СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року м. Харків Справа №913/41/25

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Россолов В.В., суддя Склярук О.І.

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (вх.№991Л від 28.04.2025) на рішення Господарського суду Луганської області від 07.04.2025 у справі №913/41/25 (м. Харків, суддя Масловський С.В., повне рішення складено 07.04.2025)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», м. Київ,

до Фізичної особи-підприємця Медведєвої Маріанни Іванівни, с.Толоківка, Старобільський район, Луганська область,

про стягнення 608 080,07 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» звернулося до Господарського суду Луганської області з позовом до фізичної особи підприємця Медведєвої Маріанни Іванівни про стягнення заборгованості за договором постачання природного газу №8502-НГТ-20 від 16.12.2021 в розмірі 608080 грн 07 коп., з яких: 433167 грн 71 коп. заборгованість за основним зобов`язанням, 34146 грн 13 коп. 3% річних, 140766 грн 23 коп. інфляційні втрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем договору №8502-НГТ-20 від 16.12.2021 постачання природного газу, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість за поставлений природний газ у розмірі 433167 грн 71 коп., що стало підставою для нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 07.04.2025 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» до фізичної особи підприємця Медведєвої Маріанни Іванівни про стягнення 608080 грн 07 коп. задоволено частково. Стягнуто з фізичної особи підприємця Медведєвої Маріанни Іванівни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» заборгованість за договором постачання природного газу №8502-НГТ-20 від 16.12.2021 в розмірі 583638 грн 59 коп., з яких: 417893 грн 84 коп. заборгованість за основним зобов`язанням, 32942 грн 10 коп. 3% річних, 135802 грн 65 коп. інфляційні втрати, витрати зі сплати судового збору в сумі 7003 грн 66 коп. В іншій частині позову відмовлено.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» з вказаним рішенням суду першої інстанції частково не погодилося та звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм чинного законодавства, просить рішення Господарського суду Луганської області від 07.05.2025 по справі №913/41/25 скасувати; прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Позивача по справі №913/41/25 задовольнити повністю; здійснити новий розподіл судових витрат.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що враховуючи положення Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», за умови відсутності окремого рішення Кабінету Міністрів України щодо територій, тимчасово окупованих, починаючи з 24.02.2022, положення статей 13 та 131 вказаного Закону не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Також разом з апеляційною скаргою Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» подано до суду клопотання про зупинення провадження у справі (вх.№5254 від 28.04.2025).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 01.05.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (вх.№991Л від 28.04.2025) на рішення Господарського суду Луганської області від 07.04.2025 у справі №913/41/25 залишено без руху з підстав відсутності доказів сплати судового збору.

В строк, наданий судом, від апелянта надійшла заява (вх.№5462 від 02.05.2025) про усунення недоліків апеляційної скарги на виконання вимог ухвали суду від 01.05.2025. Зокрема, апелянтом надано докази сплати судового збору у належному порядку та розмірі.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 07.05.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (вх.№991Л від 28.04.2025) на рішення Господарського суду Луганської області від 07.04.2025 у справі №913/41/25. Розгляд апеляційної скарги постановлено здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Витребувано з Господарського суду Луганської області матеріали справи №913/41/25. Також судом повідомлено, що клопотання апелянта про зупинення апеляційного провадження буде розглянуто після надходження матеріалів справи до суду.

27.05.2025 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №913/41/25 (вх.№6643).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.05.2025 відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» про зупинення апеляційного провадження у справі №913/41/25 до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №908/1162/23 (вх.№5254 від 28.04.2025). Зупинено апеляційне провадження у справі №913/41/25 до закінчення перегляду Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №908/1162/23 та оприлюднення повного тексту судового рішення. Учасникам справи ухвалено повідомити Східний апеляційний господарський суд про усунення обставин, що спричинили зупинення апеляційного провадження у справі.

З даних Єдиного державного реєстру судових рішень судом встановлено, що 08.10.2025 оприлюднено повну постанову Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2025 у справі №908/1162/23. Вказаною постановою касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІМК» залишено без задоволення. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 06.12.2023 у справі №908/1162/23 залишено без змін.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.11.2025 поновлено провадження у справі №913/41/25. Запропоновано учасникам справи в строк до 17.11.2025 надати письмові пояснення з урахуванням висновків, викладених у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2025 у справі №908/1162/23.

Суд зазначає, що враховуючи, що ціна позову в даній справі є меншою від ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, судом було попереджено сторони, що апеляційна скарга буде розглянута за правилами ч. 10 ст. 270 ГПК України без повідомлення учасників справи.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Ухвала про відкриття апеляційного провадження та розгляд апеляційної скарги в порядку письмового провадження доставлена позивачу в електронний кабінет системи «Електронний Суд». Відповідач не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС, а місцезнаходженням відповідача є с.Толоківка (колишня назва с.Половинкине) Старобільського району Луганської області, що перебуває у тимчасовій окупації, і на таку територію поштова кореспонденція відділеннями АТ «Укрпошта» не доставляється. З огляду на що, відповідач повідомлений про відкриття апеляційного провадження та розгляд апеляційної скарги в порядку письмового провадження відповідно до п. 21 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України шляхом розміщення відповідного повідомлення на офіційній сторінці суду на веб-порталі «Судова влада України».

Окрім того, ухвали Східного апеляційного господарського суду по даній справі розміщені в Єдиному державному реєстрі судових рішень, який є відкритим для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 ЗУ «Про доступ до судових рішень»), що свідчить про додаткову можливість ознайомитись з нею у цьому реєстрі.

З огляду на викладене, судом вжито всіх належних заходів з повідомлення учасників справи про відкриття апеляційного провадження та розгляд справи в порядку письмового провадження.

Заперечень проти розгляду апеляційної скарги в даному порядку від сторін не надійшло.

Відповідач відзиву на апеляційну скаргу не надав.

Відповідно до ч.3 ст.263 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Учасники справи письмових пояснень з урахуванням висновків, викладених у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2025 у справі №908/1162/23 до суду не надали.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі доводи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та розглянувши справу в порядку статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів встановила наступні обставини.

16.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг (постачальник) та фізичною особою підприємцем Медведєвою Маріанною Іванівною (споживач) укладено договір постачання природного газу №8502-НГТ-20 (далі договір), відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити споживачу природний газ, а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору.

Згідно з п. п. 2.1, 2.1.1, 2.1,2, 2.1,3 договору постачальник передає споживачу на умовах цього договору замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу у період з червня 2021 по червень 2024. З червня 2021 до червня 2022 в кількості 143,096 тис.куб. метрів. На період з червня 2022 до червня 2023 та на період з червня 2023 до червня 2024 замовлені обсяги визначаються сторонами окремими додатковими угодами до договору. У випадку, якщо сторони не узгодили замовлені обсяги газу на зазначені періоди та не підписали відповідні додаткові угоди, постачальник має право розірвати договір в односторонньому порядку. У такому випадку постачальник надсилає рекомендованим листом відповідне письмове повідомлення споживачу про розірвання цього договору, при цьому договір буде вважатися розірваним з дати, визначеної постачальником у такому повідомленні.

Згідно з пп.2.2.1 обсяг І (фіксований) природного газу розраховується як середньо-арифметичне значення обсягу фактичного використання природного газу споживачем за останні три роки у відповідному місяці для потреб виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.

Обсяг ІІІ (фіксований) природного газу розраховується як середньо-арифметичне значення обсягу фактичного використання природного газу споживачем за останні три роки у відповідному місяці для виробництва теплової енергії та надання відповідних комунальних послуг бюджетним установам/організаціям та релігійним організаціям (пп.2.2.2 договору).

Згідно з пп.2.2.4 договору обсяг ІІ розраховується як різниця між загальним замовленим обсягом газу, визначеним споживачем на відповідний розрахунковий період, та сумою обсягу I (фіксованого) та обсягу ІІІ (фіксованого). Фактично переданий в розрахунковому періоді обсяг ІІ може відрізнятися від замовленого обсягу ІІ за цим договором, як в меншу, так і в більшу сторону.

Відповідно до пп.2.2.5 договору відповідальність за правильність визначення замовлених обсягів газу, в т.ч. обсягу І (фіксованого) та обсягу ІІІ (фіксованого), визначених споживачем на підставі прогнозних даних, покладається виключно на споживача.

Підписанням цього договору споживач дає згоду постачальнику на включення його до реєстру споживачів постачальника (далі - реєстр або реєстр споживачів), розміщеного на інформаційній платформі оператора ГТС відповідно до вимог Кодексу ГТС (п.2.3 договору).

За змістом п. 2.4 договору перегляд та коригування замовлених споживачем обсягів природного газу за цим договором може відбуватися шляхом підписання сторонами додаткової угоди, в тому числі протягом відповідного розрахункового періоду, з урахуванням умов. п.2.2. договору щодо порядку визначення та коригування обсягу І (фіксованого) та обсягу ІІІ (фіксованого). Споживач зобов`язується самостійно контролювати обсяги використання природного газу і своєчасно обмежувати (припиняти) використання природного газу у разі перевищення замовлених обсягів або своєчасно (до кінця відповідного розрахункового періоду) надавати постачальнику для оформлення відповідну додаткову угоду на коригування замовлених обсягів за цим договором.

Згідно з пп. 3.1, 3.5 договору постачальник передає споживачу у загальному потоці природний газ у внутрішній точці виходу з газотранспортної системи. Право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на природний газ споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ. Приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Споживач зобов`язується надати постачальнику не пізніше п`ятого числа місяця, наступного за розрахунковим періодом завірену належним чином копію відповідного акту надання послуг з розподілу/транспортування газу за такий період, що складений між оператором ГРМ та/або оператором ГТС та споживачем, на підставі даних комерційного вузла обліку споживача, відповідно до вимог Кодексу ГТС/Кодексу ГРМ (пп.3.5.1 договору).

Умовами пп. 3.5.2, 3.5.3 п. 3.5 договору передбачено, що на підставі отриманих від споживача даних та даних щодо остаточної алокації відборів споживача на інформаційній платформі Оператора ГТС постачальник протягом трьох робочих днів готує та надає споживачу два примірники акту приймання-передачі за відповідний розрахунковий період (далі також - акт), підписані уповноваженим представником постачальника, а саме: акт на передачу обсягу І (фіксованого), акт на передачу обсягу ІІІ (фіксованого) та акт на передачу обсягу ІІ. При цьому, сторони в першу чергу оформляють акти на передачу обсягу І (фіксованого) та обсягу ІІІ (фіксованого) природного газу в обсягах, які не можуть перевищувати зазначені в підпункті 2.1.1 п.2.1 договору відповідні значення у відповідному розрахунковому періоді. Різниця між фактично використаним споживачем обсягу газу за відповідний період та сумою відповідних фактичних показників обсягу І (фіксованого) та обсягу ІІІ (фіксованого), оформлюється актом приймання передачі газу, як обсяг ІІ. Споживач протягом 2-х (двох) робочих днів з дати одержання акту зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акту, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від його підписання.

Відповідно до пп. 3.5.4. п. 3.5 договору у випадку неповернення споживачем підписаного оригіналу акту, ненадання письмової обґрунтованої відмови проти підписання акту до 15-го (п`ятнадцятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними, отриманими від споживача відповідно до підпункту 3.5.1 цього пункту, та даних щодо остаточної алокації відборів споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС, обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим (узгодженим) відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС та переданим у власність споживачу, а вартість поставленого протягом відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених в розділі 4 цього договору.

Відповідно до п.4.1.1. договору ціна обсягів газу, визначених в п.2.1 договору як обсяг І (фіксований) визначається наступним чином:

п.4.1.1.1 в період з 01.06.2021 до 31.05.2022 (включно) ціна природного газу за 1000 куб.м газу без ПДВ 6183 грн 33 коп., крім того ПДВ за ставкою 20%, крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу газотранспортної системи 124 грн 16 коп. без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом 136 грн 576 коп., крім того ПДВ 20% - 27 грн 315 коп., всього з ПДВ 163 грн 89 коп. за 1000 куб.м

Всього ціна газу за 1000 куб.м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, обсягів газу в період з 01.06.2021 до 31.05.2022 (включно) становить 7583 грн 89 коп.

Відповідно до пп.4.1.2.7 договору ціна для обсягу ІІ на грудень 2021, визначеного в п.2.1 цього договору за 1000 куб.м природного газу встановлюється на рівні 24118 грн 41 коп. без ПДВ; крім того ПДВ за ставкою 20%, крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи 124 грн 16 коп. без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом 136 грн 576 коп., крім того ПДВ 20% - 27 грн 315 коп., всього з ПДВ 163 грн 89 коп. за 1000 куб.м.

Всього ціна газу за 1000 куб.м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, для обсягу на грудень 2021 становить 29105 грн 98 коп.

Відповідно до п.4.1.3 договору ціна обсягів газу, визначених в п.2.1 договору як обсяг ІІІ (фіксований), визначається наступним чином:

пп.4.1.3.1 в період з 01.10.2022 до 31.12.2022 (включно) ціна природного газу за 1000 куб.м газу без ПДВ 13658 грн 42 коп., крім того ПДВ за ставкою 20%, крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи 124 грн 116 коп. без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом 136 грн 576 коп., крім ПДВ 20 %, всього з ПДВ 163 грн 89 коп. за 1000 куб.м

Всього ціна газу за 1000 куб.м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, обсягів газу в період з 01.10.2021 до 31.12.2022 (включно) становить 16554 грн 00 коп.

Згідно з п. 5.1 договору оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку: 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому споживач повинен був сплатити 70 % грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акту приймання-передачі, фактична вартість використаного споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4 пункту 3.5 цього договору.

Відповідно до п.5.4 договору оплата за природний газ здійснюється споживачем шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений в розділі 14 цього договору.

Споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі розрахуватися за поставлений природний газ відповідно до пункту 5.1 цього договору.

Кошти, які надійшли від споживача, зараховуються як передоплата за умови відсутності заборгованості за попередні розрахункові періоди за цим договором.

Згідно з п.6.2 договору споживач зобов`язаний в т.ч.: самостійно контролювати власне використання природного газу за цим договором і своєчасно коригувати замовлені обсяги шляхом підписання додаткової угоди; прийняти газ на умовах цього договору, своєчасно оплачувати вартість поставленого природного газу в розмірі та порядку, що передбачені цим договором.

Пунктом 7.2 договору встановлено, що у разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно пункту 5.1 та/або строків оплати за пунктом 8.4 цього договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, збитків становить 5 років (п.11.3 договору).

Відповідно до п.13.1 договору даний договір набирає чинності з дати його укладання і діє до 30 червня 2024 року включно, а в частині розрахунків до повного їх виконання. Продовження або припинення договору можливе за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до договору.

До договору сторонами підписані додатки №№1, 1а, 1б, в яких погоджені вимоги до банківських гарантій, форми та зміст банківської гарантії виконання платіжних зобов`язань відповідно до пункту 5.2 договору, форми та зміст банківської гарантії виконання платіжних зобов`язань відповідно до пункту 5.7 договору.

20.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Трейдинг» та фізичною особою підприємцем Медведєвою Маріанною Іванівною укладено додаткову угоду №3, за умовами якої сторони погодили доповнити пп.4.1.2 п.4.1 договору підпунктом 4.1.2.9 Ціна для обсягу ІІ на лютий 2022, визначеного в п.2.1. договору, за 1000 куб.м природного газу встановлюється на рівні 31937 грн 92 коп. буз ПДВ, крім того ПДВ за ставкою 20 %, крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи 124 грн 16 коп. без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом 136 грн 576 коп., крім того ПДВ 20% - 27 грн 315 коп., всього з ПДВ 163 грн 89 коп. за 1000 куб.м.

Всього ціна газу за 1000 куб.м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, для обсягу ІІ на лютий 2022 становить 38489 грн 40 коп.

На виконання умов договору постачання природного газу №8502-НГТ-20 від 16.12.2021 позивач поставив відповідачу природний газ: в грудні 2021 за актом приймання передачі від 31.12.2021 в обсязі 11,98900 тис.куб.метрів на загальну суму 198465 грн 85 коп., в січні 2022 за актом приймання передачі від 31.01.2022 обсязі 36918,96 тис.куб.метрів на загальну суму 618406 грн 44 коп. з ПДВ та в лютому 2022 за актом приймання передачі від 28.02.2022 в обсязі газ 26503,06 тис.куб.метрів на загальну суму 438731 грн 52 коп. з ПДВ, на підтвердження чого позивач долучив до матеріалів справи копію акту приймання передачі за грудень 2021, а також обсягів споживання природного газу у вигляді роздруківки з інформаційної платформи щодо остаточної алокації відборів споживача.

Позивачем зазначено, що в порушення укладеного між сторонами договору постачання природного газу, відповідачем акти приймання передачі за січень 2022 та лютий 2022 оформлені та підписані не були, мотивованих заперечень щодо підписання зазначених актів від відповідача на адресу позивача не надходило, у зв`язку з чим, обсяги газу встановлювались відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором постачання природного газу №8502-НГТ-20 від 16.12.2021 щодо повної та своєчасної оплати за поставлений газ в лютому 2022, позивач звернувся до господарського суду з даним позовом.

Суд першої інстанції встановив, що виконання умов укладеного між ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг та фізичною особою підприємцем Медведєвою Маріанною Іванівною договору постачання природного газу №8502-НГТ-20 від 16.12.2021 позивач поставив відповідачу природний газ загальним об`ємом 75, 41102 тис.куб.метрів на загальну суму 1255603 грн 81 коп. Суд зазначив, що враховуючи дані Інформаційної платформи щодо остаточної алокації відборів споживача фізичної особи підприємця Медведєвої Маріанни Іванівни (ЕІС-код НОМЕР_1 ), спожитий відповідачем природний газ у період з січня 2022 по лютий 2022 в загальному обсязі 63,42202 тис.куб.метрів, є встановленим, а вартість природного газу, отриманого відповідачем у січня 2022 - лютому 2022 року, визначена з урахуванням ціни такого газу, що узгоджена сторонами в договорі. Проте, судом констатовано, що фізична особа підприємець Медведєва Маріанна Іванівна свої зобов`язання за укладеним договором, зі своєчасної та повної оплати за поставлений природний газ належним чином не виконала, розрахувавшись частково на суму 822436 грн 10 коп., у зв`язку з чим виникла заборгованість за поставлений природний газ лютому 2022 в розмірі 433167 грн 71 коп. Станом на момент розгляду справи доказів протилежного суду надано не було. Водночас, оскільки територія Старобільської міської територіальної громади, яка є місцезнаходженням відповідача, визнана тимчасово окупованою в умовах воєнного стану, господарський суд дійшов висновку, що положення статей 13 та 131 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» поширюються на такі території з урахування ч. 1 цих статей, а саме за рішенням Кабінету Міністрів України. З урахуванням викладеного, судом зазначено, що в період тимчасової окупації Старобільської міської територіальної громади починаючи з 28.02.2022, постачання Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» природного газу фізичній особі підприємцю Медведєвій Маріанні Іванівні відповідно до положень 131 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є забороненим. Враховуючи вищевикладене, з урахуванням здійсненої відповідачем часткової оплати заборгованості, господарський суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення основного боргу за поставлений природний газ за період з 01.02.2022 по 27.02.2022 є законною, обґрунтованою, доведеною належними та допустимими доказами, та підлягає задоволенню частково в сумі 417893 грн 84 коп. В іншій частині вимога позивача про стягнення основного боргу за поставлений газ за період - 28.02.2022 не є законною та обґрунтованою, доведеною належними та допустимими доказами, а тому задоволенню не підлягає. Також за розрахунком суду, з урахуванням положень ст.ст. 13, 13-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», сума 3% річних за зобов`язанням лютого 2022 за загальний період з 16.04.2022 по 30.11.2024 на суму боргу 417893 грн 84 коп. становить 32942 грн. 10 коп., сума інфляційних втрат за зобов`язанням лютого 2022 за загальний період з травня 2022 по листопад 2024 року на суму боргу 417893 грн 84 коп. становить 135802 грн. 65 коп. В задоволенні іншої частини вимог суд відмовив.

Апеляційний господарський суд зазначає, що з огляду на вимоги та зміст апеляційної скарги та, враховуючи положення статті 269 Господарського процесуального кодексу України, рішення переглядається виключно в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за поставлений газ за 28.02.2022 та відповідних нарахувань 3% річних та інфляційних втрат.

Надаючи правову оцінку вищенаведеним обставинам, в межах вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Місцезнаходженням відповідача - Фізичної особи-підприємця Медведєвої Маріанни Іванівни, відповідно до інформації, отриманої з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є: с.Толоківка (колишня назва с.Половинкине), Старобільський район, Луганська область, 92760.

Під час апеляційного провадження у цій справі №913/41/25 суд ухвалою від 30.05.2025 зупиняв апеляційне провадження до закінчення перегляду Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №908/1162/23.

Так, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду переглянув у касаційному порядку постанову Центрального апеляційного господарського суду від 06.12.2023 у справі №908/1162/23 про стягнення боргу за спожитий у листопаді-грудні 2022 року обсяг електроенергії на об`єкті, який знаходиться у місті Мелітополі.

Предметом розгляду Об`єднаною палатою було питання застосування частини 2 статті 13 та частини 2 статті 131 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» до правовідносин, які виникли у період з лютого 2022 року по грудень 2022 року, тобто до прийняття Кабінетом Міністрів України постанови від 06.12.2022 № 1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» та затвердження Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України наказу № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією».

Відповідно пунктів 1, 3 частини 1 статті 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі - Закон № 1207-VII) для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях (пункт 1); інша сухопутна територія України, внутрішні морські води і територіальне море України, визнані в умовах воєнного стану тимчасово окупованими у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку (пункт 3).

Так, у справі №908/1162/23 Верховний Суд, залишаючи постанову суду апеляційної інстанції про відмову в позові без змін, зокрема дійшов висновку, що Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» щодо деяких питань визначення правового статусу тимчасово окупованих територій України в умовах воєнного стану від 16.11.2022 №2764-ІХ частину третю статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» було викладено в редакції, за якою дата початку і дата завершення тимчасової окупації територій, передбачених пунктом 3 частини першої статті 3 цього Закону, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Діюча редакція цієї норми (у відповідності до змін, внесених Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно» № 3050-IX від 11.04.2023) вказує, що дата початку і дата завершення тимчасової окупації територій, які передбачені у пункті 3 частини першої статті 3 цього Закону, визначаються у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Як зазначила Об`єднана палата, з 07.05.2022 ані пункт 7 частини першої статті 1-1, ані пункт 1 частини третьої статті 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» не містили (і зараз також не містять) жодних посилань на те, що статус тимчасово окупованих вказані у них території набувають залежно від наявності чи відсутності (а так само і дати ухвалення) будь-якого рішення того чи іншого повноважного органу державної влади України - РНБО, Кабінету Міністрів України чи іншого органу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

06.12.2022 Кабінет Міністрів України затвердив постанову «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», відповідно до якої перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони України з урахуванням пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій.

Згідно з Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022, датою тимчасової окупації Старобільської міської територіальної громади визначено 28.02.2022.

Однак у відповідності до регулювання, запровадженого Законом України від 21.04.2022 № 2217-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання правового режиму на тимчасово окупованій території України» правовий статус тимчасово окупованої території РФ в розумінні пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» не залежить від того, чи ухвалив (і якщо ухвалив - то коли саме) той чи інший повноважний орган державної влади України (РНБО, Кабінет Міністрів України чи інший орган в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України) рішення про визнання певної частини території України тимчасово окупованою. Таке рішення повноважного органу державної влади України (зокрема - і Кабінету Міністрів України) для територій, визначених у пункті 1 частини першої статті 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», має не конститутивне, а лише інформативне значення, з публічною достовірністю підтверджуючи конкретну дату, з якої фактична окупація певної частини території України почалася чи припинилася.

З огляду на викладене у постанові у справі №908/1162/23, Об`єднана палата дійшла висновку про відсутність підстав для відступу від висновку, викладеного Верховним Судом у постанові у справі №910/9680/23 про поширення положень статті 131 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на території, тимчасово окуповані в період воєнного стану, лише з огляду на загальновідомий факт окупації таких територій за відсутності відповідного рішення Кабінету Міністрів України.

Колегія суддів враховує зазначені вище висновки Верховного Суду у справі №908/1162/23 відповідно до положень ч.4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, оскільки правовідносини у справах є подібними за змістовим критерієм.

У даній справі територія місцезнаходження відповідача у спірний період (28.02.2022) перебувала у тимчасовій окупації. При цьому, судова колегія враховує відсутність заперечень позивача про те, що борг за постачання природного газу нараховано стосовно об`єктів, які у спірний період (28.02.2022) розташовані на тимчасово окупованій території України.

Відповідно до ст. 13-1 Закону № 1207-VII її положення застосовуються до тимчасово окупованої території, передбаченої п.п. 1 і 2 ч.1 ст. 3 цього Закону, надр під територіями, зазначеними у п.п. 1 і 2 ч.1 ст. 3 цього Закону, і повітряного простору над цими територіями.

В умовах воєнного стану рішенням Кабінету Міністрів України положення цієї статті можуть бути поширені на тимчасово окуповані території, передбачені п. 3 ч.1 ст. 3 цього Закону, надра під територіями, зазначеними у п. 3 ч.1 ст. 3 цього Закону, і повітряний простір над цими територіями.

На період тимчасової окупації переміщення товарів (робіт, послуг) з тимчасово окупованої території на іншу територію України та/або з іншої території України на тимчасово окуповану територію усіма видами транспорту, в тому числі автомобільним, залізничним, повітряним та трубопровідним транспортом, а також лініями електропередач та гідротехнічними спорудами, заборонено, за винятком випадків, передбачених частинами третьою та четвертою цієї статті.

Таким чином, враховуючи те, що окупація території місцезнаходження відповідача 28.02.2022 є загальновідомим фактом (підтвердженим до того ж Кабінетом Міністрів України), а також положення ст. 13-1 Закону № 1207-VII, позивачем у даний період не повинно було здійснюватися постачання на окуповану територію товарів і послуг, в тому числі природного газу.

З огляду на що висновок місцевого господарського суду про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за поставлений газ за період - 28.02.2022 у розмірі 15 273,87 грн є законним та обґрунтованим.

Крім того, суд першої інстанції з огляду на висновок про неправомірність стягнення заборгованості за поставлений газ за період - 28.02.2022, здійснив перерахунок заявлених до стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з огляду на відсутність підстав для стягнення з відповідача боргу за поставлений 28.02.2022 природний газ, здійснювати нарахування 3% річних та інфляційних втрат за прострочення оплати поставленого природного газу слід за період з 16.04.2022 по 30.11.2024 на суму боргу в розмірі 417893 грн 84 коп. А отже, правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню є позовні вимоги позивача про стягнення 3% річних в сумі 32942 грн. 10 коп., інфляційних втрат в сумі 135802 грн. 65 коп.

У задоволенні решти позовних вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат місцевий господарський суд правомірно відмовив.

Отже, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

З урахуванням викладеного вище, колегія суддів зазначає, що в ході апеляційного провадження позивачем не наведено обставин, які могли б бути підставою для задоволення апеляційної скарги, скасування рішення в оскаржуваній частині та задоволення позовних вимог в цій частині.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даному випадку суд апеляційної інстанції вважає, що сторонам надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують правильності висновку суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Луганської області від 07.04.2025 у справі №913/41/25 в оскаржуваній частині без змін.

Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені заявником апеляційної скарги у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 233, 269, п.1 ч.1 ст. 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Луганської області від 07.04.2025 у справі №913/41/25 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки касаційного оскарження передбачено ст.ст.286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 10.12.2025.

Головуючий суддя Р.А. Гетьман

Суддя В.В. Россолов

Суддя О.І. Склярук