ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.11.2025м. СумиСправа № 920/1442/25
Господарський суд Сумської області у складі

судді Резніченко О.Ю.,

розглянув без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю КАФА-Плюс;

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Українська будівельна компанія Н.О.В.А;

про стягнення 41589 грн 60 коп.

Стислий виклад позицій сторін по справі. Заяви, які подавались сторонами. Процесуальні дії, які вчинялись судом.

Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 41589 грн 60 коп. заборгованість за договором № 14/25 щодо надання послуг з прийому та захоронення твердих побутових відходів від 01.04.2025 року у розмірі 40 478,00 грн.; 3% річних 422,52 грн; інфляційні втрати у розмірі 689,08 грн, а також судові витрати по справі.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що ним відповідачу було надано послуги з прийому та захоронення твердих побутових відходів по Договору, відповідач послугу отримав, однак за отриману послугу по акту здачі-прийняття робіт №117 від 07.05.2025 ним не сплачено в повному обсязі, що є порушенням умов Договору. Тому зазначене є підставою для стягнення з відповідача на користь позивача боргу, інфляційних втрат і 3% річних.

Ухвалою суду від 27.10.2025 було відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу без проведення судового засідання.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного листа (а.с. 26).

Відповідач відзив на позовну заяву до суду не надав, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України.

03.11.2025 від позивача надійшла заява (вх №5769) про закриття провадження в частині стягнення основного боргу, у якій позивач повідомив суд про повну сплату основного боргу в розмірі 40 478,00 грн відповідачем після відкриття провадження у справі та просить суд стягнути з відповідача 3% річних 422,52 грн, інфляційні втрати у розмірі 689,08 грн, а також судові витрати по справі.

Заяву прийнято судом до розгляду та долучено до матеріалів справи.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

01 квітня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КАФА-Плюс» (надалі - Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська компанія «Н.О.В.А.» (надалі Замовник) було укладено Договір № 14/25 (надали Договір) щодо надання послуг по прийому та захороненню твердих побутових відходів на полігоні.

Зазначене підтверджується копією договору, яка міститься матеріалах справи (а.с. 5,8).

Сторонами суду не надано доказів, що Договір визнавався недійсним у судовому порядку, а тому Договір підлягав обов`язковому виконанню сторонами.

Відповідно до п. 1.1. Договору позивач зобов`язувався надавати відповідачу послуги по прийому та захороненню твердих побутових відходів (ТПВ), що надходять від відповідача на полігон ТПВ міста Шостка, а відповідач прийняти та оплатити вказані послуги.

Згідно з п. 4.1. договору оплата вартості послуг відповідачем здійснюється за фактично надані позивачем послуги за календарний місяць на підставі рахунку та акту прийняття-передачі наданих послуг, який підписується уповноваженими представниками сторін.

Підписання акту прийняття-передачі наданих послуг представником відповідача є підтвердженням відсутності претензій з його боку (п. 4.2.).

Відповідно до п. 4.3 договору перерахування на поточний рахунок позивача коштів за надані ним фактично послуги здійснюється відповідачем протягом п`яти банківських днів з моменту отримання рахунку та акту прийняття-передачі наданих послуг.

Позивач зазначає, що на виконання договірних зобов`язань ним було надано послуги в повному обсязі, що підтверджується належним чином оформленим та підписаним уповноваженими представниками обох Сторін Актом здачі-прийняття робіт № 117 від 07 травня 2025 року на загальну суму 40 478,00 грн. (а.с. 10).

Проте відповідач у передбачений договором строк оплату не здійснив.

З метою досудового врегулювання спору, Виконавцем було направлено претензію від 15.09.2025 року на адресу Замовника засобами поштового зв`язку Укрпошта з вимогою погасити заборгованість у п`ятиденний строк з моменту отримання претензії, яка була вручена 22.09.2025 року. Однак Замовник свої зобов`язання не виконав, оплату не здійснив, що і стало підставою для звернення позивача з зазначеним позовом.

Станом на дату відкриття провадження у справі (27.10.2025) сума основного боргу, заявлена до стягнення, становила 40478 грн 00 коп.

У подальшому відповідачем після відкриття провадження у справі було сплачено суму основного боргу повністю, у зв`язку з чим 03.11.2025 від позивача надійшла заява (вх №5769) про закриття провадження в частині позовних вимог щодо сплати основного боргу.

Відповідно до ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ст.ст. 73, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано доводів позивача. Тому вказані вище обставини є такими, що встановлені судом на підставі належних та допустимих доказів, які надані позивачем.

Оцінка суду, висновки суду та законодавство, що підлягає застосуванню.

Згідно з ст. 526, ст. 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Сторони при виконанні договорів повинні діяти добросовісно і справедливо по відношенню до іншої сторони договору, повинні фактично виконувати умови договору, а не ухилятись від виконання обов`язків з формальних причин.

Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як було встановлено судом вище, відповідачем було після відкриття провадження у справі було повністю сплачено суму основного боргу в розмірі 40478 грн 00 коп., що вбачається з заяви позивача від 31.10.2025 (вх. №5769) та підтверджується платіжними інструкціями №706 від 31.10.2025, №55 від 17.10.2025 (а.с. 29-30).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Оскільки сума основного боргу в розмірі 40478 грн 00 коп. була сплачена відповідачем після відкриття провадження у справі, тому провадження в частині стягнення 40478 грн 00 коп. заборгованості підлягає закриттю, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України, у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Враховуючи те, що позивачем було порушено грошове зобов`язання по договору, у позивача виникло право на нарахування 3 % річних у розмірі 422 грн 52 коп. за період з 12.05.2025 по 15.09.2025, та 689 грн 08 коп. інфляційних втрат, нарахованих за період травень-серпень 2025.

Розрахунок позовних вимог виконано в тексті позовної заяви (а.с. 2).

Статтею 625 ЦК визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень ст. 625 Цивільного кодексу України, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Оскільки судом було встановлено факт порушення грошового зобов`язання з боку відповідача, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача 3 % річних у розмірі 422 грн 52 коп. за період з 12.05.2025 по 15.09.2025, та 689 грн 08 коп. інфляційних втрат, нарахованих за період травень-серпень 2025.

Розподіл судових витрат між сторонам.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За приписами ч. 3 ст. 130 ГПК України, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Враховуючи те, що заборгованість у повному обсязі сплачена відповідачем після звернення позивачем до суду з позовною заявою, 2422 грн 40 коп. витрат по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 130, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КАФА-Плюс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська будівельна компанія «Н.О.В.А» про стягнення 41589 грн 60 коп. задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська будівельна компанія «Н.О.В.А» (вул. Шевченка, 57, м. Шостка, 41108, Сумська область, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КАФА-Плюс» (вул. Короленка, 11, м. Шостка, 41100, Сумська область, ) 422 грн 52 коп. 3% річних, 689 грн 08 коп. інфляційних втрат, 2422 грн 40 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Провадження у справі в частині стягнення 40478 грн 00 коп. основного боргу закрити у зв`язку з відсутністю предмета спору.

4. Видати позивачу - Товариства з обмеженою відповідальністю «КАФА-Плюс» наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повні реквізити сторін зазначені у п. 2 резолютивної частини даного рішення.

Повне судове рішення складено 01.12.2025.

Суддя О.Ю. Резніченко