ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

09.12.2025 Справа № 914/3727/25

Господарський суд Львівської області у складі судді Ділай У.І., розглянувши заяву Львівського комунального підприємства «Агенція ресурсів Львівської міської ради» (79008, м.Львів, пл.Галицька,15; ідентифікаційний номер 30823414)

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Головного управління Національної поліції у Львівській області (79007, м.Львів, вул.Генерала Григоренка, будинок 3; ідентифікаційний номер 40108833) 9080,42грн заборгованості з відшкодування експлуатаційних витрат за Договором №449/146 від 11.03.2020 та 242,24 грн судового збору.

Встановив:

Львівське комунальне підприємство «Агенція ресурсів Львівської міської ради» звернулося до Господарського суду Львівської області із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Головного управління Національної поліції у Львівській області 9080,40 грн заборгованості з відшкодування експлуатаційних витрат за Договором №449/146 від 11.03.2020 та 242,24 грн судового збору.

Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з огляду на таке.

Господарський процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах (стаття 1 ГПК України).

Частина 1 ст. 12 ГПК України визначає, що Господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку:

1) наказного провадження;

2) позовного провадження (загального або спрощеного).

Відповідно до ст. 147 ГПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Згідно з ст. 148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Відповідно до приписів частин 1-3 ст. 150 ГПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником. У заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Як вбачається із прохальної частини заяви ЛКП «Агенція ресурсів Львівської міської ради» просить суд видати судовий наказ про стягнення з Головного Управління національної поліції у Львівській області на користь Львівського комунального підприємства «Агенція ресурсів Львівської міської ради» заборгованість з відшкодування експлуатаційних витрат за Договором від 11.03.2020 року № 449/146в розмірі 9080,40 грн та судовий збір.

За твердженням заявника, 11 березня 2020 між Львівським комунальним підприємством «Агенція ресурсів Львівської міської ради» (Балансоутримувач) та Головним управлінням Національної поліції у Львівській області (Користувач Майна) було укладено договір № 449/146 про відшкодування експлуатаційних витрат (надання послуг з утримання нежитлового будинку, його частин, споруд, групи будинків). Відповідно до положень даного договору Користувач Майна здійснює користування або володіння майном, що знаходиться за адресою: м. Львіввул.Хоткевича, 16а. Балансоутримувач несе витрати (надає послуги) по утриманню будинку (його частин, споруд, груп будинків), у якому розташоване Майно Користувача (але крім Майна Користувача, якщо інше не обумовлено цим Договором), що перебуває або частково перебуває на балансі Балансоутримувача, а Користувач Майна, в свою чергу, відшкодовує (оплачує) їх вартість, відповідно до умов цього Договору. Перелік витрат (послуг) та їх вартість зазначені в Додатках до цього Договору, що є його невід`ємною частиною.

Як зазначається у заяві, боржник належним чином не виконав свого зобов`язання щодо сплати платежів з відшкодування експлуатаційних витрат балансоутримувача згідно з договором, і станом на дату подання заяви залишок заборгованості перед ЛКП «Агенція ресурсів Львівської міської ради» за спірним договором становить 9080,40грн.

На підтвердження викладеного у заяву ЛКП «Агенція ресурсів Львівської міської ради» долучено до заяви копію договору з відшкодування експлуатаційних витрат №449/146 від 11.03.2020, додаток №1 до договору №449/146 від 11.03.2020 та довідку вих.№26.11/2 від 26.11.2025 про стан заборгованості за договором 449/146 від 11.03.2020.

Як встановлено судом під час дослідження матеріалів заяви, згідно умов пункту 5.1 договору, в останній робочий день місяця, в якому були понесені витрати(надані послуги), між Балансоутримувачем та Користувачем Майна підписується Акт виконаних робіт(послуг), що засвідчує виконання Сторонами своїх зобов`язань. Користувач Майна отримує Акт особисто або поштою на адресу вказану Балансоутримувачу в Договорі, разом з рахунком на оплату відшкодування витрат(послуг) і зобов`язаний повернути Акт Балансоутримувачу особисто або поштою. Сторони погодили, що всі вищезазначені способи надання Актів виконаних робіт(послуг) та рахунків є належним підтвердженням їх вручення. У випадку не підписання та/або відсутності в цей період письмової вмотивованої відмови від його підписання, роботи(послуги) вважаються виконаними та прийнятими без зауважень з моменту підписання.

Натомість, в поданих на розгляд суду матеріалах відсутні Акти виконаних робіт(послуг), які б засвідчували перелік, вартість витрат(послуг) понесених чи наданих балансоутримувачем, відсутні докази скерування чи передачі таких Актів користувачу майна, рахунки на оплату наданих балансоутримувачем послуг та понесених витрат, як це передбачено згідно умов п.5.1 договору з відшкодування експлуатаційних витрат №449/146 від 11.03.2020, а долучена заявником довідка про заборгованість не може вважатись належним доказом що підтверджує наявність грошової заборгованості боржника за договором з відшкодування експлуатаційних витрат №449/146 від 11.03.2020.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.150 ГПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України унормовано, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Крім того, пунктом 8 частини 1 статті 152 ГПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

З огляду на вказане, в суд приходить до висновку про відсутність в матеріалах заяви про видачу судового наказу належних доказів надання ЛКП «Агенція ресурсів Львівської міської ради» послуг згідно договору з відшкодування експлуатаційних витрат №449/146 від 11.03.2020 та доказів виникнення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Суд звертає увагу заявника, що згідно ст.153 ГПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 150,152,153,154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Львівському комунальному підприємству «Агенція ресурсів Львівської міської ради» у видачі судового наказу за вимогою до Головного управління Національної поліції у Львівській області про стягнення 9080,40 грн заборгованості з відшкодування експлуатаційних витрат за Договором №449/146 від 11.03.2020 та 242,24 грн судового збору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до розділу 4 Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Суддя Уляна ДІЛАЙ