ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року

м. Київ

cправа № 910/15914/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Дроботової Т. Б. - головуючого, Багай Н. О., Чумака Ю. Я.,

секретар судового засідання - Денисюк І. Г.,

представники учасників справи:

позивача - Слуцька Н. С.,

відповідачів - Колосюк С. Л.

третьої особи - Бурлака Д. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Національного банку України

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.09.2025 (судді: Пономаренко Є. Ю. - головуючий, Барсук М. А., Руденко М. А.) та рішення Господарського суду міста Києва від 26.05.2025 (А. Пукас) у справі

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Птахоплемзавод Коробівський"

до відповідачів: 1) Національного банку України, 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська універсальна біржа"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача -1 Акціонерне товариство "Прозорро. Продажі"

про визнання недійсним результатів аукціону, визнання недійсним повідомлення та стягнення 2 563 260 грн,

В С Т А Н О В И В:

1. Короткий зміст позовних вимог та заперечень

1.1. У грудні 2024 року Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Птахоплемзавод "Коробівський" (далі - СТОВ " Птахоплемзавод "Коробівський") звернулося до Господарського суду міста Києві з позовом до Національного банку України (далі - НБУ) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська універсальна біржа" (далі -ТОВ "Українська універсальна біржа") (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, прийнятої судом) про:

- визнання недійсними результатів електронного аукціону, що оформлені протоколом електронного аукціону від 17.10.2024 № BSE001-UA-034 та протоколом електронного аукціону від 12.11.2024 № BSE001-UA-034;

- визнання недійсним повідомлення (рішення) НБУ про дискваліфікацію учасника торгів від 12.11.2024 № 63-0005/85552, яким дискваліфіковано переможця електронного аукціону № BSE001-UA-034 - СТОВ "Птахоплемзавод "Коробівський";

- стягнення з НБУ та з ТОВ "Українська універсальна біржа" на користь СТОВ "ППЗ "Коробівський" грошові кошти у розмірі 1 281 630,00 грн з кожного;

- визнання недійсним протоколу електронного аукціону від 17.10.2024 № BSE001-UA-034 ;

- визнання недійсним протоколу електронного аукціону від 12.11.2024 № BSE001-UA-034.

1.2. Позовні вимоги з посиланням на положення статей 11, 203, 215, 638 Цивільного кодексу України та пункти Регламенту роботи електронної торгової системи Prozorro.Продажі ЦБД2 щодо проведення електронних аукціонів з продажу/надання в оренду майна (активів)/ передачі права, що затверджено наказом ДП "Прозорро.Продажі" № 8 від 09.07.2018 (зі змінами, чинними на час виникнення спірних правовідносин згідно наказу № 31-ОД від 22.11.2024 (далі - Регламент ЕТС), обґрунтовані тим, що НБУ під час оголошення та проведення аукціону не надав повної та достовірної інформації про об`єкт продажу - нежитлової будівлі та споруди дитячого табору "Сокіл", загальною площею 1979,20 м2, що розташовані за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, вул. Давидчука, 63, а саме не повідомив про обставини щодо поділу земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, та наявність судових спорів про оскарження поділу земельної ділянки, а також про відмову Ірпінської міської ради у передачі земельної ділянки у постійне користування НБУ. Такі обставини мають істотне значення для позивача щодо визначення необхідності придбання такого об`єкту.

1.3. У відзиві на позову заяву ТОВ "Українська універсальна біржа" просило прийняти законне та обґрунтоване рішення за наслідками розгляду матеріалів справи та дослідження всіх фактичних обставин справи, вказуючи, зокрема на тому, що ТОВ "Українська універсальна біржа" як оператор електронного майданчика "Прозорро.Продажі" при проведенні спірного аукціону забезпечило належне функціонування електронного майданчика та можливість вчинення переможцем відповідних дій в електронній торговій системі. Дії з публікації оголошення про проведення електронного аукціону, завантаження матеріалів та документів щодо лоту вчинялися безпосередньо організатором аукціону - НБУ.

1.4. У відзиві на позовну заяву НБУ просило відмовити в її задоволенні, вказуючи на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, акцентуючи увагу на тому, що зміст оголошення відповідав вимогам, встановленим пунктами 6.2.1, 6.9 Регламенту ЕТС, а доводи позивача про порушення вимог Регламенту ЕТС не відповідають дійсності.

2. Короткий зміст судових рішень у справі

2.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.05.2025, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.09.2025, позов задоволено частково, а саме визнано недійсним протоколи електронного аукціону від 17.10.2024 № BSE001-UA-20240927- 22034 та від 12.11.2024 № BSE001-UA-20240927- 22034; стягнуто з НБУ та ТОВ "Українська універсальна біржа" з кожного по 1 281 630,00 грн.

2.2. Приймаючи вказане рішення в частині задоволення вимог суди попередніх інстанцій виходили з того, що електронний аукціон було проведено всупереч вимог чинного законодавства щодо зазначення недостовірної та неповної інформації про об`єкт продажу, що не може породжувати жодних юридичних наслідків.

Суди також дійшли висновку, що оскільки грошові кошти, які були внесені позивачем як гарантійний платіж фактично є способом забезпечення дотримання учасником вимог Регламенту ЕТС при проведенні електронних аукціонів, результати якого визначено судом недійсними в силу недобросовісності сторони - НБУ, то правомірними є вимоги позивача про повернення коштів відповідачами на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України.

3. Короткий зміст касаційної скарги і заперечень

3.1. Не погоджуючись з постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.09.2025 та рішенням Господарського суду міста Києва від 26.05.2025, НБУ у касаційній скарзі просить їх скасувати в частині задоволення позовних вимог та відмовити у позові повністю, обґрунтовуючи підстави для касаційного оскарження судового рішення посиланням на пункт 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, вказуючи на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування підпункту 5.6.8 пункту 5.6, підпункту 6.2.1 пункту 6.2 розділу 6 Регламенту ЕТС у взаємозв`язку з положеннями статей 203, 215 Цивільного кодексу України у подібних правовідносинах.

На думку скаржника, розглядаючи касаційну скаргу, Верховний Суд має сформувати висновок (має відповісти на два ключові питання) про таке:

1) чи зобов`язаний організатор аукціону зазначати в оголошенні про проведення аукціону в розділі "додаткова інформація", додаткову інформацію про об`єкт, якій не є предметом продажу про що ним прямо зазначено в оголошенні;

2) чи кореспондує відсутність додаткової інформації (що є не обов`язковою в силу підпункту 6.2.1 пункту 6.2 Розділу 6 Регламенту ЕТС) в оголошенні про проведенні аукціону в безумовну підставу для визнання недійсним такого аукціону в силу положень статей 203, 215 Цивільного кодексу України.

Заявник касаційної скарги зазначає, що чинне законодавство не містить вимог або застережень (обмежень) про те, що майно, яке є предметом продажу (в тому числі на аукціоні), може бути реалізовано виключно разом із земельною ділянкою на якій таке майно розташоване.

Скаржник вважає помилковим висновок судів про те, що НБУ не було зазначено додаткову інформацію про земельну ділянку (її поділ, наявність судових спорів), що є порушенням під час проведення аукціону.

У пункті 6.2.1. Регламенту ЕТС зазначено, що до кола інформації яка має бути зазначена організатором в оголошенні про проведення аукціону не входить інформація про об`єкти, що не є предметом продажу. Водночас, положення пункту 6.2.1. наділяють організатора правом, а не обов`язком, визначити додаткову інформацію про лот. Тобто, організатор на власний розсуд визначає необхідність зазначення додаткової інформації.

Скаржник зазначає, що ним було дотримано положення пункту 6.2.1. Регламенту ЕТС, адже в оголошенні про проведення аукціону був наведений весь обов`язковий обсяг інформації про нерухоме майно, що було предметом продажу, а зазначення додаткової інформації щодо земельної ділянки, яка не була предметом продажу (лоту) Регламент ЕТС не вимагає.

3.2. У відзиві на касаційну скаргу СТОВ "Птахоплемзавод Коробівський" просить відмовити в її задоволенні, а судові рішення залишити без змін, вказуючи, зокрема, на тому, що ще на стадії розміщення повідомлення про лот, НБУ зобов`язаний був діяти добросовісно та проінформувати покупців як про наявність обставин щодо поділу земельної ділянки, на якій розташований об`єкт продажу та наявність судових спорів, що впливає як на зацікавленість позивача у придбанні об`єкта, так і на ціну, за яку такий об`єкт може бути придбаний у власність.

НБУ будучи обізнаним про зазначені обставин, мав реалізовувати своє право на продаж майна чи відміну аукціону/його результатів у відповідності з вимогами закону, Регламенту ЕТС та інтересами позивача, який зважаючи на розміщену банком інформацію про лот, поніс витрати на участь в аукціоні, а надалі зазнав негативних наслідків у виді втрати 2 563 260,00 грн.

Отже, поведінка НБУ є недобросовісною та не відповідає висновками Верховного Суду, викладених у постановах, наведених у відзиві.

Крім того позивач та адміністратор аукціону - АТ "Прозорро. Продажі" направляли відповідні звернення до НБУ про врахування обставин, на які посилається позивач та розгляду питання про скасування аукціону. Проте НБУ на вказані звернення уваги не звернув, натомість дискваліфікував позивача та отримав частину гарантійного платежу, що був сплачений позивачем.

СТОВ "Птахоплемзавод Коробівський" зазначає, що спори щодо земельної ділянки, на якій розміщено об`єкт продажу майна, неодмінно впливає на обсяг прав, обов`язків та інтерес покупця, а також на кінцеву ціну придбання нерухомого майна. Саме на НБУ як організатора спірного аукціону покладено обов`язок надати достовірну інформацію з урахуванням положень Регламенту ЕТС та статті 3 Цивільного кодексу України, отже безпідставними є твердження банку про недобросовісність дій саме позивача, оскільки останній не звертався з запитами про надання додаткової інформації.

3.3. НБУ подав до суду клопотання про залишення без розгляду відзиву СТОВ "Птахоплемзавод Коробівський" з підстав пропущення строку на його подання, яке не підлягає задоволенню, оскільки відзив на касаційну скаргу товариством сформовано та подано через систему "Електронний суд" 19.11.2025, тобто у строк, встановлених судом.

3.4. Відзив на касаційну скаргу АТ "Прозорро.Продажі", сформований в системі "Електронний суд" 25.11.2025, не береться до уваги, у зв`язку із поданням його поза межами встановленого судом строку (19.11.2025), без наведення обґрунтування поважності причин пропуску такого строку.

4. Розгляд касаційної скарги і позиція Верховного Суду

4.1. Заслухавши суддю-доповідача, представників учасників справи, дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі та запереченнях на неї, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права в межах касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на таке.

4.2. Суди попередніх інстанцій установили, що 27.09.2024 на сайті PROZZORO.ПРОДАЖІ за посиланням https://prozorro.sale/auction/BSE001-UA-034 було розміщено оголошення про проведення аукціону № BSE001-UA-034 номер лоту: NBU 229, з продажу нежитлової будівлі та споруди дитячого табору "Сокіл", загальною площею 1979,20 м2, що розташовані за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, вул. Давидчука, 63 (далі - об`єкт продажу), організатором якого виступив НБУ.

СТОВ "Птахоплемзавод Коробівський" для участі в аукціоні сплатило гарантійний внесок у сумі 2 563 260,00 грн та реєстраційний внесок у сумі 1700,00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями від 11.10.2024 № 133 та від 11.10.2024 № 134.

Згідно з протоколом електронного аукціону від 17.10.2024 № BSE001-UA-034 СТОВ "Птахоплемзавод Коробівський" визнано переможцем аукціону з ціною реалізації лоту - 32 314 348 грн з ПДВ, а тому він зобов`язаний був провести повний розрахунок за придбання об`єкта продажу та підписати договір купівлі-продажу про придбання цього об`єкту.

4.3. СТОВ "Птахоплемзавод Коробівський", звертаючись з позовом до суду вказувало на те, що після оголошення його переможцем аукціону, з відкритих інформаційних джерел ним виявлено, що рішенням Ірпінської міської ради "Про ініціювання безоплатної передачі об`єкту права державної власності піонерського табору "Сокіл" на вул. Давидчука, 63 в м. Ірпені у комунальну власність Ірпінської міської територіальної громади" від 22.06.2023 № 2567-30-VIII (додаток) ініційовано безоплатну передачу об`єкту нерухомого майна державної форми власності - піонерського табору "Сокіл", загальною площею 1979,20 м2, розташованого на частині земельної ділянки кадастровий номер :01:079:0018 в м. Ірпінь на вул. Давидчука, 63 у комунальну власність Ірпінської міської територіальної громади.

Вказаним рішенням надано згоду на безоплатне прийняття з державної власності у комунальну власність Ірпінської міської територіальної громади в особі Ірпінської міської ради цього нерухомого майна, а також визначено необхідність реалізації на базі піонерського табору "Сокіл" проєкту будівництва реабілітаційного центру для відпочинку та санаторно-курортного лікування військовослужбовців та членів їх сімей.

Отже, 22.06.2023 Ірпінською міською радою прийнято рішення про передачу об`єкту нерухомого майна державної форми власності - піонерського табору "Сокіл", загальною площею 1979,20 м2, розташованого на частині земельної ділянки площею 4,9706 га, кадастровий номер :01:079:0018 в м. Ірпінь на вул. Давидчука, 63 у комунальну власність Ірпінської міської територіальної громади.

При цьому рішенням Ірпінської міської ради від 23.11.2023 № 2961-36-VIII "Про розгляд клопотання Національного банку України про передачу в постійне користування земельної ділянки для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення в м. Ірпінь, вул. Давидчука, 63" було відмовлено НБУ у наданні в постійне користування земельної ділянки площею 4,9706 га (кадастровий номер :01:079:0018) для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення в м. Ірпінь, вул. Давидчука, 63.

Рішенням Ірпінської міської ради "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення в м. Ірпінь, вул. Давидчука, 63" від 23.11.2023 № 2895-36-VIII (додаток) затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 4,9706 га кадастровий номер :01:079:0018 на п`ять земельних ділянок площами: 0,3307 га (кадастровий номер :01:079:0174); 0,6031 га (кадастровий номер :01:079:0175); 1,6900 га (кадастровий номер :01:079:0176); 1,9630 га (кадастровий номер :01:079:0177); 0,3838 га (кадастровий номер :01:079:0173).

06.12.2023 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності на новоутворені земельні ділянки за Ірпінською міською радою.

Проте, НБУ як організатором аукціону в оголошенні в описі об`єкта зазначено: "знаходиться на земельній ділянці площею 4, 9706 га".

Позивач також зазначав, що ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.03.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою НБУ на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 14.02.2024 у справі № 320/3188/24 за адміністративним позовом НБУ до Ірпінської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення Ірпінської міської ради "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення в м. Ірпінь, вул. Давидчука, 63" від 23.11.2023 № 2895-36-VIII, зі змісту якої вбачається, що НБУ, оскаржуючи рішення щодо поділу земельної ділянки Ірпінською міською радою, вказав, що є власником нерухомого майна (об`єкта продажу), яке знаходиться на земельній ділянці площею 4,9706 га, кадастровий номер :01:079:0018, яку Ірпінською міською радою незаконно поділено та віднесено до комунальної власності у зв`язку з чим просив скасувати рішення ради про поділ земельної ділянки.

4.4. Суди установили, що з огляду на наведені обставини, СТОВ "Птахоплемзавод Коробівський" звернулося до НБУ (організатора аукціону), АТ "Прозорро.Продажі" (адміністратор ЕТС), ТОВ "Українська Універсальна Біржа" (оператор електронного майданчика) з повідомленням про необхідність відміни аукціону та вимогами про повернення позивачу сплаченого ним гарантійного внеску для участі в аукціоні в сумі 2 563 260,00 грн.

Так, 01.11.2024 позивач засобами електронного та поштового зв`язку звернувся до НБУ з вимогами про скасування результатів аукціону.

04.11.2024 позивач звернувся до АТ "Прозорро.Продажі" (лист № 12-к від 04.11.2024), в якому вказав про обставини неповноти поданої інформації щодо об`єкта продажу та просив звернутися до НБУ щодо відміни (скасування) результатів аукціону.

05.11.2024 позивач звернувся зі скаргою на проведення аукціону до Комісії з відбору підключення операторів електронних майданчиків та розгляду скарг (звернень) щодо проведення електронних аукціонів в електронній торговій системі Prozorro.Продажі ЦБД 2.

07.11.2024 АТ "Прозорро.Продажі" звернулося до НБУ з рекомендаціями щодо розгляду обставин про які зазначав позивач у листі від 04.11.2024 № 12-к.

12.11.2024 НБУ прийняв рішення про дискваліфікацію позивача в зв`язку із неукладенням договору купівлі-продажу на придбання об`єкта продажу та не проведенням розрахунку за майно, посилаючись на пункт 7.29 Регламенту ЕТС.

12.11.2024 на сайті АТ "Прозорро.Продажі" розміщено протокол електронного аукціону № BSE001-UA-034, яким визначено статус електронного аукціону: "Аукціон не відбувся". Договір купівлі-продажу не укладено.

13.11.2024 листом № 63-0005/85986 НБУ у відповідь на лист позивача повідомив про відсутність підстав для скасування результатів аукціону.

20.11.2024 у відповідь на заяву позивача від 19.11.2024 № 19-к ТОВ "Українська Універсальна Біржа" повідомило що, відповідно до вимог пункту 9.9 Регламенту ЕТС 50%, що становить 1 281 630,00 грн гарантійного платежу, перераховано організатору аукціону (НБУ), та 50%, що становить 1 281 630,00 грн, зараховано в дохід ТОВ "Українська Універсальна Біржа".

09.12.2024 АТ "Прозорро.Продажі" повідомило позивача, що Комісією розглянуто скаргу товариства та прийнято рішення про відсутність ознак порушення порядку проведення аукціону.

19.12.2024 позивач звернувся з вимогою до відповідачів про повернення сплаченого ним гарантійного внеску у розмірі 2 563 260,00 грн, яку не було задоволено, що стало підставою для звернення до суду з позовом.

4.5. Закон України "Про публічні закупівлі" визначає правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад. Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Електронна система закупівель - інформаційно-телекомунікаційна система, яка має комплексну систему захисту інформації з підтвердженою відповідністю згідно із Законом України "Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах", що забезпечує проведення закупівель, створення, розміщення, оприлюднення, обмін інформацією і документами в електронному вигляді, до складу якої входять веб-портал Уповноваженого органу, авторизовані електронні майданчики, між якими забезпечено автоматичний обмін інформацією та документами (пункт 7 статті 1 вказаного Закону).

Порядок проведення аукціону стосовно результатів якого виник спір, врегульовано Регламентом ЕТС, у підпункті 5.6.8 пункту 5.6 якого встановлено, що оператор зобов`язаний своєчасно розміщувати на веб-сайті електронного майданчика інформацію, що може вплинути на права та обов`язки організатора, користувачів та/або учасників.

У разі прийняття рішення організатором про продаж/надання в оренду майна (активів)/передачі права з використанням ЕТС, організатор укладає з оператором, що має доступ до ЕТС Prozorro.Продажі ЦБД2, договір щодо організації проведення електронних аукціонів з продажу/надання в оренду майна (активів)/передачі права з використанням електронної торгової системи Prozorro.Продажі ЦБД2. Оголошення щодо продажу/надання в оренду майна (активів)/передачі права публікується організатором в ЕТС не пізніше ніж за 7 (сім) календарних днів, оголошення щодо майна, що піддається швидкому псуванню, може опубліковуватися за процедурою продажу майна (активів) не пізніше ніж за 2 календарних дні, а для лотів з продажу необробленої деревини не пізніше ніж за 10 (десять) календарних днів до дати проведення аукціону (пункти 6.1, 6.2 Регламенту ЕТС).

У підпункті 6.2.1 пункту 6.2 розділу 6 Регламенту ЕТС закріплено перелік даних, які повинні бути зазначені в оголошенні щодо продажу майна/передачі права, зокрема інформація про власника майна (активів) та/або балансоутримувача такого майна, який здійснює продаж майна (активів) або особа, що уповноважена передати право; відомості про майно/право, його склад, характеристики, опис за родовими чи індивідуальними ознаками. В оголошенні може зазначатися додаткова інформація, визначена організатором.

Отже, з урахуванням вказаних положень Регламенту ЕТС, суди дійшли висновку, що оголошення про продаж майна має містити певний обов`язковий перелік інформації про об`єкт, який буде реалізовуватися. При цьому перелік інформації може містити додаткову інформацію, що сприятиме більшій зацікавленості з боку потенційних покупців щодо придбання об`єкта продажу та залучення їх більшої кількості до участі в аукціоні, а також впливає на кінцеву ціну за яку такий об`єкт може бути проданий. Інформація про лот, яку повідомляє організатор має відповідати дійсності, бути повною та достовірною, в іншому разі розміщена інформація про лот не відповідатиме положенням Регламенту ЕТС та положенням Закону.

4.6. Суди попередніх інстанцій установили, що за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 27.09.2024 (дата розміщення оголошення про проведення аукціону № BSE001-UA-034 номер лоту: NBU 229) НБУ на праві власності належало майно, яке складається з піонерського табору "Сокіл" загальною площею 1979,20 м2, що знаходиться за адресою Київська область, місто Ірпінь, вулиця Давидчука, (колишня назва Комінтерна), будинок 63.

В оголошенні про проведення аукціону також зазначено додаткову інформацію, а саме, що земельна ділянка, на якій знаходяться зазначені будівлі та споруди, не є предметом продажу.

В інформаційній довідці від 31.07.241, яку завантажено на електронний майданчик організатором аукціону (НБУ) для підтвердження прав власності на відчужуваний об`єкт нерухомого майна, в описі об`єкта зазначено: "знаходиться на земельній ділянці площею 4,9706 га".

Водночас, суди установили, що станом на 27.09.2024 між НБУ та власником земельної ділянки :01:079:0018, площею 4,9706 га, на якій знаходиться об`єкт продажу, існував спір щодо оформлення права постійного користування земельною ділянкою, і ця земельна ділянка на підставі рішення Ірпінської міської ради від 23.11.2023 №2895-36-VIII була поділена на п`ять земельних ділянок, а 06.12.2023 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності на новоутворені земельні ділянки за Ірпінською міською радою.

Отже, суди дійшли висновку, що станом на дату проведення аукціону НБУ володів інформацією щодо стану земельної ділянки :01:079:0018, площею 4, 9706 га та її поділу.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на важливість принципу superficies solo cedit (збудоване на поверхні слідує за нею). Принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди хоч безпосередньо і не закріплений у такому вигляді в законі, але знаходить вияв у правилах статті 120 Земельного кодексу України, статті 377 Цивільного кодексу України, інших положеннях законодавства [див. постанови від 04.12.2018 у справі № 910/18560/16 (пункт 8.5), від 03.04.2019 у справі № 921/158/18 (пункт 51), від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 (пункти 37, 38)]. Згідно з указаним принципом особа, яка законно набула у власність будинок, споруду, має цивільний інтерес в оформленні права на земельну ділянку під такими будинком і спорудою після їх набуття [див. постанову від 18.12.2019 у справі № 263/6022/16-ц (пункт 42)].

Щодо доводів НБУ про те, що організатором аукціону в оголошенні було чітко зазначено, що земельна ділянка не є предметом продажу, суд апеляційної інстанції вказав, що хоча земельна ділянка :01:079:0018, площею 4,9706 га не була предметом продажу за спірним аукціоном, переможцем якого визначено позивача, однак фактично станом на 27.09.2024 такої земельної ділянки, зазначеної в оголошенні, не існувало, оскільки вона була відповідно до рішення Ірпінської міської ради поділена на п`ять окремих земельних ділянок, право власності на які було зареєстровано за територіальною громадою.

Отже, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що вказана в оголошенні інформація щодо лоту не відповідала дійсним обставинам.

Суди виходили з того, що обставини поділу земельної ділянки, на якій розміщений об`єкт продажу, та наявність судових спорів про оскарження її поділу, є істотними обставинами,які мають враховуватися під час проведення аукціону та вирішення організатором питання про скасування аукціону чи його результатів.

4.7. Як вже зазначалося, НБУ, оскаржуючи судові рішення у справі з підстави, передбаченої у пункті 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, вказує на відсутності висновку Верховного Суду щодо питання застосування підпункту 5.6.8 пункту 5.6, підпункту 6.2.1 пункту 6.2 Розділу 6 Регламенту ЕТС у взаємозв`язку з положеннями статей 203, 215 Цивільного кодексу України у подібних правовідносинах.

4.8. Відповідно до приписів пункту 3 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Зі змісту пункту 3 частини статті 287 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що вона спрямована на формування єдиної правозастосовчої практики, шляхом висловлення Верховним Судом висновків щодо питань застосування тих чи інших норм права, які регулюють певну категорію відносин та підлягають застосуванню господарськими судами під час вирішення спору.

Суд виходить з того, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.03.2023 у справі № 154/3029/14-ц зазначила, що правові висновки Верховного Суду не мають універсального характеру для всіх без винятку справ. З огляду на різноманітність суспільних правовідносин та обставин, які стають підставою для виникнення спорів у судах, з урахуванням фактичних обставин, які встановлюються судами на підставі наданих сторонами доказів у кожній конкретній справі, суди повинні самостійно здійснювати аналіз правовідносин та оцінку релевантності та необхідності застосування правових висновків Великої Палати Верховного Суду в кожній конкретній справі.

Водночас, у наведеному випадку, скаржник не обґрунтував необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо застосування загальних норм Регламенту ЕТС, якими передбачений обов`язок оператора аукціону своєчасного розміщення на веб-сайті електронного майданчика інформації, що може впливати на права, обов`язки організатора, користувачів та/абр учасників, а також інформації, яка має міститься в оголошенні, а аргументи заявника касаційної скарги фактично ґрунтуються на власних запереченнях висновків судів, покладених в основу судових рішень та стосуються виключно незгоди з встановленими судами обставинами справи.

При цьому, суди попередніх інстанцій виходили із встановлених обставин щодо поділу земельної ділянки, на якій розміщений об`єкт продажу, та наявність судових спорів про оскарження її поділу, які є істотними обставинами та які мають враховуватися під час проведення аукціону та вирішення організатором питання про скасування аукціону чи його результатів, а права позивача (учасника) аукціону через неповноту інформації в оголошенні стосовно земельної ділянки були порушені.

З огляду на визначені у статті 300 Господарського процесуального кодексу України межі розгляду справи судом касаційної інстанції переоцінка доказів та встановлення по новому обставин справи не належить до повноважень Верховного Суду, а отже, відповідні доводи не є належним обґрунтуванням необхідності формування Верховним Судом висновку щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах.

Отже, зважаючи на викладене, а також межі розгляду справи судом касаційної інстанції та підстави для часткового задоволення у позові, колегія суддів визнає недоведеною наведену скаржником підставу касаційного оскарження, визначену у пункті 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

5. Висновки Верховного Суду

5.1. Згідно зі статтею 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За змістом частини 1 статті 300 цього Кодексу, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

5.2. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі статтею 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

5.3. Ураховуючи те, що доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження, Верховний Суд, переглянувши оскаржувані у справі судові рішення, у межах доводів та вимог касаційної скарги, вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення - залишити без змін.

6. Розподіл судових витрат

6.1. Оскільки підстав для скасування судового рішення, а також задоволення касаційної скарги немає, судовий збір за подання касаційної скарги слід покласти на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Національного банку України залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.09.2025 та рішення Господарського суду міста Києва від 26.05.2025 у справі № 910/15914/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Т. Б. Дроботова

Судді Н. О. Багай

Ю. Я. Чумак