- оформленого Підрядником рахунку.

Порядок розрахунків - 40% протягом 5-ти днів з дати підписання актів на виконані роботи, 60% - протягом 30-ти календарних днів з дати підписання актів виконаних робіт.

Згідно з підпунктом 2.2.1. пункту 2.2. Договору Підрядник готує акти Ф КБ-2в та довідки Ф № КБ-3 та не пізніше 1-го числа місяця, наступного за місяцем, в якому виконувалися роботи, разом з документами, вказаними у п. 2.2. цього Договору, подає їх на паперових носіях на розгляд Замовника.

Замовник протягом 5 робочих днів зобов`язаний розглянути надані документи та у разі відсутності зауважень до виконаних робіт та/або до оформлення поданих документів, прийняти виконані належним чином Роботи, підписати Акти Ф КБ-2В та довідки Ф № КБ-3 та повернути Підряднику один примірник підписаних Актів Ф КБ-в та довідки Ф № КБ-3 (підпункт 2.2.2. пункту 2.2. Договору).

Відповідно до пункту 2.3. Договору відповідні роботи вважаються переданими Підрядником та прийнятими Замовником з дати підписання обома Сторонами актів Ф КБ-3В та довідки Ф № КБ-3.

У пункті 3.1. Договору сторонами узгоджено, що початок та закінчення робіт визначається терміном дії договору - з 03.03.2020 по 31.12.2020. Порядок виконання робіт планується Підрядником та узгоджується Замовником.

Пунктом 15.1. Договору встановлено, що останній набуває чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2020, але в будь-якому випадку до завершення всіх розрахунків між сторонами.

Виконуючи умови спірного Договору Позивач у період з жовтня по листопад 2020 виконав роботи з поточного ремонту будівель та споруд ТОВ "ДТЕК Миронівська ТЕЦ" на загальну суму 321 355,94 грн., що підтверджується залученими до матеріалів справи актами приймання виконаних будівельних робіт форми № КБ-2в від 28.10.2020 № 17 на суму 134 957,89 грн, № 18 на суму 114 033,26 грн, від 13.11.2020 № 19 на суму 25 880,64 грн, № 20 на суму 7 715,60 грн, № 21 на суму 29 275,22 грн., № 22 на суму 1 093,37 грн, № 23 на суму 8 399,96 грн, а також відповідними довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форми № КБ-3, які підписані та скріплені печатками сторін без зауважень та заперечень.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що Позивач протягом жовтня-листопада 2020 виконав обов`язки за спірним Договором, виконав роботи на об`єкті, обумовленому Замовником.

Відповідачем не виконані належним чином договірні обов`язки зі своєчасності та повної оплати виконаних Позивачем робіт, що є порушенням взятих на себе Відповідачем забов`язань згідно умов Договору.

Станом на час розгляду справи доказів оплати заборгованості за спірним Договором у загальному розмірі 321 355,94 грн Відповідачем до суду не надано.

Зазначені обставини і стали причиною звернення Позивача до суду з даним позовом, в якому Позивач просить суд стягнути з Відповідача заборгованість в загальній сумі 512 238,09 грн, із яких сума основного боргу - 321 355,94 грн, сума 3% річних - 32 903,90 грн, сума інфляційних втрат - 157 978,25 грн.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Відповідно до частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 Цивільного кодексу України).

З огляду на наявний в матеріалах справи договір, між сторонами склались правовідносини за договором підряду.

Відповідно до частини 1 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з частини 1 статті 853 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до частини 1 статті 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Статтею 193 Господарського кодексу України (який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Умовами спірного Договору передбачено строки та порядок оплати за виконані роботи.

Так, пунктом 2.2. Договору встановлено, що розрахунки будуть здійснюватися шляхом плати за фактично виконаний обсяг робіт щомісячно на підставі наступних документів, поданих Підрядником:

- акту виконаних робіт, оформленого за формою № КБ-2в;

- довідки про вартість виконаних підрядних робіт, оформленої за формою № КБ-3;

- актів на скриті роботи (для бетонних робіт, або якщо такі акти передбачені характером виконуваних робіт);

- результатів лабораторних випробувань/досліджень (для бетонних робіт, або для робіт, для яких такі випробування/дослідження вимагаються);

- документів, що підтверджують здійснені витрати на командирування (рахунки, квитки, тощо);

- оформленого Підрядником рахунку.

Порядок розрахунків - 40% протягом 5-ти днів з дати підписання актів на виконані роботи, 60% - протягом 30-ти календарних днів з дати підписання актів виконаних робіт.

Отже, термін оплати заборгованості Відповідача за виконані роботи є таким, що настав 27.11.2020 (за актами приймання виконаних будівельних робіт від 28.10.2020 №№ 17, 18) та 14.12.2020 (за актами приймання виконаних будівельних робіт від 13.11.2020 №№ 19, 20, 21, 22, 23).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Доказів оплати заборгованості за виконані Позивачем роботи за спірним Договором в сумі 321 355,94 грн Відповідачем суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги Позивача щодо стягнення з Відповідача заборгованості в сумі 321 355,94 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 32 903,90 грн за загальний період прострочення з 27.11.2020 по 29.04.2024 та інфляційні втрати у розмірі 157 978,25 грн за загальний період прострочення з грудня 2020 по березень 2024.

Перевіривши здійснене Позивачем нарахування, суд встановив, що розрахунки інфляційних втрат є вірними.

На підставі викладеного, позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат підлягають задоволенню повністю.

Розрахунок 3% річних Позивачем завищено з огляду на те, що останнім не враховано положення пункту 2.2. спірного Договору щодо строків здійснення розрахунків. Так, прострочення Відповідача в оплаті виконаних робіт за актами приймання виконаних будівельних робіт від 28.10.2020 №№ 17, 18 мало місце з 03.11.2020 (40% вартості виконаних робіт) та з 28.11.2020 (60% вартості виконаних робіт); за актами приймання виконаних будівельних робіт від 13.11.2020 №№ 19, 20, 21, 22, 23 - з 19.11.2020 (40% вартості виконаних робіт) та з 15.12.2020 (60% вартості виконаних робіт).

Після здійсненого судом перерахунку та з урахуванням того, що господарський суд позбавлений можливості виходити за межі позовних вимог, сума 3% річних за загальний період прострочення з 27.11.2020 по 29.04.2024 склала 32 888,09 грн.

На підставі викладеного, позовні вимоги в частині стягнення 3% річних підлягають частковому задоволенню в сумі 32 888,09 грн.

Відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1, 3 статті 74, частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Згідно із частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За приписами статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із положеннями статті 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи вищевикладене, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам, наявним в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

Посилання Відповідача на форс-мажорні обставини, які, на думку останнього, є підставою для звільнення від відповідальності в силу закону та умов договору, судом відхиляються, з огляду на таке.

Згідно з пунктом 12.1. Договору сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за Договором, якщо це з`явилося наслідком обставин непереборного характеру (стихійних лих, війни, блокади, і подібних обставин), що виникли після укладання цього Договору, не залежать від волі сторін і безпосередньо впливають на виконання Договору.

Сторона, для якої склалася неможливість виконання зобов`язань за цим Договором на умовах, передбачених п. 13.1. цього Договору, зобов`язана в термін не більше 10 календарних днів письмово сповістити іншу сторону з додаванням підтвердження, виданого Торгово-промисловою палатою (пункт 12.2. Договору).

Відповідно до листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1, на який посилається Відповідач у відзиві на позовну заяву, визнано форс-мажорною обставиною військову агресію Російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану 24.02.2022. Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними.

Проте, форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку.

В свою чергу, саме лише посилання сторони у справі на наявність обставин непереборної сили та надання відповідних доказів в підтвердження своїх доводів не може вважатися безумовним доведенням відповідних обставин, яке не потребує оцінки суду, оскільки саме суд повинен на підставі наявних у матеріалах доказів встановити чи дійсно такі обставини, на які посилається сторона, є надзвичайними і невідворотними, що об`єктивно унеможливили належне виконання стороною свого обов`язку.

Так, господарський суд звертає увагу Товариства з обмеженою відповідальністю "Миронівська теплова електроцентраль" на те, що роботи за спірним Договором було виконано та строк їх оплати настав до настання обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) - введення воєнного стану в України.

Щодо клопотання Відповідача, яке викладено у відзиві на позовну заяву, про зменшення розміру річних та інфляційних господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 вказала, зокрема, про те, що з огляду на компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані навідновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання (пункт 8.38 постанови).

При цьому суд при визначенні розміру, до якого можна зменшити проценти річних, обмежений нормою частини другої статті 625 Цивільного кодексу України, яка визначає, що боржник має сплатити кредитору три проценти річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом) від простроченої суми.

Отже, саме три проценти річних є законодавчо встановленим розміром процентів річних, які боржник повинен сплатити у разі неналежного виконання грошового зобов`язання. Три проценти річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом) є мінімальним розміром процентів річних, на які може розраховувати кредитор у разі неналежного виконання зобов`язання боржником. Тому зменшення судом процентів річних можливе лише до такого розміру, тобто не менше ніж три проценти річних.

Разом з цим, слід зазначити про те, що у Постанові Великої Палати Верховного суду від 02.07.2025 у справі № 903/602/24 зазначено наступне:

"122. Інфляція - це знецінювання грошей і безготівкових коштів, що супроводжується ростом цін на товари і послуги (Методологічні положення щодо організації статистичного спостереження за змінами цін (тарифів) на спожиті товари (послуги) і розрахунку індексу споживчих цін, затверджені наказом Державного комітету статистики України від 14 листопада 2006 року № 519).

123. Інфляційні втрати є наслідком інфляційних процесів в економіці, вони об`єктивно виникають унаслідок знецінення грошових коштів, а їх стягнення є компенсацією за понесені втрати.

124. Компенсація кредитору інфляційних втрат згідно з положеннями частини другої статті 625 Цивільного кодексу України є мінімальною гарантією захисту його інтересів, яка забезпечує збереження цінності грошових коштів протягом прострочення оплати боржником відповідних товарів, робіт чи послуг.

125. Інфляційні втрати не є штрафними санкціями чи платою боржника за користування коштами кредитора, вони, як уже зазначалося, входять до складу грошового зобов`язання і є способом захисту майнового права та інтересу. Тому, на відміну від процентів річних, суд не може зменшити розмір інфляційних втрат.

126. Верховний Суд у своїй практиці послідовно дотримується правової позиції щодо неможливості зменшення розміру інфляційних втрат - висновки про це викладено в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05 жовтня 2023 року у справі № 904/4334/22, від 24 січня 2024 року у справі № 917/991/22, від 01 жовтня 2024 року у справі № 910/18091/23 та від 05 листопада 2024 року у справі № 902/43/24, а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 13 березня 2024 року у справі № 712/4975/22.

127. З огляду на наведене доводи відповідача про те, що суд за певних обставин може зменшити розмір інфляційних втрат, є необґрунтованими.

128. Оскільки у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19) викладено правовий висновок про можливість зменшення судом за певних умов розміру як неустойки, штрафу, так і процентів річних, але взагалі не зазначено про зменшення розміру інфляційних втрат, Велика Палата Верховного Суду позбавлена можливості вирішувати питання про відступ від цього висновку в частині зменшення судом розміру інфляційних втрат.".

З огляду на викладене, у суду відсутні підстави для зменшення розміру інфляції грошових коштів та 3% річних.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи, господарський суд враховує висновки Європейського Суду з прав людини у справі Проніна проти України (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

З огляду на наведене в судовому рішенні викладені тільки ті обставини які мають значення для вирішення спору.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Відповідно до частини 1 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При зверненні до суду Позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 6 146,85 грн.

Згідно з пунктом 3 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з чим, з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню 6 146,66 грн судового збору, решта судового збору в сумі 0,19 грн залишається за Позивачем.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ВК Вінкор" (49000, місто Дніпро, вулиця Андрія Фабра, будинок 2, офіс 1, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Миронівська теплова електроцентраль" (85000, Донецька обл., Покровський р-н, місто Добропілля, вул.Горбаченка Руслана, будинок 1, ) про стягнення заборгованості у сумі 512 238,09 грн за Договором підряду № 336-МиТЭЦ-ДЦ на виконання робіт з "Поточний ремонт будівель та споруд ТОВ "ДТЕК Миронівська ТЕЦ" від 03.03.2020 - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Миронівська теплова електроцентраль" (85000, Донецька обл., Покровський р-н, місто Добропілля, вул.Горбаченка Руслана, будинок 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВК Вінкор" (49000, місто Дніпро, вулиця Андрія Фабра, будинок 2, офіс 1, ) заборгованість у сумі 512 222,28 грн, із яких сума основного боргу - 321 355,94 грн., сума 3% річних - 32 888,09 грн., сума інфляційних втрат - 157 978,25 грн, та витрати по сплаті судового збору в сумі 6 146,66 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено та підписано 11.12.2025.

Суддя Ю.Ю. Первушин