ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2025 Справа № 914/2970/25

За позовною заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртемп», м.Кривий Ріг

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Львів-Буд 2», м.Сколе, Сколівський район, Львівська область

про: стягнення 614242,87грн за договором №14/02/24 про надання комплексних транспортних послуг від 24.02.2025

Суддя Ділай У.І.

Без участі представників сторін

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.09.2025 справу №914/2835/25 розподілено судді У.І.Ділай.

Ухвалою від 16.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку письмового провадження без участі представників сторін.

15.10.2025 від позивача до суду надійшла заява, до якої долучено для огляду оригінали документів, копії яких подані разом з позовом.

Про розгляд цієї справи відповідач повідомлений в електронний кабінет.

Станом на 29.11.2025 від відповідача до суду відзив не надходив.

Відповідач протягом розгляду справи не скористався своїм правом подання відзиву на позовну заяву та надання доказів в порядку статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, господарським судом виконані всі можливі заходи щодо сповіщення відповідача про час та місце судового засідання.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Враховуючи те, що норми статті 81 Господарського процесуального кодексу України щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства - свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом створені належні умови для надання сторонами доказів в обґрунтування своєї правової позиції.

Відповідно до ст.248 Господарського процесуального кодексу України - суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Строк вирішення спору завершився 29.11.2025. Відтак, в суду відсутні підстави для подальшого відкладення розгляду справи поза межами строку, встановленого для вирішення спору у спрощеному позовному провадженні.

У зв`язку з тим, що відповідач не використав наданого законом права на подання відзиву на позов та доказів, а матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін і неявка відповідача не перешкоджає вирішенню спору, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку ч. 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України за наявними у ній матеріалами.

У процесі розгляду матеріалів справи суд

встановив:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Львів-Буд 2» (надалі відповідач, замовник, ТОВ «Львів-Буд 2») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укртемп» (надалі позивач, виконавець, ТОВ «Укртемп») був укладений договір про надання комплексних транспортних послуг №24/2-02/25 від 24 лютого 2025 року, відповідно до пункту 1.1. якого виконавець зобов`язався надавати замовнику комплексні транспортні послуги, а замовник в порядку та на умовах, встановлених цим договором, зобов`язався оплатити надані послуги виконавцю.

Згідно з пунктом 3.3. договору, загальна вартість послуг складає сукупну вартість послуг, визначених у всіх підписаних сторонами актах наданих послуг.

На виконання умов договору позивач надав транспортні послуги на загальну суму 2289700,00грн. На підтвердження долучено копії актів надання послуг: № 219 від 03.03.2025 на суму 76 800,00 грн з ПДВ, № 233 від 10.03.2025 на суму 220 200,00 грн з ПДВ; № 294 від 14.03.2025 на суму 140 900,00 грн з ПДВ; № 295 від 24.03.2025 на суму 7 500,00 грн з ПДВ, № 327 від 31.03.2025 на суму 410 400,00 грн з ПДВ; № 331 від 31.03.2025 на суму 9 000,00 грн з ПДВ, № 376 від 04.04.2025 на суму 302 400,00 грн з ПДВ; № 407 від 12.04.2025 на суму 11 700,00 грн з ПДВ; № 408 від 14.04.2025 на суму 439 200,00 грн з ПДВ; № 449 від 19.04.2025 на суму 327 600,00 грн з ПДВ; № 492 від 30.04.2025 на суму 52 200,00 грн з ПДВ, № 539 від 07.05.2025 на суму 37 800,00 грн з ПДВ; № 545 від 08.05.2025 на суму 18 000,00 грн з ПДВ, № 552 від 09.05.2025 на суму 9 000,00 грн з ПДВ; № 585 від 13.05.2025 на суму 18 000,00 грн з ПДВ; № 590 від 14.05.2025 на суму 18 000,00 грн з ПДВ; № 598 від 15.05.2025 на суму 18 000,00 грн з ПДВ, № 604 від 16.05.2025 на суму 16 200,00 грн з ПДВ; № 605 від 17.05.2025 на суму 16 200,00 грн з ПДВ; № 618 від 19.05.2025 на суму 27 600,00 грн з ПДВ; № 628 від 20.05.2025 на суму 18 000,00 грн з ПДВ; № 634 від 21.05.2025 на суму 14 400,00 грн з ПДВ; № 658 від 22.05.2025 на суму 14 400,00 грн з ПДВ; № 662 від 27.05.2025 на суму 12 600,00 грн з ПДВ; № 663 від 28.05.2025 на суму 5 400,00 грн з ПДВ; № 687 від 30.05.2025 на суму 19 800,00 грн з ПДВ; № 688 від 30.05.2025 на суму 10 400,00 грн з ПДВ; № 714 від 02.06.2025 на суму 18 000,00 грн з ПДВ.

Вказані акти підписані сторонами без зауважень.

Пункт 3.10. договору визначає умови оплати послуг, якщо інше не погоджено у специфікації: п.п. 3.10.1. Базова (основна) умова - замовник здійснює оплату вартості (ціни) замовлених виконавця, (погоджених) послуг на умовах 100% попередньої оплати на підставі рахунку. Згідно з п.п. 3.10.2. виконавець може надати послуги замовнику без попередньої оплати. У цьому випадку, замовник зобов`язаний оплатити надані виконавцем послуги протягом 5 календарних днів з дати підписання уповноваженими представниками сторін акту наданих послуг, шляхом перерахування замовником грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця.

Відповідно до п. 8.1 договір діє до 31.12.2025, а в частині виконання зобов`язань до повного виконання.

За отримані послуги відповідач оплатив позивачу частково, залишок боргу становить 522500,00грн

У порядку досудового врегулювання спору позивач направив відповідачу вимогу № 0907/25 від 09.07.2025. У відповідь листом №61 від 14.07.2025 відповідач повідомив, що здійснить оплату залишку заборгованості у розмірі 522500 грн до 31 серпня 2025 року. За наявності фінансової можливості часткове погашення буде здійснено вже в липні 2025 року.

Проте, як зазначено в позові, в добровільному порядку відповідач борг не сплатив.

Спір виник внаслідок того, що відповідач не оплатив позивачу за отримані послуги. Відтак, позивач подав позов до Господарського суду Львівської області про стягнення з ТОВ «Львів-Буд 2» 522500,00 грн основного боргу.

Крім того, в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) позивач нарахував 13179,08 грн інфляційних втрат, 6932,53 грн 3% річних, а також, керуючись п.5.2 договору, 71636,26 грн пені.

Відповідач відзиву не подав та проти позову не заперечив.

При прийнятті рішення суд виходив з такого.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 Цивільного кодексу України).

Як підтверджено матеріалами справи, сторони уклали договір про надання комплексних транспортних послуг №24/2-02/25 від 24 лютого 2025 року, у зв`язку з чим набули взаємних прав і обов`язків.

У матеріалах справи відсутні та сторонами не надані докази визнання недійсним спірного договору чи визнання неукладеним в певній частині. Також відсутні докази про розірвання спірного договору.

За договором про надання послуг, відповідно до вимог ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Виконавець повинен надати послугу особисто (ч. 1 ст. 902 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п.4.1.1 договору позивач зобов`язався надавати послуги на умовах договору, а відповідач, згідно із п.4.2.3 договору, сплачувати надані послуги на умовах і в порядку, передбаченому договором.

Позивач свої зобов`язання щодо надання послуг в повному об`ємі за спірним договором виконав повністю. На підтвердження долучено копії актів наданих послуг (оригінали судом оглянуто).

Відповідач обставин справи не заперечив, не спростував доводів позовної заяви, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судового розгляду. Проти дійсності в повному об`ємі наданих послуг відповідач не заперечив, при цьому, оплату за отримані послуги не здійснював. Разом з тим, у матеріалах справи відсутні докази звернення відповідача до позивача про неотримання повністю/частково послуг за договором.

Відповідно до положень ст. 538 ЦК України, виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

При цьому, вимога надати докази невиконання або неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором (ст. 610 ЦК України) покладається на позивача. Водночас, стаття 614 ЦК України зобов`язує відповідача надати докази відсутності вини у неналежному виконанні зобов`язання.

Отже, при пред`явленні позову кредитор повинен довести лише факт порушення зобов`язання, він звільняється від обов`язку доводити вину боржника. Тягар доказування відсутності вини в порушенні зобов`язання лежить на боржникові.

Укладений між сторонами спірний договір є дійсним і обов`язковим для виконання сторонами, а отже, в силу положень статті 179 Господарського кодексу України, статей 204, 629 Цивільного кодексу України породжує для його сторін відповідні права та обов`язки, зокрема право позивача як виконавця отримати плату за надані послуги та обов`язок відповідача своєчасно сплачувати отримані послуги.

Позивач довів факт порушення відповідачем зобов`язань щодо оплати заборгованості за договором в повному обсязі. Натомість відповідач не спростував обставин цієї справи, заборгованість становить 522500,00 грн.

Згідно із ст. 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Доказів наявності обставин зазначених у ст. 617 ЦК України, які є підставами звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання відповідачем не подано.

Беручи до уваги, що строк виконання обов`язку сплати за надані послуги є таким, що настав, а відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів у розумінні статей 76, 77 ГПК України наявності обставин, які б у своїй сукупності дали б змогу дійти протилежного висновку, то за таких підстав позовні вимоги про стягнення 522500,00 грн основного боргу є підставними та підлягають задоволенню.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок позовних вимог за період з 05.05.2025 по 21.09.2025, підстави та правильність нарахування суми інфляційних втрат та 3% річних, відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, за якою боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, судом встановлено, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 13179,08 грн інфляційних втрат та 6932,53 грн 3% річних слід задоволити.

Щодо вимоги про стягнення 71636,26 грн пені за період з 05.05.2025 по 21.09.2025 суд зазначає таке.

Згідно з п. 5.2. договору, у випадку порушення замовником строків оплати (несвоєчасної та/або неповної оплати), замовник сплачує виконавцеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який вона стягується, від суми заборгованості за кожен день затримки до моменту повної оплати.

Згідно з частиною 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Перевіривши поданий розрахунок, підстави та правильність нарахування суми, відповідно до положень п. 5.2 договору та ст.ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», судом встановлено, що з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 71636,26 грн пені за період з 05.05.2025 по 21.09.2025.

Судовий збір покладається на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись статтями 4, 7, 8, 73, 76-79, 129, 233, 236, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задоволити.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Львів-Буд 2» (82600, Львівська область, Сколівський район, місто Сколе, вулиця І.Франка, 38/6, ідентифікаційний код 41972518) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртемп» (50005, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Криворіжсталі, 21, офіс 308, ідентифікаційний код 39149658) 522500,00 грн основного боргу, 13179,08 грн інфляційних втрат та 6932,53 грн 3% річних, 71636,26 грн пені та 7370,92грн судового збору.

3.Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст.ст. 241, 256, 257 ГПК України та може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Повне рішення складено 01.12.2025.

Суддя Уляна ДІЛАЙ