ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

"05" грудня 2025 р. Cправа № 902/900/24

Суддя Господарського суду Вінницької області Тісецький С.С., розглянувши матеріали у справі

за заявою: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

про неплатоспроможність

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа № 902/900/24 про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Постановою суду від 08.10.2025 року ОСОБА_1 визнано банкрутом. Введено процедуру погашення боргів боржника у справі № 902/900/24. Призначено керуючим реалізацією майна боржника арбітражного керуючого Бобрука Т.В.. Призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 01.12.2025 року.

В подальшому, ухвалою суду від 01.12.2025 року прийнято до відома звіт арбітражного керуючого (керуючого реалізацією) ОСОБА_2 б/н від 27.11.2025 року у справі №902/900/24. Призначено справу № 902/900/24 до розгляду в судовому засіданні на 24.02.2026 року.

04.12.2025 року до суду від арбітражного керуючого Бобрука Т.В. через систему "Електронний суд" надійшла заява б/н від 04.12.2025 року (вх. № 01-36/1609/25) про виділення частки із спільного майна подружжя для реалізації майна боржника у справі №902/900/24, в якій керуючий реалізацією майна просить суд : виділити ОСОБА_1 1/2 частки у спільному майні подружжя, а саме:

- 1/2 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна 35205575);

- 1/2 частки земельної ділянки площею 0,0620 га, кадастровий №:01:003:0357, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Водночас, подана заява б/н від 04.12.2025 року мотивована тим, що у ході здійснення процедури погашення боргів встановлено, що 03.05.2003 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено шлюб, який зареєстрований міським відділом реєстрації актів громадського стану Вінницького обласного управління юстиції, актовий запис № 631.

Боржнику - ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності з дружиною ОСОБА_3 належить нерухоме майно, а саме :

1) житловий будинок, загальною площею - 261,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , який є у власності боржника ОСОБА_1 та зареєстрований за ним, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 21.11.2011 р. (набуте під час шлюбу);

2) земельна ділянка, площею 0,0620 га, кадастровий № :01:003:0357, цільове призначення для - будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруда, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка є у власності боржника - ОСОБА_1 та зареєстрована за ним, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 411957 від 20.05.2008 р. (набуте під час шлюбу).

Право власності на вищезазначене нерухоме майно також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.08.2024 р.та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 13.08.2024 р..

При цьому, оскільки, шлюбний договір або інші документи, що встановлюють інший розмір часток, відсутні, частка боржника становить 1/2 від кожного об`єкта нерухомого майна.

Отже, у зв`язку з необхідністю формування ліквідаційної маси та реалізації активів для погашення вимог кредиторів, виникла потреба у визначенні частки боржника - ОСОБА_1 у спільному майні подружжя, що підлягатиме подальшій реалізації.

Стаття 113 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) передбачає, що провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 12 КУзПБ, арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право звертатися до суду у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 62 КУзПБ, ліквідатор, виявивши частку, яка належить банкруту у спільному майні, з метою задоволення вимог кредиторів у встановленому порядку порушує питання про виділення цієї частки.

За змістом ч.ч. 1-3 ст. 131 КУзПБ, майно боржника, що підлягає реалізації у процедурі погашення боргів боржника, складає ліквідаційну масу.

До складу ліквідаційної маси включається все майно боржника, що перебуває у його власності, а також те, що буде отримано боржником у власність після визнання його банкрутом і до завершення процедури погашення боргів боржника, крім майна, визначеного частинами шостою і сьомою цієї статті та статтею 132 цього Кодексу.

До складу ліквідаційної маси може бути включено майно, що є часткою боржника у спільній власності. У такому разі відбувається виділення частки боржника із спільного майна за правилами, передбаченими цивільним законодавством.

Згідно ч. ч. 6-8 ст. 131 КУзПБ, до складу ліквідаційної маси не включається житло, яке є єдиним місцем проживання сім`ї боржника (квартира загальною площею не більше 60 квадратних метрів або житловою площею не більше 13,65 квадратного метра на кожного члена сім`ї боржника чи житловий будинок загальною площею не більше 120 квадратних метрів) та не є предметом забезпечення, а також інше майно боржника, на яке згідно із законодавством не може бути звернено стягнення.

До складу ліквідаційної маси не включаються кошти, що перебувають на рахунках боржника у пенсійних фондах та фондах соціального страхування.

Продаж майна банкрута здійснюється відповідно до умов та в порядку, визначених цим Кодексом для юридичних осіб.

Отже, у процедурі погашення боргів боржника здійснюється формування ліквідаційної маси та вирішуються пов`язані з цим питання, зокрема: визначається майно боржника, яке підлягає реалізації у процедурі погашення боргів боржника; виділення частки боржника із спільного майна у випадку включення до ліквідаційної маси майна, що є часткою боржника у спільній власності; випадки невключення майна до ліквідаційної маси; порядок задоволення вимог кредиторів, тощо (статті 130 - 133 КУзПБ).

Також, згідно ч. ч. 1-3 ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом.

У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Стаття 63 Сімейного кодексу України передбачає, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 Сімейного кодексу України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

Згідно ч. 2 ст. 69 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

Відтак, суд зважає на те, що як вимоги законодавства про банкрутство (неплатоспроможність) щодо формування ліквідаційної маси та вирішення пов`язаних з цим питань (зокрема, виділення частки боржника із спільного майна подружжя з метою задоволення вимог кредиторів), так і положення цивільного законодавства щодо виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, передбачають необхідність встановлювати обсяг спільно нажитого майна.

Водночас, відсутність згоди іншої особи на виділення частки майна боржника у спільному майні свідчить про наявність матеріального спору, який має бути вирішений судом у порядку позовного провадження. Особа, яка є стверджуваним співвласником майна боржника у такому спорі, є стороною у спорі, якій має бути забезпечена можливість користуватися всіма правами, якими наділений відповідач відповідно до законодавста. Лише в цьому разі буде забезпечене право такої особи на справедливий суд, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 69).

Згідно абз. 1 ч. 2 ст. 7 КУзПБ, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), у межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника, у тому числі спори про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України.

З огляду на викладене вище та беручи до уваги те, що спір про виділення частки із спільного майна подружжя для реалізації майна боржника, має бути вирішено судом у порядку позовного провадження у межах справи про неплатоспроможність ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про відмому у прийнятті заяви арбітражного керуючого Бобрука Т.В. б/н від 04.12.2025 року (вх. № 01-36/1609/25) про виділення частки із спільного майна подружжя для реалізації майна боржника у справі № 902/900/24.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 12, 113, 131 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 2, 3, 18, 42, 169, 232 - 236, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. Відмовити у прийнятті заяви арбітражного керуючого Бобрука Т.В. б/н від 04.12.2025 року (вх. № 01-36/1609/25) про виділення частки із спільного майна подружжя для реалізації майна боржника у справі № 902/900/24.

2. Копію ухвали надіслати до електронних кабінетів ЄСІТС та на відомі суду електронні адреси: Боржнику - ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; арбітражному керуючому Бобруку Т.В. - ІНФОРМАЦІЯ_2 ; АТ КБ "ПриватБанк" - , представнику АТ КБ "ПриватБанк" Івановій С.О. - ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_4

Згідно ч. 2 ст. 235 ГПК України, ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала підписана суддею - 05.12.2025 року.

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку та строки встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Тісецький С.С.

Віддрук. прим.: 1 - до справи.