Справа № 909/21/25
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2025 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

судді Рочняк О. В.

секретар судового засідання Михайлюк А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Ковельської окружної прокуратури Волинської області

вул. Шевченка,7, м. Ковель, Волинська область, 45000 в інтересах держави

в особі Ковельської міської ради

вул. Незалежності,73, м. Ковель, Волинська область, 45008

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінкомтехбуд"

вул. Шевченка,62,кв.2, м. Івано-Франківськ, 76018

про стягнення 3 332 134 грн 56 коп.

за участю представників:

від прокуратури: Андрусяк Наталія Андріївна;

від Ковельської міської ради: не з`явилися;

від відповідача: не з`явилися

ВСТАНОВИВ: Ковельська окружна прокуратура Волинської області звернулася до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінкомтехбуд" про стягнення 2 424 174 грн 48 коп. з яких: 2 204 065 грн 82 коп. безпідставно збережених коштів пайової участі у розвиток населеного пункту, 220 108 грн 68 коп. інфляційних втрат та 3% річних за користування збереженими коштами пайової участі.

Відповідно до ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 13.01.2025, суд прийняв позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження, відкрив провадження у справі та призначив підготовче засідання на 12.02.2025; встановив сторонам строк для надання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечення.

Прокуратурі та позивачу ухвалу про відкриття провадження у справі від 13.01.2025 направлено в їхні електронні кабінети, що відповідає приписам ч. 11 ст.242 ГПК України та доставлено до їх електронних кабінетів 13.01.2025 о 20:45, що підтверджується довідками про доставку електронного листа від 15.01.2025. Відповідачу копію цієї ухвали вручено 23.01.2025, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до пунктів 2, 3 ч.6 ст.242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Отже, ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області про відкриття провадження у справі від 13.01.2025 вручено прокуратурі і позивачу - 14.01.2025, а відповідачу - 23.01.2025.

31.01.2025 через систему "Електронний суд до Господарського суду Івано-Франківської області від Ковельської окружної прокуратури Волинської області надійшла заява про збільшення позовних вимог від 30.01.2025 (вх.№1609/25), в якій прокуратура просить суд стягнути з ТОВ "Укрінкомтехбуд" 3 332 134 грн 56 коп., з яких: 2 988 534 грн 48 коп. безпідставно збережених коштів пайової участі у розвиток населеного пункту, 291 913 грн 13 коп. інфляційних втрат та 51 686 грн 95 коп. 3% річних.

Згідно з ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 12.02.2025, суд передав справу №909/21/25 для розгляду за виключною підсудністю до Господарського суду Волинської області.

Постановою Західного апеляційного Господарського суду від 20.06.2025 ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 12.02.2025 у справі №909/21/25 скасовано, а справу направлено до Господарського суду Івано-Франківської області для продовження розгляду.

30.09.2025 матеріали справи № 909/21/25 повернулися до Господарського суду Івано-Франківської області.

Відповідно до ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 02.10.2025, суд призначив підготовче засідання на 03.11.2025

За наслідками підготовчого засідання 03.11.2025 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 27.11.2025, про що прокурора повідомлено в судовому засіданні, а сторін у справі - ухвалою повідомленням від 03.11.2025.

З урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, яка прийнята судом, предметом позову є вимоги про стягнення з відповідача 3 332 134 грн 56 коп., з яких: 2 988 534 грн 48 коп. безпідставно збережених коштів пайової участі у розвиток населеного пункту, 291 913 грн 13 коп. інфляційних втрат та 51 686 грн 95 коп. 3% річних.

ПОЗИЦІЇ СТОРІН

Позиція прокуратури. Позов мотивовано тим, що відповідач, як замовник будівництва, без достатньої правової підстави за рахунок органу місцевого самоврядування зберіг у себе кошти, які мав сплатити як пайову участь у створенні і розвитку інфраструктури населеного пункту до введення об`єкта в експлуатацію, а отже, ці кошти підлягають поверненню на підставі ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України.

У зв`язку з тим, що рішення Ковельської міської ради від 27.12.2012 за № 32/63, яким затверджено "Положення про порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури міста Ковеля" втратило чинність згідно з рішенням Ковельської міської ради від 25.03.2021 № 7/80, розрахунок розміру безпідставно збережених коштів пайової участі прокурором проведено на підставі підпункту 1 частини 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №132-ІХ, тобто у розмірі двох відсотків вартості будівництва об`єкта, що розраховується відповідно до основних показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну житлову політику і політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування.

Підставою для представництва прокуратурою інтересів держави в особі Ковельської міської ради прокурор вказав на нездійснення уповноваженим органом захисту інтересів держави, що має наслідком порушення інтересів територіальної громади та держави, які пов`язані із накопиченням бюджетних коштів, необхідних для забезпечення належного функціонування інституцій місцевого самоврядування, у зв`язку з чим наявні підстави для вжиття прокурором заходів представницького характеру, передбачених ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Позиція позивача - Ковельської міської ради. Позивач не скористався передбаченим Господарським процесуальним кодексом України правом на участь представника у судовому засіданні та надання письмових пояснень по справі.

Позиція відповідача. Правом на надання відзиву на позов відповідач не скористався.

Як вбачається із ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, заслухавши прокурора, надавши оцінку доказам у відповідності до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, які мають значення для справи, суд встановив таке.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Як вбачається із змісту акту готовності об`єкта до експлуатації, створеного 30.11.2023, нового будівництва групи житлових будинків на вул. Заводській 23 в м. Ковель Волинської області (а.с. 12-23); вид будівництва: нове будівництво; код об`єкта згідно з Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000:1122.1 - будинки багатоквартирні масової забудови; будівництво здійснено генеральним підрядником - ТОВ "ІНКОМБУД", , який виконав загальні будівельні роботи; монтажні роботи, бетонування, армування (п.1); проектна документація на будівництво розроблена генеральним проектувальником Цап`як Андрієм Мирославовичем (п.2); проектна документація затверджена директором ТОВ "Укрінкомтехбуд" Гуменюком Ярославом Васильовичем, наказом №2 від 22.02.2018, експертний звіт №7-256-17-ЕП/ІФ від 12.01.2018 виданий ТОВ "Українська будівельно-технічна експертиза" () (п.3); 27.04.2018 Державною архітектурно-будівельною інспекцією України видано документ №ІУ20, що дає право на виконання будівельних робіт (п.4); будівельні роботи виконано у строк: початок робіт - квітень 2018 року; закінчення робіт - жовтень 2023 року (п.5); загальна площа квартир у будинку (Секція А) - 3483,8 м2 (п.6.2); загальна площа квартир у будинку (Секція Б) - 3730,7 м2 (п.6.3); інформація про документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою кадастровий номер: :14:008:0008 - договір оренди землі № б/н від 16.02.2023; замовником будівництва є ТОВ "Укрінкомтехбуд", .

Як вбачається з витягів з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва по дозвільному документу ІУ 11 на об`єкт будівництва: нове будівництво групи житлових будинків на вул. Заводській 23 в м. Ковель Волинської області 03.06.2024 зареєстровано в ЄДРЕССБ сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; земельна ділянка, на якій проводилися роботи - :14:008:0008; початок будівництва - 27.04.2018; кінець будівництва - 19.10.2023.

Відповідно до сертифікату №ІУ11 від 03.06.2024 (а.с.65-66), яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкта, основні показники об`єкта становлять в т.ч.:

- Секція А: площа забудови - 370 м2; кількість поверхів - 9; загальна кількість квартир - 69; загальна площа квартир у будинку - 3483,8 м2; площа житлового будинку - 4742,2 м2;

- Секція Б: площа забудови - 538 м2; кількість поверхів - 9; загальна кількість квартир - 54; загальна площа квартир у будинку - 3730,7 м2; площа житлового будинку - 5036,4 м2.

З поданих Державним космічним агентством фотознімків (а.с.59 на звороті) вбачається, що станом на 19.04.2019 на земельній ділянці кадастровий номер: :14:008:0008 проводяться будівельні роботи та забудовником зведено один будинок.

Ковельська окружна прокуратура звернулася до Ковельської міської ради із листом №52-4503ВИХ-24 від 25.10.2024 (а.с. 46-48), у якому повідомила міську раду про порушення вимог Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та про неправомірну несплату ТОВ "Укрінкомтехбуд" коштів пайової участі на розвиток інфраструктури населеного пункту, а також просила повідомити прокуратуру чи приймалось міською радою рішення про звільнення ТОВ "Укрінкомтехбуд" від пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту під час здачі в експлуатацію групи житлових будинків на вул. Заводській 23 в м. Ковель Волинської області та повідомити чи має намір Ковельська міська рада в судовому порядку стягнути з ТОВ "Укрінкомтехбуд" кошти пайової участі з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. При цьому прокуратура зазначила, що у разі неможливості самостійного звернення Ковельської міської ради до суду з позовом Ковельською окружною прокуратурою буде здійснюватись представництво інтересів держави у даній справі.

У відповідь на лист Ковельської окружної прокуратури Ковельська міська рада листом №6711/3.34/2-24 від 04.11.2024 (а.с.43) повідомила, що рішення про звільнення ТОВ "Укрінкомтехбуд" від сплати коштів на розвиток інфраструктури м. Ковеля міською радою не приймалось, а щодо звернення до суду з позовом повідомила, що у міської ради відсутні матеріали для обґрунтування позовних вимог.

Ковельська окружна прокуратура листом №52-5270ВИХ-24 від 20.12.2024 (а.с.51) повідомила Ковельській міській раді, що Ковельською окружною прокуратурою ініційовано пред`явлення позову в інтересах держави в особі Ковельської міської ради до ТОВ "Укрінкомтехбуд" про стягнення коштів пайової участі.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД ТА МОТИВИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

У статті 4 Господарського процесуального кодексу України закріплено право на звернення до господарського суду. Зокрема, державні органи мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Водночас у силу п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 звернула увагу, зокрема, що бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Тобто прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва.

Неналежне виконання позивачем своїх обов`язків із захисту інтересів держави слугували підставою для звернення прокурора з цим позовом в інтересах держави аби інтереси держави були належно захищені.

Листом №52-4503ВИХ-24 від 25.10.2024 Ковельська окружна прокуратура повідомила Ковельську міську раду про порушення ТОВ "Укрінкомтехбуд" Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та просила повідомити чи має намір Ковельська міська рада в судовому порядку стягнути з ТОВ "Укрінкомтехбуд" кошти пайової участі.

Відповідно до листа №6711/3.34/2-24 від 04.11.2024 Ковельська міська рада повідомила прокуратурі, що у міської ради відсутні матеріали для обґрунтування позовних вимог.

Ковельська окружна прокуратура листом №52-5270ВИХ-24 від 20.12.2024 повідомила Ковельській міській раді, що Ковельською окружною прокуратурою ініційовано пред`явлення позову в інтересах держави в особі Ковельської міської ради до ТОВ "Укрінкомтехбуд" про стягнення коштів пайової участі.

З огляду на викладене, прокурор у поданій позовній заяві правомірно вказав на те, що позивачем не здійснювався захист інтересів держави/місцевої громади у цих спірних правовідносинах, що є належними підставами для звернення з відповідним позовом до суду в інтересах держави.

Відтак, прокурором було дотримано порядок передбачений статтею 23 Закону України "Про прокуратуру".

В ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Предметом позовних вимог є вимога про стягнення безпідставно збережених коштів пайової участі на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту .

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності в Україні визначені Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" замовником будівництва визначається фізична або юридична особа, яка має намір забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 цього Закону, плануванням і забудовою територій є діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає, зокрема, розроблення містобудівної та проектної документації, будівництво об`єктів; реконструкцію існуючої забудови та територій; створення та розвиток інженерно-транспортної інфраструктури.

Як встановлено судом, 27.04.2018 Державною архітектурно-будівельною інспекцією України видано замовнику будівництва ТОВ "Укрінкомтехбуд" дозвіл №ІУ20 на виконання будівельних робіт - нового будівництва групи житлових будинків на вул. Заводській 23 в м. Ковель Волинської області.

Отже, станом на дату початку будівництва стаття 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", відповідно до частини другої якої замовник будівництва, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті була чинною.

За змістом ч. 3 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (в редакції чинній на момент виникнення зобов`язань), пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами (ч. 5 ст. 40 Закону).

Згідно з ч. 9 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (в редакції чинній на момент виникнення зобов`язань) , договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію.

Зі змісту статті 40 цього Закону вбачається, що у наведених у законі випадках перерахування замовником об`єкта будівництва до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту є обов`язком, а не правом забудовника, який виникає на підставі положень закону, а положення договору лише визначають суму, що належить до перерахування. Тому укладення в таких випадках договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, який опосередковує відповідний платіж, було обов`язковим на підставі закону.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 08.10.2019 у справі № 911/594/18, від 22.08.2018 у справі № 339/388/16-ц, від 22.09.2021 у справі № 904/2258/20.

З огляду на викладене, відсутність укладеного договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту не усуває зобов`язання забудовника сплатити визначені суми, таке зобов`язання повинне бути виконане до прийняття новозбудованого об`єкта в експлуатацію і спір у правовідносинах щодо сплати таких сум може виникнути лише щодо їх розміру.

01.01.2020 набули чинності норми Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" від 20.09.2019 №132-IX, якими статтю 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" виключено.

Разом з тим, пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" (далі - Прикінцеві та перехідні положення Закону), установлено, що протягом 2020 року замовники будівництва на земельній ділянці у населеному пункті перераховують до відповідного місцевого бюджету кошти для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту.

Відповідно до п.п. 1 п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону, розмір пайової участі становить (якщо менший розмір не встановлено рішенням органу місцевого самоврядування, чинним на день набрання чинності цим Законом): для нежитлових будівель та споруд - 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта; для житлових будинків - 2 відсотки вартості будівництва об`єкта, що розраховується відповідно до основних показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну житлову політику і політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування.

Згідно з п.п. 3 п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону, замовник будівництва зобов`язаний протягом 10 робочих днів після початку будівництва об`єкта звернутися до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва, до якої додаються документи, які підтверджують вартість будівництва об`єкта.

Пайова участь сплачується виключно грошовими коштами до прийняття відповідного об`єкта будівництва в експлуатацію (п.п. 4 п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону).

З огляду на те, що будівництво об`єкту розпочато в квітні 2018 року та станом на 01.01.2020 об`єкт не був введений в експлуатацію (за відсутності укладеного договору про сплату пайової участі) у ТОВ "Укрінкомтехбуд" виник обов`язок упродовж 10 робочих днів після 01.01.2020 звернутися до Ковельської міської ради із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва та після отримання розрахунку пайової участі щодо об`єкта будівництва сплатити її до прийняття відповідного об`єкта будівництва в експлуатацію у відповідності до вимог пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні".

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.07.2022 у справі №910/9548/21 відповідно до якої, передбачений Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» порядок пайової участі замовника будівництва було впроваджено законодавцем для:

1) об`єктів будівництва, зведення яких розпочато у попередні роки, однак які станом на 01.01.2020 не були введені в експлуатацію, а договори про сплату пайової участі між замовниками та органами місцевого самоврядування до 01.01.2020 не були укладені;

2) об`єктів, будівництво яких розпочате у 2020 році.

У вказаних двох випадках, ураховуючи вимоги підпунктів 3, 4 абзацу другого пункту 2 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", замовник будівництва зобов`язаний протягом 10 робочих днів після початку будівництва об`єкта звернутися до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва, а також сплатити пайову участь грошовими коштами до прийняття цього об`єкта в експлуатацію.

Системний аналіз вказаних правових норм та обставин дає підстави для висновку, що обов`язок замовника будівництва щодо звернення у 2020 році до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва виникає:

- для об`єктів, будівництво яких розпочато у попередні роки, якщо станом на 01.01.2020 вони не введені в експлуатацію і договори про сплату пайової участі не були укладені, - протягом 10 робочих днів після 01.01.2020;

- для об`єктів, будівництво яких розпочате у 2020 році, - протягом 10 робочих днів після початку такого будівництва.

Отже для об`єктів, будівництво яких розпочато раніше (однак, які станом на 01.01.2020 не були введені в експлуатацію і якщо договори про сплату пайової участі до 01.01.2020 не були укладені) або будівництво яких розпочате у 2020 році, абзацом другим пункту 2 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" визначено обов`язок (за винятком передбачених підпунктом 2 цього абзацу випадків) щодо перерахування замовником об`єкта будівництва до відповідного місцевого бюджету пайової участі (коштів для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту) до прийняття такого об`єкта в експлуатацію.

Такі висновки Суду відповідають загальним принципам рівності та справедливості, є націленими на те, щоб замовник будівництва, який розпочав його до 01.01.2020 та добросовісно виконав встановлений законом обов`язок щодо пайової участі, був у однакових ринкових умовах із забудовником, який аналогічно розпочав будівництво у попередні роки до 01.01.2020, але до цієї дати такого обов`язку не виконав, можливо навіть свідомо затягуючи процес здачі об`єкта будівництва в експлуатацію до 01.01.2020 з метою уникнення сплати пайової участі.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 13.12.2022 у справі №910/21307/21, від 07.09.2023 у справі № 916/2709/22.

Із матеріалів справи вбачається, що договір про сплату пайової участі із відповідачем не укладався, а сертифікат про готовність до експлуатації об`єкта будівництва - "нове будівництво групи житлових будинків на вул. Заводській 23 в м. Ковель Волинської області", видано 03.06.2024.

З урахуванням викладеного, замовник будівництва - ТОВ "Укрінкомтехбуд", не уклавши своєчасно договір про пайову участь з органом місцевого самоврядування на підставі ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" до 01.01.2020, повинен був з 01.01.2020 звернутися до Ковельської міської ради протягом 10 робочих днів із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва та документами, які підтверджують вартість будівництва об`єктів, а також сплатити пайову участь грошовими коштами до прийняття цього об`єкта в експлуатацію, тобто до 03.06.2024.

Доказів виконання замовником будівництва - ТОВ "Укрінкомтехбуд" обов`язку зі сплати пайового внеску до введення об`єкту будівництва в експлуатацію матеріали справи не містять.

Щодо визначення розміру пайової участі.

Згідно з відомостями, вказаними у сертифікаті № ІУ11 від 03.06.2024, загальна площа квартир у новому будівництві групи житлових будинків на вул. Заводській 23 в м. Ковель Волинської області становить 7214,5 м2 (3483,8 м2 Секція А + 3730,7м2 Секція Б).

Відповідно до показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, затверджених наказом Міністерства розвитку громад та територій України №351 від 23.04.2024, вартість 1 кв.м. загальної площі квартир будинку у Волинській області становить 20712 грн.

За змістом п.п. 1 абз.2 п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" (Закон №132-IX), розмір пайової участі становить (якщо менший розмір не встановлено рішенням органу місцевого самоврядування, чинним на день набрання чинності цим Законом): для житлових будинків - 2 відсотки вартості будівництва об`єкта, що розраховується відповідно до основних показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну житлову політику і політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування.

В абз.2 п.2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" міститься розмір пайової участі, яку замовники будівництва перераховують до відповідного місцевого бюджету для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту, якщо менший розмір не встановлено рішенням органу місцевого самоврядування, чинним на день набрання чинності цим Законом.

Тобто зазначена норма права надає замовникам будівництва, який розпочав його до 01.01.2020 та уклав договір про пайову участь, так і замовникам, які розпочали його до 01.01.2020 і не уклали договори або розпочали будівництво в 2020 році, однакові можливості (встановлює однаковий розмір пайової участі - розмір, який встановлений рішенням органу місцевого самоврядування, чинним на день набрання чинності Законом №132-IX) щодо сплати пайової участі (постанова Верховного Суду від 17.04.2025 у справі №911/65/24).

Як вбачається з матеріалів справи рішенням Ковельської міської ради Волинської області від 27.12.2012 №32/63 (а.с.63) затверджено Положення про порядок залучення, розрахунку розмірі і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури міста Ковеля згідно додатку 1.

Відповідно до додатку №1 цього рішення (а.с.52-56), розмір пайової участі замовника у створенні і розвитку інфраструктури міста Ковеля (у відсотках від кошторисної вартості об`єкта): для житлового будівництва - 1,5%.

Вказане рішення міської ради було чинним на час набрання чинності Законом №132-IX (01.01.2020).

Отже, наведеним рішенням міської ради було встановлено менший розмір пайової участі ніж розмір встановлений абз.3 пп.1 п.2 розд.ІІ Закону №132-IX.

Лише 25.03.2021 Ковельською міською радою прийнято рішення №7/80 "Про скасування рішення Ковельської міської ради від 27.12.2012 №32/63 "Про затвердження Положення про порядок залучення, розрахунку розмірі і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури міста Ковеля".

З огляду на викладене, для визначення розміру пайової участі слід застосовувати рішення Ковельської міської ради Волинської області від 27.12.2012 №32/63 "Про затвердження Положення про порядок залучення, розрахунку розмірі і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури міста Ковеля", що не було зроблено прокурором при розрахунку безпідставно збережених коштів пайової участі.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 17.09.2025 у справі № 918/1207/24.

Суд провів розрахунок розміру пайової участі, відповідно до якого такий розмір становить 2 241 400 грн 86 коп.: 7214,5 м2 (загальна площа квартир) х 20712 (вартість спорудження житла по Волинській області) х 1,5% (ставка розміру пайової участі для житлових будинків, встановлена рішенням Ковельської міської ради Волинської області від 27.12.2012 №32/63).

У зв`язку з відмовою відповідача від сплати коштів пайової участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, права органу місцевого самоврядування на отримання коштів на розвиток інфраструктури населеного пункту є порушеними, відтак, у Ковельської міської ради виникає право вимагати стягнення коштів, обов`язок сплати яких був встановлений законом.

Відповідно до частини 1 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

У разі якщо замовник будівництва без достатньої правової підстави за рахунок органу місцевого самоврядування зберіг у себе кошти, які мав заплатити як пайовий внесок у розвиток інфраструктури населеного пункту, замовник зобов`язаний повернути ці кошти на підставі частини 1 статті 1212 ЦК України.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 13.12.2022 у справі № 910/21307/21, від 20.07.2022 у справі № 910/9548/21.

Відповідно до ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію ст. 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Враховуючи те, що відповідач доводів прокурора та позивача не спростував, доказів виконання зобов`язання зі сплати органу місцевого самоврядування грошових коштів пайової участі не подав, позовні вимоги про стягнення з відповідача 2 241 400 грн 86 коп. безпідставно збережених коштів є обґрунтованими та належать до задоволення.

В задоволенні позовних вимог прокурора про стягнення 747 133 грн 62 коп. безпідставно збережених коштів пайової участі належить відмовити у зв`язку з їх необгрунтованістю.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (п. 1 ст. 612 ЦК України).

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до правової позиції Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду викладеної у постанові від 04.05.2022 у справі №925/683/21, у разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема, щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, нараховуються 3 % річних від простроченої суми відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України, оскільки відповідач як замовник будівельних робіт на об`єкті будівництва без достатньої правової підстави за рахунок позивача зберіг у себе кошти, тобто відповідачем порушено позадоговірне грошове зобов`язання, що виникло на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України.

За прострочення відповідачем грошового зобов`язання, прокурор нарахував відповідачу за період з 04.06.2024 по 31.12.2024 на суму 2 988 534 грн 48 коп. - 291 913 грн 13 коп. інфляційних втрат та 51 686 грн 95 коп. 53 коп. 3% річних.

Суд провів перерахунок 3% річних та інфляційних втрат на суму 2 241 400 грн 86 коп. безпідставно збережених коштів, не виходячи при цьому за межі визначеного прокурором періоду, відповідно до якого розмір 3% річних становить 38 765 грн 21 коп., а розмір інфляційних втрат - 218 934 грн 86 коп.

Відтак, з відповідача на користь позивача у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання належить стягнути 38 765 грн 21 коп. 3% річних та 218 934 грн 86 коп. інфляційних втрат.

Враховуючи вищевикладене, позов належить до задоволення частково.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених вимог.

Керуючись статтями 73-79, 86, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінкомтехбуд" (вул. Шевченка, 62, кв. 2, м. Івано-Франківськ, 76018, ) на користь Ковельської міської ради (45008, вул. Незалежності,73, м. Ковель, Волинська область, ) 2 499 100 (два мільйони чотириста дев`яносто дев`ять тисяч сто) грн 93 коп., з яких: 2 241 400 (два мільйони двісті сорок одну тисячу чотириста) грн 86 коп. безпідставно збережених коштів пайової участі у розвиток населеного пункту, 218 934 (двісті вісімнадцять тисяч дев`ятсот тридцять чотири) грн 86 коп. інфляційних втрат та 38 765 (тридцять вісім тисяч сімсот шістдесят п`ять) грн 21 коп. 3% річних.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінкомтехбуд" (вул. Шевченка, 62, кв. 2, м. Івано-Франківськ, 76018, ) на користь Волинської обласної прокуратури (43000, вул. Винниченка, 15, м. Луцьк, Волинська область, ) 29 989 (двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят дев`ять) грн 21 коп. судового збору.

В решті позову відмовити.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 05.12.2025.

Суддя О.В. Рочняк