УХВАЛА

м. Київ

01.12.2025Справа № 910/9030/25

За заявою Державного підприємства "Гарантований покупець"

про відстрочення виконання рішення суду

у справі № 910/9030/25

за позовом Приватного акціонерного товариства "Вітряний парк Очаківський"

до Державного підприємства "Гарантований покупець"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго"

про стягнення 50 257 914,65 грн.

Суддя Удалова О.Г.

Секретар судового засідання Дишкант Д.В.

Представники учасників справи:

від позивача Нечай О.Д.

від відповідача Подольський А.А.

від третьої особи не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа № 910/9030/25 за позовом Приватного акціонерного товариства "Вітряний парк Очаківський" до Державного підприємства "Гарантований покупець", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго", про стягнення 50 257 914,65 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.10.2025 позов задоволено повністю.

19.11.2025 від Державного підприємства "Гарантований покупець" надійшла заява про відстрочення виконання рішення суду, в якій останній просить суд відстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 16.10.2025 у справі № 910/9030/25 на один рік з моменту ухвалення такого рішення.

Ухвалою суду від 24.11.2025 призначено проведення судового засідання на 01.12.2025 з розгляду заяви Державного підприємства "Гарантований покупець" про відстрочення виконання рішення суду у даній справі, а також запропоновано позивачу та третій особі надати суду письмові пояснення щодо поданої відповідачем заяви про відстрочення виконання рішення у даній справі.

25.11.2025 від Приватного акціонерного товариства "Вітряний парк Очаківський" надійшли заперечення на заяву, в яких останній просить відмовити в задоволенні заяви відповідача про відстрочення виконання рішення у даній справі.

У судовому засіданні 01.12.2025 позивач вимоги заперечень проти заяви відповідача підтримав та просив відмовити в задоволенні вказаної заяви, відповідач вимоги заяви про відстрочення виконання рішення суду підтримав та просив задовольнити заяву.

Дослідивши матеріали справи, подану відповідачем заяву, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви з огляду на таке.

Розглянувши матеріали заяви, Господарський суд міста Києва зазначає про наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Статтею 326 ГПК України передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина 1 статті 327 ГПК України).

За приписами статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина "судового розгляду". У рішенні від 17.05.2005 у справі "Чіжов проти України" (заява № 6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, передбаченої параграфом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини та громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Аналогічна правова позиція була висловлена Конституційним Судом України у рішеннях від 13.12.2012 у справі № 18-рп/2012, від 25.04.2012 у справі № 11-рп/2012 та від 30.06.2009 у справі № 16-рп/2009.

За частинами 1, 3 статті 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

При вирішенні питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, враховуються, зокрема, матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Обґрунтовуючи заяву про відстрочення виконання рішення суду у даній справі, відповідач посилається на те, що:

- станом на 01.07.2025 у НЕК «Укренерго» наявна заборгованість перед відповідачем за послуги розрахункових періодів 2021 - 2025 років у розмірі 16,36 млрд грн (інформація на офіційному сайті відповідача за посиланням https://www.gpee.com.ua/news_item/1594);

- відповідач бере участь у функціонуванні критичної сфери інфраструктури, при цьому здійснюючи спеціальні обов`язки відповідач забезпечує населення України доступною електричною енергією за фіксованим, пільговим тарифом до 31.05.2024, включно по 2,64 грн за 1 кВт/год, а з 01.06.2024 - 4,32 за 1 кВт/год.;

- на даний момент до відповідача звернулось ряд постачальників універсальних послуг з позовами про стягнення заборгованості, 3% річних, інфляційних втрат та штрафних санкцій. Сума позовних вимог у вказаних справах, станом на момент звернення з даною заявою складає близько 7,4 млрд. грн;

- здійснена ворогом збройна агресія спричинила тяжкі наслідки для підприємств енергетичного сектору країни, у т.ч. для відповідача;

Заперечуючи проти задоволення заяви відповідача, позивач вказує, що:

- відповідачем не надано належних доказів на підтвердження скрутного фінансового становища, яке унеможливлює встановлення обставин, на які посилається заявник, зокрема, не долучено виписки по рахункам ДП «Гарантований покупець», які б дійсно підтверджували неможливість погашення заборгованості в повному обсязі.

- посилання на вплив воєнного стану на господарську діяльність ДП «Гарантований покупець» не доводить неможливість виконання зобов`язань за рішенням суду. При цьому позивач ПрАТ «Вітряний парк Очаківський» також є підприємством критичної інфраструктури, а саме «зеленої» енергетики, виробничі потужності якого (підстанції та ВЕУ) знаходяться біля м. Очаків та зазнають постійної шкоди внаслідок обстрілів російською федерацією;

- відсутні будь-які підтвердження, що обставини, на які посилається відповідач як на підставу прохання про відстрочку, зникнуть через один рік, і позивач дійсно виконає зобов`язання в повному обсязі. Окремо з даного приводу позивач вказує на те, що за 6 місяців з моменту відкриття провадження у даній справі та до подання заяви про відстрочення відповідач не зробив жодних платежів, навіть з часткового погашення основної заборгованості, що, за твердженням позивача, свідчить про відсутність підстав вважати поведінку боржника добросовісною і про те, що відповідачем вжито належних заходів для виконання рішення.

Розглянувши подану відповідачем заяву про відстрочення виконання рішення, суд вказує про наступне.

Відповідно до положень статті 331 ГПК України задоволення заяв про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (тяжке захворювання фізичної особи або членів її сім`ї, її матеріальний стан, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Вищенаведеними нормами встановлено, що розстрочення виконання рішення є правом, а не обов`язком суду, яке реалізується виключно у виняткових випадках за наявності підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, та доказів, що підтверджують наявність таких підстав.

Проте, докази на підтвердження вказаної обставини відповідачем не надано.

Суд відзначає, що між позивачем та відповідачем виникли господарські відносини, а приписи Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України, якими регулюються відносини ,які виникли між позивачем та відповідачем, не передбачають привілейованого становища суб`єктів господарювання за порушення господарських зобов`язань.

Окрім того, статтею 1 Цивільного кодексу України визначено, що однією з ознак майнових відносин є юридична рівність їх учасників, у тому числі й органів державної влади, а тому самі лише обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з місцевого бюджету та відсутністю у ньому коштів, не виправдовують відповідача та не заперечують обов`язку такого органу, який виступає стороною зобов`язального правовідношення, від його виконання належним чином.

Суд звертає увагу заявника на те, що відстрочення виконання рішення суду спрямовано саме на забезпечення виконання такого рішення, проте, заявником не надано доказів того, що при наданні відстрочки відповідач виконає рішення суду у даній справі.

Крім того, при вирішенні питання про відстрочення виконання рішення суд має врахувати матеріальні інтереси обох сторін.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні поданої відповідачем заяви про відстрочення виконання рішення в даній справі.

Керуючись ст.ст. 233, 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Державного підприємства "Гарантований покупець" про відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 16.10.2025 у справі № 910/9030/25 повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення. Ухвалу може бути оскаржено в порядку та строк, встановлені ст.ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України. Повний текст ухвали складено та підписано 05.12.2025.

Суддя О.Г. Удалова