ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

28.11.2025м. СумиСправа № 920/162/23(920/1406/25)
Господарський суд Сумської області у складі головуючого судді Яковенка В.В., розглянувши матеріали справи № 920/162/23(920/1406/25)

за позовом: Державного підприємства Завод імені В.О. Малишева (вул. Тарасенка Георгія, 126, м. Харків, 61001, )

до відповідача: Дочірнього підприємства Завод обважнених бурильних та ведучих труб (вул. Комарова, 2, м. Суми, 40020, )

про стягнення 278759 грн 11 коп.

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство Завод імені В.О. Малишева звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача 278759 грн 11 коп. збитків спричинених порушенням обов`язку щодо складення та реєстрації податкових накладних у ЄРПН, а також судовий збір в сумі 3345,11 грн.

Відповідно до протоколу передачі справи судової справи раніше визначеному складу суду від 06.10.2025 справу передано судді Яковенку В.В.

Ухвалою від 09.10.2025 суд постановив: прийняти позовну заяву Державного підприємства Завод імені В.О. Малишева до розгляду у відокремленому провадженні в межах провадження у справі № 920/162/23 банкрутство Дочірнього підприємства Завод обважнених бурильних та ведучих труб та відкрити провадження у справі; справа № 920/162/23(920/1406/25) підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

На підставі довідки про доставку електронного листа документ в електронному вигляді «Ухвала про відкриття провадження» від 09.10.2025 по справі № 920/162/23(920/1406/25) (суддя Яковенко В.В.) було надіслано відповідачу в його електронний кабінет. Документ доставлено до електронного кабінету 09.10.2025.

Відповідач не скористався наданим йому процесуальним правом і не подав до суду відзив на позов.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

При цьому оскільки до суду не надходило клопотань учасників справи або одного з них в порядку частини 5 статті 252 ГПК України про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, господарський суд розглядає справу без проведення судового засідання.

У частині 8 статті 252 ГПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані суду докази, суд приходить до висновку про задоволення позову, враховуючи наступне.

07 лютого 2021 року між Державним підприємством «Завод імені В.О. Малишева» (далі ДП «ЗІМ», покупець, позивач) та Дочірнім підприємством «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» (далі ДП «Завод ОБ та ВТ», постачальник, відповідач) укладено договір поставки № 837дп, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується передати у власність покупцю, а покупець у порядку та на умовах, передбачених даним договором, зобов`язується прийняти та оплатити товарно-матеріальні цінності, надалі за текстом - «Товар», асортимент, комплектність, кількість та вартість якого визначається сторонами окремо в специфікації, що є невід`ємною частиною Договору.

Згідно з п. 1.2 договору в редакції Додаткової угоди № 1 до договору від 14.04.2022 поставка Товару може відбуватися партіями протягом 2021-2022 року на підставі Замовлення (заявки) Покупця. Замовлення (заявка) на партію Товару формується на підставі переліку, який визначено Сторонами у специфікації.

Відповідно до п. 2.1 договору у редакції Додаткової угоди сума договору дорівнює загальній вартості всього Товару, поставленого за цим Договором, згідно укладених Сторонами специфікацій, які є невід`ємною частиною Договору.

За приписами п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України (далі ПК України) на дату виникнення зобов`язань щодо складення та реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН) платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.7 ст. 201 ПК України передбачено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/ послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

За змістом п. 201.10 ст. 201 ПК України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

а) для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

б) для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Відповідно до п. 3.4 та п. 3.5 договору постачальник в строки, встановленні ПК України зобов`язаний скласти та зареєструвати податкову накладну в ЄРПН. Постачальник зобов`язаний забезпечити на своєму рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ наявність грошових коштів, необхідних для реєстрації податкової накладної та виконання податкових зобов`язань Постачальника.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що всупереч вимогам пункту 187.1 статті 187 ПК України відповідачем не складено та не зареєстровано податкові накладні в ЄРПН на загальну суму ПДВ 278759,11 грн.

Відповідно до 2.6 договору зобов`язання Покупця по оплаті вважаються виконаними з дати находження грошових коштів на банківський рахунок Продавця згідно з п. 2.3. договору. Позивач платіжною інструкцією № 3974 від 01.05.2023 перерахував на користь відповідача кошти у розмірі 1 579 321,44 грн, у тому числі ПДВ 263 220,24 грн, передоплати за договором. Проте, відповідачем не складено та не зареєстровано податкову накладну в ЄРПН на таку подію як зарахування коштів від покупця на банківський рахунок платника податку як оплата товарів, що підлягають постачанню на суму ПДВ у розмірі 263 220,24 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 3974 від 01.05.2023.

Згідно з п. 3.1 договору у редакції Додаткової угоди Постачальник зобов`язаний поставити партію Товару Покупцю на умовах «ЕХМ» - вул. Комарова, 2, м. Суми згідно з Міжнародними правилами тлумачення торгових термінів Інкотермс-2020 протягом 30-45 (від тридцяти до сорока п`яти) календарних днів з моменту досягнення Сторонами згоди щодо асортименту, комплектності, кількості та вартості партії Товару відповідно до положень п. 1.2. договору, та отримання 80% передплати, якщо інші умови поставки не визначені Сторонами у відповідній специфікації. Відповідачем здійснено поставку товару за договором згідно видаткових накладних: № 85 від 23.05.2023 на суму 3 179 263,64 грн, у тому числі ПДВ 529 877,27 грн; № 4 від 14.04.2022 на суму 785 038,07 грн, у тому числі ПДВ 130 839,68 грн; № 30 від 09.06.2022 на суму 1 394 674,00 грн, у тому числі ПДВ 232 445,67 грн; № 33 від 15.06.2022 на суму 1 026 778,69 грн, у тому числі ПДВ 171 129,78 грн; № 20 від 17.03.2023 на суму 1 096 334,40 грн, у тому числі ПДВ 182 722,40 грн; № 34 від 31.03.2023 на суму 1 815 312,00 грн, у тому числі ПДВ 302 552,00 грн.

Сума ПДВ за вищевказаними видатковими накладними становить 1 549 566,80 грн, що дорівнює загальному розміру ПДВ за договором відповідно до Специфікації №1 від 07.12.2021 (у редакції Додаткової угоди) та Специфікації №2 від 26.05.2022 до договору. Однак, сума ПДВ за податковими накладними, зареєстрованими відповідачем у ЄРПН та за якими позивачу зменшено податкове зобов`язання звітного (податкового) період, відповідно до витягу з ЄРПН, становить 1 270 807,67 грн.

Без урахування податкової накладної, яка не складена та не зареєстрована відповідачем як оплата товару, що підлягають постачанню на суму ПДВ у розмірі 263220,24 грн, позивачем не складено та не зареєстровано податкову накладну в ЄРПН на таку подію як відвантаження Товару за договором на частку суми ПДВ відповідно до видаткової накладної № 85 від 23.05.2023 у розмірі 15 538,87 грн.

Зобов`язання в частині реєстрації податкових накладних відповідачем не виконано, чим порушено договірні зобов`язання та вимоги Податкового кодексу України.

31 березня 2025 року позивачем на ім`я директора ДП «Завод ОБ та ВТ» надіслано лист-вимогу № 002-16/17/1676 від 31.03.2025 з проханням у найкоротший термін зареєструвати податкові накладні на суму ПДВ у розмірі 278 759,11 грн, який отримано відповідачем 08.04.2025, проте відповіді не надходило.

З огляду на те, що податкові накладні в ЄРПН не зареєстровано, Покупець/Замовник звернувся з позовом про відшкодування збитків.

Відповідно до частин 1, 2 статті 22 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

Відповідно до п. 3.4 та п. 3.5 договору постачальник в строки, встановленні ПК України зобов`язаний скласти та зареєструвати податкову накладну в ЄРПН. Постачальник зобов`язаний забезпечити на своєму рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ наявність грошових коштів, необхідних для реєстрації податкової накладної та виконання податкових зобов`язань Постачальника.

Водночас, відповідач встановленого ПК України обов`язку щодо складення та реєстрації податкових накладних на суму ПДВ, сплаченого позивачем у розмірі 263220,24 грн та 15538,87 грн не виконав, про що свідчить відсутність у Єдиному реєстрі податкових накладних за період з 01.12.2021 по 28.05.2025 складених та зареєстрованих податкових накладних відповідачем.

Отже, відповідач допустив порушенням вимог пункту 201.10 статті 201 ПК України та не зареєстрував податкові накладні, у зв`язку з чим позивач був позбавлений права включити суми податку на додану вартість до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання.

З огляду на викладене є прямий причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю відповідача щодо виконання, визначеного законом, обов`язку зареєструвати податкові накладні та неможливістю включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту позивача, а також, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на суму 278759,11 грн, яка фактично є збитками, а отже, наявні усі елементи складу господарського правопорушення.

Згідно з частинами 1 2 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Способами захисту прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що обов`язок продавця зареєструвати податкову накладну є обов`язком платника податку у публічно-правових відносинах, а не обов`язком перед покупцем, хоча невиконання цього обов`язку може завдати покупцю збитків. Тому позовна вимога покупця про зобов`язання продавця здійснити таку реєстрацію не є способом захисту у господарських правовідносинах і не підлягає розгляду в суді жодної юрисдикції. Належним способом захисту для покупця може бути звернення до продавця з позовом про відшкодування збитків, завданих порушенням його обов`язку щодо складення та реєстрації податкових накладних.

Вирішуючи питання про стягнення збитків, заподіяних неналежним складенням та реєстрацією податкових накладних, суди повинні встановити наявність чи відсутність усіх елементів складу господарського правопорушення.

Доведення наявності таких збитків та їх розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням і збитками покладено на позивача. Причинний зв`язок як обов`язковий елемент відповідальності за заподіяні збитки полягає в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, отже, доведенню підлягає те, що протиправні дії заподіювана є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки. Подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі № 908/1568/18, від 01.03.2023 у справі №925/556/21.

Відповідач не довів належними та допустимими доказами виконання обов`язку щодо реєстрації податкових накладних у встановлений законом строк.

Крім того факт відсутності реєстрації податкових накладних у ЄРПН через нездійснення контрагентом за договором відповідних дій або через відмову податкового органу у їх реєстрації є достатнім доказом протиправної поведінки відповідача, порушення ним господарського зобов`язання - наданої ним гарантії того, що контрагент за договором матиме право на користування податковим кредитом у розмірі суми ПДВ, який визначено договором у складі ціни (постанова Верховного Суду від 07.06.2023 у cправі № 916/334/22).

З огляду на викладене обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, тому позовні вимоги про стягнення з відповідача збитків у розмірі 278759,11 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 237, 238, 240, 241, 247- 252 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства Завод обважнених бурильних та ведучих труб (вул. Комарова, 2, м. Суми, 40020, ) на користь Державного підприємства Завод імені В.О. Малишева (вул. Тарасенка Георгія, 126, м. Харків, 61001, ; ІПН 97, IBAN НОМЕР_1 АБ «Укргазбанк», м. Київ, Україна) 278759 грн 11 коп. (двісті сімдесят вісім тисяч сімсот п`ятдесят дев`ять гривень 11 копійок) збитків та 3345 грн 11 коп. (три тисячі триста сорок п`ять гривень 11 копійок) судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення складено 28.11.2025.

Згідно зі статтею 241 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Суддя В.В. Яковенко