ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
08 грудня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/506/25
Господарський суд Житомирської області у складі:
судді Соловей Л.А.,
за участю секретаря судового засідання: Васильєвої Т.О.,
без участі представників сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ФОП Бортника Ю.О. від 07.08.2025 про ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом Фізичної особи-підприємця Бортника Юрія Олександровича (м.Житомир)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно Буд" (м.Житомир)
про стягнення 160000,00грн,
Рішенням Господарського суду Житомирської області від 05.08.2025 позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Бортника Юрія Олександровича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно Буд" задоволено повністю: стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно Буд" на користь Фізичної особи-підприємця Бортника Юрія Олександровича 160 000,00грн поворотної фінансової допомоги неналежне виконання відповідачем умов договору про надання поворотної фінансової допомоги №30/1/25 від 30.01.2025, 3 028,00грн витрат по сплаті судового збору.

07.08.2025 через Електронний суд представником позивача подано заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача 16 000,00грн витрат на правову допомогу адвоката.

Ухвалою суду від 08.08.2025 прийнято до розгляду заяву представника позивача від 07.08.2025 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №906/506/25; призначено судове засідання на 12.09.2025.

25.08.2025 до суду надійшов запит з Північно-західного апеляційного господарського суду про витребування справи у зв`язку з тим, що до вищезазначеного суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно Буд" на рішення господарського суду Житомирської області у справі № 906/506/25 від 05.08.2025 за позовом Фізичної особи-підприємця Бортника Юрія Олександровича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно Буд" про стягнення 160 000,00 грн.

Ухвалою суду від 12.09.2025 зупинено розгляд заяви ФОП Бортника Ю.О. від 07.08.2025 про ухвалення додаткового рішення у справі до розгляду в апеляційному порядку апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно Буд" на рішення господарського суду Житомирської області у справі № 906/506/25 від 05.08.2025.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.11.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно Буд" на рішення Господарського суду Житомирської області від 05.08.2025 у справі № 906/506/25 залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

17.11.2025 на адресу господарського суду повернулися матеріали справи №906/506/25.

Ухвалою суду від 24.11.2025 поновлено розгляд заяви ФОП Бортника Ю.О. від 07.08.2025 про ухвалення додаткового рішення у справі №906/506/25; призначено судове засідання на 08.12.2025.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. У заяві від 07.08.2025 про ухвалення додаткового рішення просив суд здійснювати її розгляд без участі представника позивача.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча суд належним чином повідомляв його про час та місце розгляду заяви.

Суд враховує, що відповідно до ч.4 ст.244 ГПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши заяву про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 16 000,00грн, суд дійшов наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, одночасно з позовною заявою позивачем подано попередній розрахунок судових витрат, який складається з судового збору у розмірі 3028,00грн та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 16 000,00грн.

Приписами ч.8 ст.129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Судом встановлено, що представником позивача заяву про ухвалення додаткового рішення подано з дотриманням строків, визначених нормами ГПК України.

Відповідно до ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (ч.1 ст.16 ГПК України).

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч.2 ст.16 ГПК України).

Згідно ч.3 ст.123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Так, у матеріалах справи міститься ордер на надання правничої (правової) допомоги серія АМ №1125491 від 14.04.2025 (а.с.46).

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (ч.1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до частини 3 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до частин 1-4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В підтвердження заявленого розміру витрат на правову допомогу, представником позивача надано укладений між Вірьовкіним О.І. (адвокат) та Фізичною особою-підприємцем Бортником Ю.О. договір про надання правової допомоги №14/04 від 14.04.2025 (а.с.44).

Відповідно до п.1.1. договору, адвокат бере на себе зобов`язання надавати професійну правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а замовник зобов`язаний оплатити роботи у порядку та строки обумовлені сторонами у даному договорі.

Пунктом 4.1. договору сторони погодили, що розмір оплати праці адвоката при наданні правової допомоги, а також умови та порядок розрахунків, визначаються в актах прийому-передачі наданих послуг. Замовник сплачує винагороду адвокату у готівковому або/чи безготівковому вигляді на банківський рахунок адвоката. Сума наданих послуг сплачується замовником протягом 30 робочих днів з дня підписання акту приймання передачі наданих послуг. Оплата послуг також може підтверджуватися написом адвоката про оплату в акті прийому передачі наданих послуг.

Факт наданих послуг підтверджується актом №1 прийому передачі наданих послуг до договору про надання професійної правничої допомоги №01 від 07.08.2025, в якому вказано найменування послуг, наданих адвокатом (а.с.45).

Суд зазначає, що з аналізу положень ст. 30 "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" слідує, що гонорар може встановлюватися у формі фіксованого розміру та погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Разом з цим, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18.

Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 16.11.2022 по справі № 922/1964/21, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).

Такі самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При цьому, суд не заперечує право адвоката та його довірителя на таку оцінку вартості та необхідності наданих послуг, але оцінює дані обставини з точки зору можливості покладення таких витрат на іншу сторону по справі (відповідача).

Таким чином, з урахуванням конкретних обставин, суд може обмежити заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Судом враховується, що позовна заява у даній справі за своїм предметом та підставами позову є не складною, матеріали справи не об`ємні. Категорія спору в даному конкретному випадку обмежується аналізом незначної кількості доказів та чітко врегульована нормами права і не містить певної особливості, яка потребує застосування висновків Верховного Суду. Практика щодо розгляду даної категорії спору є сталою та не потребує значного часу для її дослідження.

Суд, врахувавши співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; відсутність складних розрахунків в позовній заяві; ціною позову, розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, наявність усталеної судової практики та те, що ця справа не є складною для адвокатів, які за своїм правовим статусом мають достатню правову кваліфікацію, господарський суд вважає, що загальна сума витрат на професійну правничу допомогу, яка є обґрунтованою у цій справі складає 8 000,00грн. Зазначена сума і підлягає розподілу. Решту витрат на професійну правничу допомогу слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 74, 76-77, 129, 221, 233, 236-241, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву представника ФОП Бортника Ю.О. від 07.08.2025 про ухвалення додаткового рішення у справі задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно Буд" (вул.Корольова, буд.132, м.Житомир, 10025, )

на користь Фізичної особи-підприємця Бортника Юрія Олександровича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

- 8 000,00грн витрат на професійну правничу допомогу.

3. В решті заяви - відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного додаткового рішення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Соловей Л.А.

Віддрукувати:

1 - у справу;

2 - 3 - сторонам через "Електронний суд"