УХВАЛА

м. Київ

03.12.2025Справа № 910/14630/25
Господарський суд міста Києва у складі судді Спичака О.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Автопарк Центр» про забезпечення позову у справі

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автопарк Центр» (03022, м. Київ, провулок Ященка Леопольда, буд. 15, корпус 3; ідентифікаційний код: 43079236)

до 1. Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 12-Г; ідентифікаційний код: 00032129)

2. Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 127; ідентифікаційний код: 00032112)

про визнання недійсним одностороннього правочину та визнання права володіння та користування

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

25.11.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Автопарк Центр» з вимогами до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про усунення перешкод у користуванні майном та зобов`язання утриматись від вчинення дій.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову.

26.11.2025 до Господарського суду міста Києва від Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» надійшли письмові заперечення на заяву про забезпечення позову.

27.11.2025 до Господарського суду міста Києва від заявника (позивача) надійшла заява про залишення без розгляду заяви про забезпечення позову.

27.11.2025 до Господарського суду міста Києва від Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» надійшли письмові заперечення на заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.11.2025 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Автопарк Центр» про забезпечення позову у справі №910/14630/25 залишено без розгляду.

01.12.2025 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог (по суті - заява про зміну предмета позову), в якій заявник просив суд:

1) визнати недійсним односторонній правочин Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про припинення орендних відносин між Товариством з обмеженою відповідальністю «Автопарк Центр» та Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та Акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» за Договором оренди № 560/2-О від 27.02.2024;

2) визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Автопарк Центр» право володіння та користування (найму, оренди) нежитловим приміщенням загальною площею 19251,72 кв.м., розташованим у підвалах з третього по п`ятий рівнів торговельно-офісного комплексу з об`єктами громадського призначення паркінгом за адресою: місто Київ, Спортивна площа, будинок 1-А, що виникає на підставі Договору оренди № 560/2-О.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.12.2025 відкрито провадження у справі №910/14630/25, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 24.12.2025, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

01.12.2025 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про забезпечення позову.

02.12.2025 до Господарського суду міста Києва від Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» надійшли письмові заперечення на заяву позивача про забезпечення позову.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Автопарк Центр» про забезпечення позову, суд дійшов висновку про її повернення без розгляду на підставі ч. 7 ст. 140 Господарського процесуального кодексу Україні, зважаючи на наступне.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 138 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

У ч. 1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Суд зазначає, що відповідно до закріплених ст. 141 Господарського процесуального кодексу України норм за своєю суттю, зустрічне забезпечення - це гарантія відшкодування можливих збитків, завданих не лише відповідачу, а будь-якій іншій особі (учаснику справи) щодо обмеження прав якої було вжито відповідних заходів до забезпечення позову. Цей інститут має на меті забезпечити баланс інтересів сторін і нейтралізувати можливі негативні наслідки, які можуть виникнути в результаті застосування судом забезпечувальних заходів.

В порушення зазначених приписів, заявником не наведено пропозицій щодо зустрічного забезпечення, як це передбачено п. 6 ч. 1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову подана без дотримання вимог ст. 139 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 7 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин, оскільки заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Автопарк Центр» про забезпечення позову подана без додержання вимог п. 6 ч. 1 ст.139 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку щодо її повернення заявнику.

При цьому, суд вважає за доцільне роз`яснити заявнику, що повернення заяви про забезпечення позову з наведених вище підстав не перешкоджає повторному зверненню до суду з відповідною заявою після усунення визначених вище недоліків.

Керуючись приписами ст. 139, 140 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Повернути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Автопарк Центр» про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя О.М. Спичак