ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
12 грудня 2025 року Справа № 903/808/25
Господарський суд Волинської області у складі судді Слободян О.Г., розглянувши заяву представника Фізичної особи-підприємця Ліницької Людмили Семенівни
про ухвалення додаткового рішення
у справі №903/808/25
за позовом Фізичної особи-підприємця Ліницької Людмили Семенівни
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Скай
про стягнення 1595348грн 31коп
02.12.2025 до господарського суду надійшла заява представника фізичної особи-підприємця Ліницької Людмили Семенівни про ухвалення додаткового рішення, в якій заявник просить здійснити розподіл понесених позивачем судових витрат у вигляді витрат на правову допомогу у розмірі 50 000 грн.
Ухвалою суду від 03.12.2025 прийнято заяву представника фізичної особи-підприємця Ліницької Людмили Семенівни про ухвалення додаткового рішення у справі №903/808/25 до розгляду. Постановлено розгляд заяви здійснювати без повідомлення учасників справи.
Ухвала суду від 03.12.2025 надіслана сторонам та доставлена до їх електронних кабінетів 03.12.2025, що підтверджується відповідними довідками.

08.12.2025 від представника відповідача надійшло клопотання, в якому останній вважає, що заявлені до відшкодування витрати позивача на професійну правничу допомогу є необгрунтованими, завищеними, непропорційними до предмету спору. Окрім того позивачем надано докази, які не підтверджують факт надання професійної правничої допомоги.

Згідно ч. 3 ст.244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Дослідивши подану заяву та наявні у справі письмові докази, господарський суд встановив наступне.

Позивач ФОП Ліницька Людмила Семенівна звернулася до суду з позовом про стягнення з ТОВ Скай (відповідача) 1595348грн 31коп вартості товару, переданого на зберігання відповідачу.

Також у позовній заяві позивач повідомив, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, складається із сплаченого судового збору у розмірі 23930грн 25коп та витрат на надання правової допомоги у розмірі 50000грн. Зазначив, що докази понесення судових витрат будуть подані протягом 5 днів після ухвалення рішення суду згідно абз.2 ч.8 ст.129 ГПК України.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 27.11.2025 у справі №903/808/25 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Скай на користь Фізичної особи-підприємця Ліницької Людмили Семенівни 295588грн 78коп заборгованості, а також 4883грн 83коп витрат по сплаті судового збору. Відмовлено у позові в частині стягнення 1 269 759грн 53коп заборгованості. Закрито провадження у справі в частині стягнення 30000грн заборгованості.

02.12.2025 до господарського суду надійшла заява представника фізичної особи-підприємця Ліницької Людмили Семенівни про ухвалення додаткового рішення, в якій заявник просить здійснити розподіл понесених позивачем судових витрат у вигляді витрат на правову допомогу у розмірі 50 000 грн.

На підтвердження надання ФОП Лінницькій Л.С. професійної правничої допомоги представник заявника подав суду: ордер на надання правничої допомоги від 15.08.2025; договір про надання правової (правничої) допомоги від 03.06.2025; акт приймання-передачі наданої правової допомоги від 01.12.2025, платіжні інструкції на суму 50000грн.

Судом встановлено, що 03.06.2025 між ФОП Лінницькою Л.С. (Клієнт) та Адвокатським бюро «Таш`ян та партнери» (Адвокатське бюро) укладено договір про надання правової (правничої) допомоги.

Відповідно до пункту 1.1 Договору Клієнт доручає, а Адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором. Надання правовох допомоги Клієнту здійснює адвокат Таш`ян Р.І. (засновник та керуючий Бюро).

Пунктами 2.1-2.1.2 встановлено, що Адвокатське бюро на підставі звернення Клієнта, приймає на себе зобов`язання з надання наступної правової допомоги: представляє у встановленому порядку інтереси Клієнта в господарських судах усіх інстанцій, інших судах, органах Державної податкової служби України, а також з усіх пов`язаних з розглядом цієї справи питань в органах державної влади усіх рівнів, органах місцевого самоврядування, у відносинах з юридичними та фізичними особами. На виконання п.п. 2.1.1. даного договору Адвокатське бюро зобов`язується вчинити такі дії: підготувати та направити претензію; підготувати та подати до господарського суду позовну заяву; забезпечити представництво інтересів Клієнта у судових засіданнях (у тому числі, у режимі відеоконференції); у разі необхідності - вчинити інші дії, спрямовані на захист інтересів Клієнта (за окремим погодженням).

Згідно пункту 4.1-4.2 Договору правову допомогу, що надається Адвокатським бюро відповідно до п. 2.1. даного Договору, Клієнт оплачує у розмірі згідно домовленості сторін. За результатами надання правової допомоги складається акт приймання правової допомоги, що підписується сторонами. У разі відсутності письмових заперечень Клієнта протягом 1 місяця з моменту надання правової допомоги (або її окремої частини), вважається, що Клієнт не має претензій щодо її якості та обсягу, а Адвокатське бюро має право скласти акт приймання-передачі в односторонньому порядку.

Як вбачається із підписаного сторонами акту приймання-передачі наданої правової допомоги від 01.12.2025 Адвокатське бюро «Таш`ян та партнери» надало, а Клієнт - Ліницька Л.С. отримала правову допомогу за договором № 195 від 03.06.2025, за що сплатила 50000грн. Правова допомога полягає у представництві інтересів Клієнта у Господарському суді Волинської області у справі № 903/808/25. Правова допомога надана належної якості та в належному обсязі, Клієнт не має претензій до Адвокатського бюро «Таш`ян та партнери». Опис наданої правової допомоги: складання позовної заяви - 10000грн; складання відповіді на відзив 10 000 грн; участь у судових засіданнях (7 засідань) 30000 грн.

ФОП Лінницькою Л.С. була сплачено Адвокатському бюро «Таш`ян та партнери» за правову допомогу згідно договору у розмірі 50000грн, що підтверджується платіжними інструкціями №137 від 17.06.2025, №168 від 18.08.2025, №182 від 08.10.2025, №187 від 31.10.2025 та №199 від 28.11.2025.

Відповідно до ч. 1, 3 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами 1-3 ст.126 ГПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч. 4 та 5 цієї статті, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

В частині 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Висловлюючись щодо порядку обчислення гонорару адвоката Велика Палата Верховного суду у Постанові від 23 листопада 2020 року у справі № 638/7748/18 вказала, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд невправі втручатися в ці правовідносини. Неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому в ст. 627 ЦК України.

Гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати. Ці форми відрізняються порядком обчислення при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту; і навпаки підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин, помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката залежно від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Згідно з ч. ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У клопотанні від 05.12.2025 преставник відповідача зазначає, що заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу є необгрунтованими, завищеними, непропорційними до предмету спору. Позивачем надано докази, які не підтверджують факт надання професійної правничої допомоги. Позивач з адвокатом уклав договір про надання правової допомоги. ГПК України не містить положень про такий вид витрат як правова допомога. Предметом договору від 03червня 2025 року є надання правової допомоги, в той час, як законодавство визначає надання професійної правничої допомоги.

Також представник відповідача звертає увагу, що незрозуміло, яким порядком користувалася позивач сплачуючи кошти рівними частинами по 10000грн. 17.06.2025, 18.08.2025, 08.10.2025, 31.10.2025, 28.11.2025. Позовна заява датована 07.08.2025, а до електронного суду надійшла 12.08.2025. У договорі відсутня умова про попередню оплату. Сума коштів, сплачена від 17.06.2025 не може вважатися коштами за надану професійну правничу допомогу в рамках даної справи. Вартість участі адвоката у судових засіданнях у розмірі 30000грн є завищеною.

З огляду на відсутність укладеного між сторонами договору на надання професійної правничої допомоги, відповідач вважає, що у задоволенні вимог, викладених у заяві про ухвалення додаткового рішення необхідно відмовити повністю та у будь-якому випадку заявлена сума підлягає значному зменшенню, щоб було дотримано принцип пропорційності, співмірності.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правничої допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з п.п. 1, 2, 6 ч. 1 ст. 19 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність видами адвокатської діяльності є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

У даному випадку між адвокатським бюро та позивачем укладено договір №195 про надання правової (правничої) допомоги від 03.06.2025. Як вбачається із даного договору та акту приймання-передачі наданої правової допомоги від 01.12.2025 зміст виконаних робіт адвокатським бюро (складання позовної заяви, складання відповіді на відзив, участь у судових засіданнях) є адвокатською діяльністю, наданням професійної правничої допомоги ФОП Лінницькій Л.С.

Крім того представництво інтересів позивача у Господарському суді Волинської області здійснювалося адвокатом на підставі ордеру на надання правничої допомоги від 15.08.2025.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.12.2025 у справі №902/1070/24 вказано, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Такий висновок також викладений у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі N 372/1010/16-ц.

Таким чином представником позивача підтверджено надання ФОП Лінницькій Л.С професійної правничої допомоги.

Доводи представника відповідача щодо порядку сплати позивачем коштів за правову допомогу не заслуговує на увагу, оскільки витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу) (постанова Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі N 922/445/19).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року в справі № 755/9215/15-ц).

З аналізу вищевикладеного слідує, що для включення всієї суми гонорару до відшкодування за рахунок іншої сторони, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені до відшкодування, з урахуванням того, чи були такі витрати здійснені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час і неспівмірність порівняно з ринковими цінами. Здійснюючи розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу між сторонами спору, господарський суд має враховувати результат розгляду спору, умови договору про надання правничої допомоги, укладеного між стороною спору та адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро), обсяги наданих стороні як клієнту послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів в суді під час розгляду справи.

При цьому, нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Згідно акту приймання-передачі наданої правової допомоги вартість участі адвоката у семи судових засіданнях становить 30000грн (4285,71грн - 1 судове засідання). Враховуючи те, що фактично представник позивача брав участь у шести судових засіданнях, оскільки підготовче судове засідання 30.09.2025 не відбулося, у зв`язку з виникненням технічних проблем у роботі відеоконференцзв`язку, спричинених проведенням технічних робіт, що унеможливили участь представників сторін в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів, суд вважає, що загальна вартість участі у судових засідання адвоката має становити (4285,71грн х 6) 25714грн.

Отже, суд дійшов висновку, що представником позивача виходячи із засад обґрунтованості, розумності і справедливості, враховуючи обсяг наданої позивачу професійної правничої допомоги, згідно з положеннями ст. 74 Господарського процесуального кодексу України доведено надання адвокатом зазначених послуг на загальну суму 45 714грн.

Водночас, за загальним правилом розподілу судових витрат, що визначене у частині четвертій статті 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення судом позову частково, суд дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу слід розподілити наступним чином: 8469грн 97коп підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача, в частині відшкодування 41530грн 03коп відмовити.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 238, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Заяву представника Фізичної особи-підприємця Ліницької Людмили Семенівни про ухвалення додаткового рішення у справі №903/808/25 задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Скай (45400, Волинська обл., м.Нововолинськ, вул.Шахтарська, буд.59, корпус Б-2, ) на користь Фізичної особи-підприємця Ліницької Людмили Семенівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 8469грн 97коп витрат на професійну правничу допомогу.

3. В частині стягнення витрат на професійну правничу у розмірі 41530грн 03коп відмовити.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Додаткове рішення складено 12.12.2025.

Суддя Слободян О. Г.