ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

01 грудня 2025 року м. Миколаїв Справа № 915/1708/25

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ільєвої Л.М., розглянувши матеріали позовної заяви (вх. № 16565/25 від 28.11.2025 р.) Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтаір 2020» (03186, м. Київ, бульвар Чоколівський, буд. 19А, офіс 3; ) до Миколаївської міської ради (54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20; ) про визнання протиправною бездіяльності щодо неприйняття рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Альтаір 2020» звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Миколаївської міської ради про:

- визнання протиправною бездіяльність Миколаївської міської ради щодо неприйняття рішення за заявою ТОВ «АЛЬТАІР 2020» від 04.07.2025 року №19.04-06/35686/2025 про надання дозволу на укладення договору оренди земельної ділянки за кадастровим номером :01:017:0036;

- зобов`язання Миколаївської міської ради на найближчому пленарному засіданні сесії ради розглянути заяву ТОВ «Альтаір 2020» від 04.07.2025 року №19.04-06/35686/2025 та прийняти рішення щодо надання дозволу ТОВ «Альатаір 2020» на укладення договору оренди земельної ділянки за кадастровим номером :01:017:0036.

В обґрунтування позову заявник зазначає, що 03 жовтня 2012 року між Миколаївською міською радою та Приватним акціонерним товариством «Миколаївське обласне підприємство автобусних станцій» був укладений договір оренди земельної ділянки за №9046 загальною площею 13608 кв. м., кадастровий номер :01:017:0036, строком на 10 років для обслуговування міжміського автовокзалу за адресою місто Миколаїв, проспект Жовтневий, 21 (на даний час проспект Богоявленський, 21). Строк дії договору закінчився 03.10.2022 року. В подальшому, як зазначає позивач, відповідно до акту приймання-передачі майна від 08.12.2020 року як вклад до статутного капіталу ПрАТ «МОПАС» передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Альтаір 2020» прийняло об`єкт нерухомого майна комплекс будівель та споруд центрального автовокзалу м. Миколаєва, який розташований за адресою: м. Миколаїв, проспект Богоявленський, буд. 21. Згодом, з метою упорядкування існуючих правовідносин, а також забезпечення належного правового оформлення користування земельною ділянкою, позивач звернувся до Миколаївської міської ради зі зверненням від 04 липня 2025 року за №19.04- 06/35686/2025 для надання дозволу на укладення договору оренди земельної ділянки (кадастровий номер :01:017:0036), що перебуває у комунальній власності та на якій розташована будівля автовокзалу, що перебуває у власності ТОВ «Альтаір 2020» за адресою м. Миколаїв, проспект Богоявленський, 21. За ствердженнями позивача, до заяви були додані всі необхідні документи. Наразі, як зазначає позивач, станом на 31.07.2025 року цю заяву не було розглянуто, а відповідне рішення не ухвалено. Водночас позивач зазначає, що ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 28.10.2025 у справі №400/11281/25 відмовлено у відкритті провадження у справі за цим позовом.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), якщо такі відомості відомі позивачу, вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), відомі номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Як вбачається зі змісту позову, позовна заява не містить обґрунтування щодо обраного позивачем способу захисту його порушеного права шляхом визнання в порядку господарського судочинства протиправною бездіяльності відповідача щодо неприйняття рішення про надання дозволу на укладення договору оренди та зобов`язання відповідача на найближчому пленарному засіданні сесії ради розглянути заяву позивача. При цьому у позовній заяві позивач, посилаючись на положення ч. 6 ст. 20 ГПК України, не вказує до якої категорії господарського спору відноситься даний спір. Так, вказані положення ГПК визначають юрисдикцію господарського суду у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці. Водночас заявлений позов не містить жодних вимог, які б стосувались вищенаведених категорій спорів.

Крім того, в позовній заяві не вказані правові підстави позову, зокрема, позивачем не наведено посилань на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтують заявлені позовні вимоги про визнання в порядку господарського судочинства протиправною бездіяльності відповідача щодо неприйняття рішення про надання дозволу на укладення договору оренди та зобов`язання відповідача на найближчому пленарному засіданні сесії ради розглянути заяву позивача.

До того ж відповідно до ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують:

1) відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів;

2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, порядок сплати та розмір судового збору визначені Законом України Про судовий збір від 08.07.2011 р. (зі змінами і доповненнями). В силу приписів ч. 1 ст. 4 вказаного Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Також згідно підпунктів 1, 2 пункту 2 ч. 2 ст. 4 цього Закону ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у 2025 році - 3028 грн.

В силу приписів ч. 1 ст. 163 Господарського процесуального кодексу України ціна позову визначається:

1) у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку;

2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

3) у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України Про судовий збір у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Враховуючи те, що заявником у позові заявлено 2 немайнові вимоги (визнання протиправної бездіяльності та зобов`язати вчинити дії), відповідно судовий збір за поданий позов має бути сплачено за у розмірі 6056,00 грн. (3028,00 х 2).

З урахуванням того, що позовна заява була подана в електронній формі через Електронний суд ЄСІТС, відповідно ставка судового збору за подачу даного позову становить 4844,80 грн. із застосуванням коефіцієнту 0,8 у відповідності до ч. 3 ст. 4 Закону України Про судовий збір (6056,00 грн. х 0,8).

Так, позивачем на підтвердження сплати судового збору надано копію платіжної інструкції на суму 3028,00 грн. з призначенням платежу « 4;Судовий збір, за позовом Альтаір 2020 ТОВ, Господарський суд Миколаївської області», що свідчить про сплату судового збору у меншому розмірі, ніж встановлено законом.

За таких обставин, суд вважає, що позивачем не надано належних доказів сплати судового збору за поданий позов у встановленому законом розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ч. 2 ст. 174 ГПК України передбачено, якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Альтаір 2020» при зверненні до господарського суду з поданою позовною заявою не виконано вимог ч. 3 ст. 162 та ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до приписів ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків, у т.ч. шляхом надання доказів доплати судового збору в сумі 1816,80 грн.

Керуючись ст.ст. 162, 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтаір 2020» до Миколаївської міської ради про визнання протиправною бездіяльності щодо неприйняття рішення та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

2. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю «Альтаір 2020» 10-денний строк для усунення виявлених недоліків при поданні позовної заяви з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Альтаір 2020», що при невиконанні вимог даної ухвали позовна заява вважається неподаною та повертається заявнику.

Ухвала набирає законної сили 01.12.2025 року та оскарженню не підлягає.

Суддя Л.М. Ільєва