ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2025м. ДніпроСправа № 904/5649/25

Господарський суд Дніпропетровської області

у складі судді Дупляка С.А.,

без повідомлення (виклику) учасників справи,

дослідивши у спрощеному позовному провадженні матеріали справи №904/5649/25

за позовом Військової частини НОМЕР_1

до Фізичної особи-підприємця Тарасової Оксани Миколаївни

про стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в:

1. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Військова частина НОМЕР_1 (далі - позивач) звернулася до господарського суду з позовною заявою від 05.10.2025 за вих. №б/н до Фізичної особи-підприємця Тарасової Оксани Миколаївни (далі - відповідач) про стягнення 81.067,00 грн, з яких: 11.137,00 грн пені, 51.800,00 грн штрафних санкцій у розмірі 20% вартості неякісних (некомплектних) товарів, 18.130,00 грн штрафних санкцій за прострочення понад 30 днів у розмірі 7% вказаної вартості.

Судові витрати позивач просить суд стягнути з відповідача.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №904/5649/25 визначено суддю ДУПЛЯКА Степана Анатолійовича, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.10.2025.

Ухвалою від 10.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання та без виклику учасників справи за наявними у ній матеріалами (в порядку письмового провадження).

Через підсистему "Електронний суд" 17.11.2025 від відповідача надійшла заява про залишення позову без задоволення та зменшення розміру пені та штрафних санкцій.

Через підсистему "Електронний суд" 21.11.2025 від позивача надійшли заперечення (відповідь на відзив).

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийняв рішення у справі.

З урахуванням режиму воєнного стану та можливості повітряної тривоги в місті Дніпрі у Господарському суді Дніпропетровської області встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи. А тому справу розглянуто у розумні строки, ураховуючи вищевказані обставини та факти.

Стислий виклад позиції позивача

Позовні вимоги мотивовані тим, що наявними у справі письмовими доказами є доведеним факт того, що постачальник порушив зобов`язання щодо строків поставки та якості товару, не усунув недоліки і не виконав вимоги претензій, а тому з нього підлягає стягненню 11.137,00 грн пені, 51.800,00 грн штрафних санкцій у розмірі 20% вартості неякісних (некомплектних) товарів, 18.130,00 грн штрафних санкцій за прострочення понад 30 днів у розмірі 7% вказаної вартості.

Стислий виклад позиції відповідача

Відповідач заперечує проти задоволення позову та зазначає, що позивач безпідставно вимагає стягнути штраф 20% за п.7.3 договору, оскільки відсутні дві необхідні умови: фактична поставка неякісного товару та належно зафіксоване порушення вимог до якості. Поставка не відбулася, оскільки товар не був переданий покупцю, не підписано видаткових накладних, право власності до позивача не перейшло, а отже не може йти мова про неякісну поставку.

Відповідач також зазначає, що покупець, виявивши підстави для неприймання, мав скласти акт про недоліки та направити претензію про заміну товару у відповідності до п.5.13 договору, чого не зробив. Натомість позивачем було складено «акт повернення», який фактично є актом про відмову від приймання. Лабораторні дослідження не проводилися, тому факт неналежної якості не підтверджено передбаченим договором способом.

Крім того, відповідач зазначає, що передання товару військовій частині сталося через помилку перевізника, який пред`явив до приймання товар, що належав не відповідачу, а ФОП Семенюк Л.І., оскільки перевізнику не було передано видаткової накладної для приймання відповідачем. Через це поставка відповідачем покупцю була неможливою.

Відповідач вважає, що позивач безпідставно нарахував пеню за період з 29.05.2025 по 10.07.2025, оскільки не направив претензії щодо заміни товару, а лише вимогу про штраф, а тому строк на заміну товару не настав. Доказів отримання відповідачем будь-яких листів чи претензій немає, скріншоти не дозволяють встановити ані адреси, ані зміст відправлень і не можуть бути допустимими доказами.

Договір містить два альтернативні строки поставки (5 днів від заявки або до 25.12.2025), а тому прострочення можливе лише з 26.12.2025. Договір був розірваний відповідачем 22.06.2025 на підставі п. 6.4.3 через невиконання замовником обов`язку направляти щотижневі заявки, а тому нарахування пені після розірвання є незаконним.

Штраф за прострочення понад 30 днів також є безпідставним, оскільки до дати розірвання 30 днів не минуло.

Якщо суд визнає вимоги частково обґрунтованими, на думку відповідача, штрафні санкції підлягають зменшенню за ст.551 ЦК та ст.233 ГК України, оскільки позивач не довів збитків, відповідач діяв добросовісно, став жертвою шахрайських дій свого постачальника та не мав можливості замінити товар через втрату обігових коштів.

Відтак, на думку відповідача, оскільки позивач не зазнав жодних втрат і не довів протилежного, а пеня та штраф не можуть використовуватися як джерело прибутку, позов слід відхилити повністю, а у разі часткового задоволення, зменшити санкції до 5.000,00 грн.

Стислий виклад позиції позивача у відповіді на відзив

Позивач вважає, що твердження відповідача про те, що поставка не відбулася, є помилковим. Відповідно до п. 5.9.5 договору замовник не приймає товар у разі порушення вимог щодо якості, маркування та пакування. Саме на цій підставі товар був повернутий. Акт повернення підтверджує невідповідність товару та не звільняє постачальника від відповідальності. Наявні фотофіксація та опис підтверджують неналежний стан товару: мокра гниль, пліснява, механічні пошкодження, що прямо порушує ДСТУ 7035:2009.

Посилання відповідача на відсутність експертного висновку необґрунтоване, оскільки за п. 5.17 договору незалежна експертиза проводиться лише у разі виникнення сумнівів, яких відповідач не заявляв. Фактичний стан товару свідчить про його неякісність без потреби додаткових експертиз.

Аргумент щодо «помилки водія» є безпідставним. Водій діяв за довіреністю, виданою постачальником, мав повноваження на передачу товару військовій частині та представляв інтереси саме ФОП Тарасової О.М., а не іншої особи.

Позиція відповідача щодо нібито неправильного обчислення строку прострочення є хибною. Пеня нараховується з наступного дня після поставки неякісного товару, оскільки постачальник не виконав зобов`язання належним чином.

Позивач направляв лист щодо усунення недоліків та заміни товару у строки, визначені п.п. 5.13, 5.14 договору. Лише після спливу цих строків була направлена претензія про стягнення штрафних санкцій. Щодо тверджень про відсутність доказів надсилання, то п. 13.2 договору передбачено можливість направлення документів електронною поштою на визначені адреси, які позивач надав.

Щодо тлумачення відповідачем пункту 5.1 договору як альтернативного строку поставки є помилковим, 5 денний строк є конкретним для кожної заявки, тоді як 25 грудня 2025 року є граничним терміном дії зобов`язань. Прострочення виникає після спливу основного строку 5 днів з моменту отримання заявки.

Посилання відповідача на нібито розірвання договору з його ініціативи також не відповідає дійсності. Постачальник не виконав свої зобов`язання, не надав відповіді на претензії та не здійснив поставку належної якості, що й стало підставою припинення договору.

Доводи про відсутність збитків є безпідставними, оскільки договором передбачена відповідальність у вигляді пені та штрафів за сам факт порушення зобов`язання. Крім того, неналежна поставка порушила систему харчування військової частини, що негативно вплинуло на виконання бойових завдань.

З огляду на викладене, доводи відповідача є необґрунтованими, а позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

2. ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

Предметом доказування у справі, відповідно до ч. 2 ст. 76 ГПК України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У даному випадку до предмета доказування входять обставини: укладення договору; поставки товару (якісного/неякісного); настання строку оплати товару; наявності / відсутності повної / часткової оплати товару; наявності / відсутності заборгованості; правомірності нарахування штрафних санкцій.

Суд встановив, що 12.05.2025 між Військовою частиною НОМЕР_1 (далі - замовник, позивач) та Фізичною особою-підприємця Тарасової Оксани Миколаївни (далі - постачальник, відповідач) був укладений договір купівлі-продажу № 251-25 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору постачальник зобов`язується передати у власність замовнику морква свіжа ДСТУ 7035:2009 (ДК 021:20-9 "Овочі, фрукти та горіхи") (далі - товар) у кількості, в асортименті і за цінами згідно із специфікацією (додаток № 1), яка додається до договору і є його невід`ємною частиною, а замовник - зобов`язується прийняти та оплатити такі товари на умовах цього договору.

Постачальник повинен передати у власність замовнику товари, передбачені цим договором, якість яких відповідає технічним вимогам (додаток №2) та підтверджується відповідними товаросупровідними документами на кожну партію товару (експертний висновок та/або протокол дослідження (випробування); декларація виробника тощо). Постачальник гарантує якість товару, яка повинна відповідати найвищому рівню технологій і стандартів, існуючих в Україні (п.2.1 договору).

Транспортні засоби, що використовуються для перевезення даного виду товару, що закуповується за цим договором, повинні відповідати вимогам чинного законодавства України, а в осіб, які приймають участь в обігу товару (водії, експедитори тощо) - наявні оригінали особистих медичних книжок, оформлених належним чином (п. 2.2. договору).

Марнування та пакування товару повинні відповідати вимогам чинного законодавства України, а постачальник вживає усіх необхідних заходів, що забезпечують повне його збереження при транспортуванні та вантажно-розвантажувальних роботах (п. 2.3 договору).

При прийманні товару за кількістю і якістю та протягом терміну придатності товару, що закуповується за цим договором, Сторони керуються Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за кількістю, затвердженою постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 р. №П-6, Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, затвердженою постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 р. №П-7, та іншими нормативними документами чинними на території України (п. 2.4 договору).

Відповідно до п. 3.1 договору ціни на товар зазначаються в специфікації (додаток №1) з урахуванням тари, упаковки, транспортних та інших витрат.

Загальна сума договору становить: 259.000,00 грн (двісті п`ятдесят дев`ять тисяч гривень 00 копійок) без ПДВ (п. 3.2 договору).

Відповідно до п. 4.2. договору розрахунок за товар здійснюється лише після його фактичного отримання замовником на підставі належним чином оформлених видаткових накладних постачальника впродовж 30 (тридцяти) банківських днів з моменту отримання товару та відповідних документів, що є підставою для оплати. Підставою для проведення оплати вважається накладна постачальника.

Відповідно до п. 5.1. договору поставка товару за цим договором здійснюється відповідно до заявки протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту її надсилання постачальнику та згідно орієнтовного графіку постачання (додаток 3) замовника. Заявка надсилається щотижня шляхом надіслання електронного листа з електронної адреси замовника на електронну адресу постачальника . Доказом отримання заявки вважати лист-підтвердження про отримання заявки від постачальника протягом однієї робочої доби. У разі відсутності такого листа у зазначений строк, заявка замовника вважається прийнятою постачальником у повному обсязі та підлягає виконанню. Доказом, що свідчить про отримання постачальником заявки замовника вважати підтвердження про направлення заявки від адміністратора поштового домену - @dpsu.gov.ua. Строк поставки товару до 25 грудня 2025 року.

Відповідно до п. 5.2. договору Місце поставки (передачі) товарів; поставка товару здійснюється транспортом постачальника. Поставка та передача товарів замовнику здійснюється на умовах ООР (відповідно до Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів Інкотермс у редакції 2010 року) за адресою: Черкаська область, Черкаський район, село Хутори, вул. Шевченка 1.

До кожної партії товару, що постачається, постачальник обов`язково надає замовнику видаткові накладні (не менше двох примірників замовнику), рахунки-фактури (один примірник замовнику), завірені уповноваженою особою (особами) постачальника, а також надає декларацію виробника, документи що підтверджують якість товару відповідно до п. 2.1 розділу II цього договору (п. 5.3. договору).

Замовник не здійснює приймання-передавання товару у разі, якщо постачальник не надав відповідні підтверджуючі (кількість та якість товару) документи (п. 5.4. договору).

Присутність представника постачальника під час приймання товару замовником є обов`язковою. Представник постачальника повинен мати підтверджуючий документ (доручення), який уповноважує його на участь в прийманні товару (п. 5.5. договору).

Відвантаження товару за цим договором проводиться постачальником у тарі та упаковці з відповідним маркуванням. Тара і упаковка товару під час перевезення і зберігання має гарантувати її цілісність і схоронність (п. 5.6. договору).

Датою прийняття та передачі у власність товару слід вважати дату вказану замовником та представником постачальника при отриманні товару у видатковій накладній (п. 5.7. договору).

Відповідно до п. 5.9. договору замовник не здійснює приймання товару, у разі:

5.9.1. якщо постачальник не надав товаросупровідні документи, у т.ч. що підтверджують безпечність;

5.9.2. якщо у товаросупровідних документах окремі показники якості відсутні або документи оформлені з порушеннями (виправлення, відсутність дат, підписів, тощо);

5.9.3. товар надійшов із закінченим граничним (мінімальним) терміном споживання (придатності) або залишковий строк (термін) придатності менший від зазначеного у технічних вимогах (додаток 2);

5.9.4. постачання здійснено транспортом, що не відповідає санітарно-гігієнічним вимогам та з порушенням температурного режиму для даного виду товару;

5.9.5. порушено умови договору щодо якості товару, його маркування та пакування.

Відповідно до п. 5.10. договору повернення товару постачальнику здійснюється у випадках:

5.10.1. виявлення неналежної якості товару та прихованих недоліків, що неможливо було виявити під час приймання товару, протягом терміну придатності товару;

5.10.2. виявлення неналежної якості товару за результатами проведеного лабораторного дослідження відібраних зразків товару, який знаходиться на тимчасовому зберіганні.

Повернення товару або його фізична заміна здійснюються за рахунок та транспортом постачальника (п. 5.11 договору).

Відповідно до п. 5.12. договору повернення товару оформлюється актом із залученням представника постачальника.

Відповідно до п. 5.13 договору у випадку, якщо в ході приймання товару буде встановлено порушення якості товару або нестача будь-якої його кількості, замовник спільно з представником постачальника складає акт і залежно від причин і недоліків пред`являє претензію постачальнику.

Постачальник зобов`язаний у строк не більше 2 робочих днів від дати отримання такої претензії поставити замовнику недопоставлену частину товару або усунути виявлені недоліки (п. 5.14 договору).

Замовник може відкласти приймання товару за кількістю та якістю до моменту надання постачальником документів, які підтверджують кількість та якість товару, що постачається, та/або проведення лабораторних досліджень. В цьому випадку товар може бути прийнято на тимчасове зберігання замовником (5.15 договору).

Кожна партія товару повинна мати супроводжувальні документи, зазначені у п. 2.1., що підтверджують його якість, із зазначенням строку придатності, умов збереження і температурного режиму (5.16 договору).

Відповідно до п. 5.17 договору у разі виникнення сумнівів/суперечки щодо якості поставленого товару проводиться його незалежна експертиза в уповноважених на це установах чи організаціях. Оплата вартості експертизи товару сплачується постачальником.

Усі витрати, пов`язані з проведенням досліджень (випробувань) в уповноважених лабораторіях здійснюються постачальником, який зобов`язується у термін не пізніше 2 (двох) робочих днів з дати отримання результатів надати їх замовнику (п. 5.18 договору).

Відповідно до п. 6.2 підпункту 6.2.1 договору замовник має право достроково розірвати цей договір в односторонньому порядку у разі невиконання зобов`язань постачальником понад десять календарних днів повідомивши про це постачальника у десятиденний термін з подальшим стягненням штрафних санкцій.

Відповідно до п. 6.4 підпункту 6.4.3 договору постачальник має право у разі невиконання зобов`язань замовником, постачальник має право достроково розірвати цей договір, повідомивши про це замовника у строк 10 календарних днів.

Відповідно до п. 7.1. договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законами та цим договором.

Відповідно до п. 7.2 договору за порушення постачальником строків виконання зобов`язання з нього стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф з постачальника у розмірі 7 % вказаної вартості.

Відповідно до п. 7.3. договору за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів з постачальника стягується штраф у розмірі 20 % вартості неякісних (некомплектних) товарів.

Договір набирає чинності з дня його підписання сторонами. Дата закінчення строку дії цього договору 31 грудня 2025 року, а в частині невиконання зобов`язань за цим договором - до повного виконання договору сторонами (п. 11.2 договору). Закінчення строку дії не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору (п. 11.3 договору).

Відповідно до специфікації, яка є додатком №1 до договору купівлі-продажу 12.05.2025 №251- 25, постачальник зобов`язаний поставити товар (морква свіжа, першого товарного сорту, ДСТУ 7035) в загальній кількості 7.000,00 кілограм з ціною за одиницю 37,00 грн на загальну суму: 259.000,00 грн.

Відповідно до додатку №2 до договору купівлі-продажу 12.05.2025 №251-25 сторони погодили технічні вимоги до моркви свіжої ДСТУ 7035:2009.

Відповідно до додатку №2 до договору купівлі-продажу 12.05.2025 №251-25 сторони погодили орієнтовний графік постачання моркви свіжої ДСТУ 7035:2009 на травень місяць.

20.05.2025 позивач електронною поштою направив відповідачу лист про замовлення продукції від 20.05.2025 №06.1/9291-25-Вих.

24.05.2025 відповідачем було здійснено поставку товару за вищезазначеною заявкою, згідно договору.

Проте під час приймання-передавання товару було встановлено факт його неналежної якості та безпечності, про що було складено комісійний акт повернення, що передбачено п. 5.12., п.5.13. розділу V. «Термін і поставка товарів» договору, копію якого надано представнику постачальника згідно довіреності № 235 від 23 травня 2025 року - Криворучку Анатолію Олександровичу з додатками до нього (а саме: копія договору №251-25 від 12.05.2025 на 12 аркушах та 12 сторінках; копія видаткової накладної від 23.05.2025 №РН-0000017 на 1 аркуші та 1 сторінці; копія рахунку-фактури від 23.05.2025 №СФ-0000017 на 1 аркуші та 1 сторінці; копія товарно-транспортної накладної від 23.05.2025 №ТТН17 на 1 аркуші та 1 сторінці; копія довіреності від 23.05.2025 №235 на 1 аркуші та 1 сторінці; копія протоколу випробувань від 25.04.2025 №1019 ПР на 5 аркушах та 5 сторінках; копія акту на проведення дезінфекційних робіт від 01.05.2025 на 1 аркуші та 1 сторінці; копія якісного посвідчення від 30.04.2025 №315 на 1 аркуші та 1 сторінці; фотоматеріали поставленої продукції на 12 аркушах та 12 сторінках).

Постачальник зобов`язаний у строк не більше 2 робочих днів від дати отримання такої претензії поставити замовнику недопоставлену частину товару або усунути виявлені недоліки (п. 5.14 договору).

24.05.2025 позивач направив відповідачу лист (який за своїм змістом є претензією), у якому зазначив, що 24.05.2025 відповідачем здійснено постачання моркви у кількості 7000 кг неналежної якості та просив усунути недоліки та здійснити поставку моркви свіжої ДСТУ 7035:2009 у кількості 7000 кг не пізніше 28 травня 2025 року.

29.05.2025 позивач направив відповідачу претензію за №06.1/9867-25-Вих «Про порушення умов договору від 12.05.2025 №251-25 та стягнення штрафних санкцій».

07.07.2025 від відповідача надійшов лист, яким повідомлено позивача про те, що на даний час на ринку продуктів харчування наявні залишки моркви свіжої врожаю 2024 року, які мають вкрай погані якісні характеристики (ознаки гниття, зів`ялі плоди) та які не відповідають вимогам вказаного договору щодо якості. Разом з тим, на ринку продуктів харчування вже з`явилася морква свіжа врожаю 2025 року, яка значно краща за якісними характеристиками, проте має вищу ціну. Таким чином, для ФОП Тарасової Оксани Миколаївни істотно змінилися обставини при виконанні договору №251-25 від 12 травня 2025 року, у зв`язку з чим необхідно врегулювати питання щодо подальшого постачання товару за вищою ціною, або розірвання договору. У зв`язку з вищевикладеним відповідач просив повідомити, чи має Військова частина НОМЕР_1 можливість та намір укласти додаткову угоду про збільшення вартості товару у разі документального підтвердження коливання ціни на моркву врожаю 2024 року та врожаю 2025 року, а також про поставку моркви свіжої врожаю 2025 року. У разі відсутності можливості або наміру укласти додаткову угоду відповідач просив розірвати договір №251-25 від 12 травня 2025 року за угодою сторін.

12.06.2025 від відповідача надійшов лист, яким повідомлено позивача про те, що пунктом 5.1 вказаного договору визначено, що замовник надсилає щотижня заявку на постачання товару. Вказаного порядку виконання договору замовник не дотримався, чим порушим п. 5.1 договору. Пунктом 6.4.3 передбачено право постачальника розірвати договір односторонньому порядку у разі невиконання зобов`язань замовником. У зв`язку з вищевикладеним відповідач повідомив про розірвання договору №251-25 від 12 травня 2025 року в односторонньому порядку з 22.06.2025.

12.06.2025 позивач направив відповідачу претензію за №06.1.2/11098-25-Вих «Про порушення умов договору від 12.05.2025 №251-25 та стягнення штрафних санкцій».

12.06.2025 позивач направив відповідачу лист за №06.1.2/11107-25-Вих «Про розірвання договору», яким повідомив, шо на виконання укладеного договору від 12 травня 2025 року №251-25 та відповідно до вимоги листа НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону від 24 травня 2025 року №06.1/9557-25-Вих «Про замовлення продукції» (додаток 1) відповідачем не здійснюється постачання товару. Станом на 12 червня 2025 року відповідачем не надано відповідь на Лист «Претензію про порушення умов договору від 12 травня 2025 року №251-25 та стягнення штрафних санкцій» від 29 травня 2025 року №06.1.2/9867-25-Вих (додаток 2) Враховуючи вищезазначене, позивач повідомив, що договір буде розірвано відповідно підпункту 6.2.1. пункту 6.2 у разі не виконання відповідачем своїх зобов`язань, визначених у пункті 1.1 та пункті 2.1. договору, понад 10 (десять) календарних днів. Про факт припинення дії договору позивач проінформує додатково.

15.08.2025 позивач направив відповідачу претензію за №06.1.2/15839-25-Вих «Про порушення умов договору від 12.05.2025 №251-25 та стягнення штрафних санкцій».

Оскільки умови договору відповідачем не були виконані, позивач нарахував відповідачу штрафні санкції, а саме 11.137,00 грн пені, 51.800,00 грн штрафних санкцій у розмірі 20% вартості неякісних (некомплектних) товарів, 18.130,00 грн штрафних санкцій за прострочення понад 30 днів у розмірі 7% вказаної вартості.

Наведені вище обставини і зумовили звернення позивача з позовом до суду.

3. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Предметом позову позивач визначив стягнення 11.137,00 грн пені, 51.800,00 грн штрафних санкцій у розмірі 20% вартості неякісних (некомплектних) товарів, 18.130,00 грн штрафних санкцій за прострочення понад 30 днів у розмірі 7% вказаної вартості.

Згідно з нормами ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. ст. 625, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України, ч. 1 ст. 173 ГК України (який був чинним станом на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ст. 638 ЦК України, яка кореспондується зі ст. 180 ГК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

В ч. 3 ст. 180 ГК України визначено, що при укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Оцінивши зміст договору, господарський суд встановив, що сторонами погоджено його істотні умови.

Договір підписано уповноваженими особами та скріплено печаткою відповідача.

Договір у встановленому порядку не оспорено; не розірвано; не визнано недійсним.

Таким чином укладений між сторонами договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (частина 1 статті 265 ГК України).

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Згідно з ч. 6 ст. 265 ГК України та ч. 2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відносини, що виникли між сторонами по справі на підставі договору поставки, є господарськими зобов`язаннями і згідно з приписами ст. 193 ГК України, ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 656 ЦК України визначено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Статтею 662 ЦК України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу (ст. 663 ЦК України).

Відповідно до п. 5.2. договору місце поставки (передачі) товарів; поставка товару здійснюється транспортом постачальника. Поставка та передача товарів замовнику здійснюється на умовах ООР (відповідно до Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів Інкотермс у редакції 2010 року) за адресою: Черкаська область, Черкаський район, село Хутори, вул. Шевченка 1.

20.05.2025 позивач електронною поштою направив відповідачу лист про замовлення продукції від 20.05.2025 №06.1/9291-25-Вих.

24.05.2025 відповідачем було здійснено поставку товару за вищезазначеною заявкою, згідно договору.

Проте під час приймання-передавання товару було встановлено факт його неналежної якості та безпечності, про що було складено комісійний акт повернення, що передбачено п. 5.12., п.5.13. розділу V. «Термін і поставка товарів» договору, копію якого надано представнику постачальника згідно довіреності № 235 від 23 травня 2025 року - Криворучку Анатолію Олександровичу з додатками до нього (а саме: копія договору №251-25 від 12.05.2025 на 12 аркушах та 12 сторінках; копія видаткової накладної від 23.05.2025 №РН-0000017 на 1 аркуші та 1 сторінці; копія рахунку-фактури від 23.05.2025 №СФ-0000017 на 1 аркуші та 1 сторінці; копія товарно-транспортної накладної від 23.05.2025 №ТТН17 на 1 аркуші та 1 сторінці; копія довіреності від 23.05.2025 №235 на 1 аркуші та 1 сторінці; копія протоколу випробувань від 25.04.2025 №1019 ПР на 5 аркушах та 5 сторінках; копія акту на проведення дезінфекційних робіт від 01.05.2025 на 1 аркуші та 1 сторінці; копія якісного посвідчення від 30.04.2025 №315 на 1 аркуші та 1 сторінці; фотоматеріали поставленої продукції на 12 аркушах та 12 сторінках).

Постачальник зобов`язаний у строк не більше 2 робочих днів від дати отримання акої претензії поставити замовнику недопоставлену частину товару або усунути виявлені недоліки (п. 5.14 договору).

24.05.2025 позивач електронною поштою направив відповідачу лист (який за своїм змістом є претензією), у якому зазначив, що 24.05.2025 відповідачем здійснено постачання моркви у кількості 7000 кг неналежної якості та просив усунути недоліки та здійснити поставку моркви свіжої ДСТУ 7035:2009 у кількості 7000 кг не пізніше 28 травня 2025 року.

Однак, відповідач товар не замінив.

Відповідач зауважує про те, що з наявних в матеріалах справи знімків екрану комп`ютера неможливо встановити електронні адреси відправника та отримувача, а також зміст відправлення від 24.05.2025, а тому відповідач стверджує про недостовірність наведених документів та знімків екрану та про недопустимість їх як доказів.

З цього приводу суд встановив, що відповідно до п. 5.1. договору поставка товару за цим договором здійснюється відповідно до заявки протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту її надсилання постачальнику та згідно орієнтовного графіку постачання (додаток 3) замовника. Заявка надсилається щотижня шляхом надіслання електронного листа з електронної адреси замовника на електронну адресу постачальника . Доказом отримання заявки вважати лист-підтвердження про отримання заявки від постачальника протягом однієї робочої доби. У разі відсутності такого листа у зазначений строк, заявка замовника вважається прийнятою постачальником у повному обсязі та підлягає виконанню. Доказом, що свідчить про отримання постачальником заявки замовника вважати підтвердження про направлення заявки від адміністратора поштового домену - @dpsu.gov.ua. Строк поставки товару до 25 грудня 2025 року.

Пунктом 13.2 договору визначено, що усе листування, пересилання документів, повідомлень, заяв і претензій, пов`язаних з виконанням цього договору, або що випливають із нього, направляються сторонами безпосередньо на адреси, зазначені в цьому договорі шляхом направлення поштових відправлень Укрпоштою (цінними або рекомендованими поштовими відправленнями), або шляхом направлення повідомлень електронною поштою використанням наступних електронних адрес сторін: електронна адреса замовника: ; електронна адреса постачальника .

Відповідні знімки екрана наявні у матеріалах справи (арк.73-77, том 1).

Зокрема у матеріалах справи наявний знімок екрана (а.с. 73, том 1), з якою чітко вбачається, що 24.05.2025 позивач електронною поштою направив відповідачу лист (який за своїм змістом є претензією), у якому зазначив, що 24.05.2025 відповідачем здійснено постачання моркви у кількості 7000 кг неналежної якості та просив усунути недоліки та здійснити поставку моркви свіжої ДСТУ 7035:2009 у кількості 7000 кг не пізніше 28 травня 2025 року.

Вказаний знімок екрана містить повний текст листа (претензії) від 24.05.2025, у якому вказано, що він адресований саме відповідачу, а також містить дату направлення (та, відповідно, отримання) електронного листа (24.05.2025).

Водночас, суд відхиляє посилання відповідача на те, що зі знімку екрана комп`ютера неможливо встановити електронні адреси відправника та отримувача, оскільки з урахуванням принципу вірогідності доказів (ст. 79 ГПК України) та встановлених вище обставин справи суд доходить висновку, що така переписка велася саме між позивачем та відповідачем.

Крім того лист про замовлення продукції від 20.05.2025 №06.1/9291-25-Вих (зі строком поставки не пізніше 27.05.2025) позивачем (як і інші листи, в тому числі оспорювані відповідачем) також направлялись відповідачу електронною поштою.

При цьому за заявкою від 20.05.2025 відповідач поставив товар 24.05.2025, що вказує на його обізнаність, а отже, отримання заявки від 20.05.2025 (знімок екрана /а.с. 74, том 1/ щодо якого відповідач також стверджує, що з такого знімка неможливо встановити електронні адреси відправника та отримувача).

Однак, за встановлених вище обставин справи суд дійшов висновку, що така переписка велася саме між позивачем та відповідачем.

Як встановлено судом вище, позивачем після постачання 24.05.2025 моркви свіжої ДСТУ 7035:2009 у кількості 7000 кілограм, яка була неналежної якості, 24.05.2025 було направлено лист до ФОП Тарасової Оксани Миколаївни, в якому на виконання пп. 5.13 та пп. 5.14 пункту 5 договору від 12.05.2025 No251-25 було зазначено, що постачальник зобов`язаний у строк не більше 2 робочих днів поставити замовнику товар, а саме моркви свіжої 7000 кілограм не пізніше 28.05.2025.

Постачальник зобов`язаний у строк не більше 2 робочих днів від дати отримання такої претензії поставити замовнику недопоставлену частину товару або усунути виявлені недоліки (п. 5.14 договору).

Відтак, граничним строком поставки товару, у який відповідач мав поставити товар (відповідно до заявки (претензії) позивача від 24.05.2025), є 28.05.2025.

Однак, відповідач товар не поставив (не замінив).

12.06.2025 відповідач повідомив позивача листом про те, що пунктом 5.1 договору визначено, що замовник надсилає щотижня заявку на постачання товару. Вказаного порядку виконання договору замовник не дотримався, чим порушим п. 5.1 договору. Пунктом 6.4.3 передбачено право постачальника розірвати договір односторонньому порядку у разі невиконання зобов`язань замовником. У зв`язку з вищевикладеним відповідач повідомив про розірвання договору №251-25 від 12 травня 2025 року в односторонньому порядку з 22.06.2025.

Водночас, наявність наведених підстав для розірвання договору з боку відповідача спростовується вище встановленими обставинами справи.

Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

За визначенням ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 7.2 договору за порушення постачальником строків виконання зобов`язання з нього стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф з постачальника у розмірі 7 % вказаної вартості.

Як встановлено судом вище, поставка товару за заявкою покупця від 20.05.2025 мала бути здійснена у строк до 28.05.2025.

Позивач нарахував до стягнення з відповідача пеню за загальний період з 29.05.2025 по 10.07.2025 на загальну суму 11.137,00 грн.

Господарський суд перевірив розрахунок пені та визнав його арифметично та методологічно правильним, а вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у розмірі 11.137,00 грн.

Також, за прострочення понад 30 днів позивач нарахував до стягнення з відповідача штраф у розмірі 7 % у розмірі 18.130,00 грн.

Господарський суд перевірив розрахунок 7% штрафу та визнав його арифметично та методологічно правильним, а вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у розмірі 18.130,00 грн.

Відповідно до п. 7.3. договору за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів з постачальника стягується штраф у розмірі 20 % вартості неякісних (некомплектних) товарів.

Позивач нарахував до стягнення з відповідача штраф у розмірі 20 % у розмірі 51.800,00 грн.

Господарський суд перевірив розрахунок 20% штрафу та визнав його арифметично та методологічно правильним, а вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у розмірі 51.800,00 грн.

Оцінка аргументів учасників справи

Відповідач зауважує, що позивачем нараховано пеню за період з 29.05.2025 по 10.07.2025 (за 43 календарні дні). Датою відліку строку позивач вважає дату претензії про сплату штрафних санкцій. Проте, такий підхід до обліку періоду прострочення є невірним, оскільки з моменту отримання претензії щодо заміни товару постачальник мав 2 робочих дні на заміну неякісного товару. Позивач не направляв на адресу відповідача претензію щодо заміни товару. В матеріалах справи наявна лише претензія щодо сплати штрафу. З наведеного слідує, що позивача цікавив лише штраф, а не заміна товару. Відповідно, для відповідача не настав строк заміни товару.

Водночас суд встановив, що 24.05.2025 позивач електронною поштою направив відповідачу лист (який за своїм змістом є претензією), у якому зазначив, що 24.05.2025 відповідачем здійснено постачання моркви у кількості 7000 кг неналежної якості та просив усунути недоліки та здійснити поставку моркви свіжої ДСТУ 7035:2009 у кількості 7000 кг не пізніше 28 травня 2025 року.

Однак, відповідач товар не замінив.

А тому 29.05.2025 позивач направив відповідачу претензію за №06.1/9867-25-Вих «Про порушення умов договору від 12.05.2025 №251-25 та стягнення штрафних санкцій», у якій, зокрема, зазначив, що відповідно до п. 5.14 договору постачальник зобов`язаний у строк не більше 2 робочих днів від дати отримання такої претензії поставити замовнику недопоставлену частину товару або усунути виявлені недоліки.

Відповідач просить врахувати, що договір містить пункт, який встановлює два альтернативні строки поставки. А саме: пунктом 5.1 договору визначено, що постачання товару здійснюється протягом 5 днів з моменту її надсилання постачальнику. Також цим же пунктом встановлено, що поставка має бути здійсненою до 25 грудня 2025 року. Відтак, на думку відповідача, прострочення постачання товару можливе тільки з 26 грудня 2025 року.

Суд відхиляє дання заперечення, оскільки, як встановлено вище, згідно з п. 5.1 договору встановлено поставка товару за цим договором здійснюється відповідно до заявки протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту її надсилання постачальнику. Зазначення у п. 5.1. договору того, що строк поставки товару встановлено до 25 грудня 2025 року, є граничним строк поставки, тобто загальним обмеженням строку дії договору, а не альтернативним строком для кожної окремої поставки.

Крім того, відповідач, заперечуючи проти позивних вимог, зазначає про те, що: відповідно до п. 5.7 договору датою прийняття та передачі у власність товару, необхідно вважати дату вказану замовником та представником постачальника при отриманні товару у видатковій накладній; постачальник товар не передав, покупець товар не приймав, тобто до покупця не перейшло право власності на товар, відповідно поставка товару не відбулася, а тому відсутній факт поставки неякісного товару та підстави для застосування штрафних санкцій відповідно до 7.3 договору.

Разом з тим, суд встановив, що відповідно до п.п. 5.9.5 договору замовник не здійснює приймання товару, у разі порушення умови договору щодо якості товару, його маркування та пакування.

Відповідно до п. 5.12. договору повернення товару оформлюється актом із залученням представника постачальника.

Як зазначалось вище 24.05.2025, відповідачем було здійснено поставку товару за вищезазначеною заявкою згідно договору, проте під час приймання-передавання товару було встановлено факт його неналежної якості та безпечності, про що було складено комісійний акт повернення, що передбачено п. 5.12., п.5.13. розділу V. «Термін і поставка товарів» договору, копію якого надано представнику постачальника згідно довіреності № 235 від 23 травня 2025 року, а саме Криворучку Анатолію Олександровичу.

Щодо акту відповідач зазначає, що "Акт повернення товару " фактично є "Актом про виявлені недоліки", а дії покупця - відмовою від приймання товару.

Однак, відповідно до п. 5.13 договору у випадку, якщо в ході приймання товару буде встановлено порушення якості товару або нестача будь-якої його кількості, замовник спільно з представником постачальника складає акт і залежно від причин і недоліків пред`являє претензію постачальнику.

Відтак акт складений позивачем зафіксував факт неякісного товару.

В свою чергу, на думку відповідача, відсутність факту поставки та відсутність висновку лабораторії щодо невідповідності якості товару умовам договору є двома самостійними підставами для відмови у позові в частині стягнення штрафу за пунктом 7.3 договору.

Водночас, пунктом 5.17 договору передбачено, що у разі виникнення сумнівів/суперечки щодо якості поставленого товару проводиться його незалежна експертиза в уповноважених на це установах чи організаціях. Оплата вартості експертизи товару сплачується постачальником.

В матеріалах справи наявні докази поставки неякісного товару, про що було складено акт №2 про повернення моркви свіжої від 24.05.2025, який було надано представнику постачальника згідно довіреності № 235 від 23 травня 2025 року, а саме Криворучку Анатолію Олександровичу з додатками до нього, а саме копія договору №251-25 від 12.05.2025 на 12 аркушах та 12 сторінках; копія видаткової накладної від 23.05.2025 №РН- 000017 на 1 аркуші та 1 сторінці; копія рахунку-фактури від 23.05.2025 №СФ-0000017 на 1 аркуші та 1 сторінці; копія товарно-транспортної накладної від 23.05.2025 №ТТН17 на 1 аркуші та 1 сторінці; копія довіреності від 23.05.2025 №235 на 1 аркуші та 1 сторінці; копія протоколу випробувань від 25.04.2025 №1019 ПР на 5 аркушах та 5 сторінках; копія акту на проведення дезінфекційних робіт від 01.05.2025 на 1 аркуші та 1 сторінці; копія якісного посвідчення від 30.04.2025 №315 на 1 аркуші та 1 сторінці; фотоматеріали поставленої продукції на 12 аркушах та 12 сторінках з яких вбачається неналежний стан товару.

Разом з тим, від відповідача не надходили заперечення, щодо складеного акту, натомість у листі від 06.06.2025 відповідач сам зазначив про те, що «на даний час на ринку продуктів харчування наявні залишки моркви свіжої врожаю 2024 року, які мають вкрай погані якісні характеристики (ознаки гниття, зів`ялі плоди) та які не відповідають вимогам вказаного договору щодо якості».

На думку відповідача, підставою для відмови у позові також є передчасне пред`явлення перевізником товару для приймання військовою частиною в наслідок помилки водія. Перевізник допустився помилки та пред`явив до приймання товар, право власності на який ще не перейшло до ФОП Тарасової Оксани Миколаївни, оскільки з метою здійснення поставки по договору №251-25 від 12.05.2025 відповідачка домовилася попередньо закупити моркву свіжу у ФОП Семенюк Л.І. Відповідно до домовленостей з ФОП Семенюк Л.І. сторони погодили, що приймання товару Тарасовою Оксаною Миколаївною буде здійснюватися шляхом підписання видаткової накладної у місці постачання товару за адресою Черкаська область, Черкаський район, село Хутори, вул. Шевченка 1. Для організації приймання-передачі товару ФОП Семенюк Л.І. мала передати перевізнику ПП "ВІНАВТОЗАПЧАСТИНА" супровідні документи на товар та підписану з її боку видаткову накладну. ФОП Семенюк Л.І. не передала перевізником видаткової накладної для приймання товару, а перевізник залишив це поза увагою та пред`явив військовій частині товар - моркву, яка фактично належала ФОП Семенюк Л.І. Слід зазначити, що відповідно до доручення, яке наявне в матеріалах справи, водій перевізника мав право передавати військовій частині тільки товар, який є власністю ФОП Тарасової Оксани Миколаївни. В даному ж випадку водій пред`явив товар до приймання військовою частиною, який фактично перебував у власності ФОП Семенюк Л.І.

Таким чином, на думку відповідача, поставка на користь військової частини не відбулася та не могла відбутися в наслідок допущеної водієм вищевказаної помилки та пред`явлення до приймання товару, який фактично належав третій особі - ФОП Семенюк Л.І.

З метою підтвердження наведених обставин відповідач заявляв про намір надати до суду додатково нотаріально завірені пояснення представника перевізника та протокол його опитування адвокатом, однак таких документів не подав.

Водночас, суд відзначає, що підтвердження (непідтвердження) таких обставин та подання (неподання) зазначених документів не мають значення для правильного вирішення спору з огляду на таке.

Пунктом 5.5 договору передбачено, що присутність представника постачальника під час приймання товару замовником є обов`язковою. Представник постачальника повинен мати підтверджуючий документ (доручення), який уповноважує його на участь в прийманні товару.

Відповідно до довіреності №235 від 23.05.2025 ФОП Тарасова О.М. уповноважила водія Криворучка Анатолія Олександровича (водійське посвідчення НОМЕР_3 ) на передачу представникам Військової частини НОМЕР_1 (продукції): моркви 7 тонн згідно з договором, укладеним між постачальником ФОП Тарасовою Оксаною Миколаївною та Військовою частиною НОМЕР_1 . Довіреність надана для права: підписувати документи, пов`язані виключно із здійсненням поставки (перевезення) продукції, що належить ФОП Тарасовій Оксані Миколаївні та її передання представникам Військової частини.

Таким чином, у позивача, як у добросовісного набувача, не могло бути сумнівів, що водій Криворучко Анатолій Олександрович діяв в інтересах ФОП Тарасової О.М., а не ФОП Семенюк Л.І., яка не є стороною укладеного між позивачем та відповідачем договору.

При цьому посилання відповідача на неналежне оформлення (неоформлення) купівлі-продажу продукції між відповідачем та її контрагентом ФОП Семенюк Л.І. можуть мати негативні наслідки саме для відповідача як ризики підприємницької діяльності, адже відповідно до Закону України «Про підприємництво» підприємництво - це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.

Отже, у разі здійснення підприємницької діяльності особа має усвідомлювати, що така господарська діяльність здійснюється нею на власний ризик. Юридична особа самостійно розраховує ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших її дій та самостійно приймає рішення про вчинення чи утримання від таких дій. Настання несприятливих наслідків в господарській діяльності юридичної особи є її власним комерційним ризиком, на основі якого і здійснюється підприємництво.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій до 5.000,00 грн, суд зазначає таке.

З приводу заявленого відповідачем клопотання про зменшення розміру нарахованих штрафних санкцій суд встановив таке.

Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання, що унормовано у ч. 1 ст. 550 ЦК України.

Разом з цим, наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення. Неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Таку правову позицію викладено і в Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 №7-рп/2013.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про зменшення пені.

Також при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки суд повинен брати до уваги не лише майновий стан боржника, але й майновий стан стягувача, тобто врахувати інтереси обох сторін.

Реалізуючи свої дискреційні повноваження, передбачені статтею 551 ЦК України щодо права зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій, суди повинні забезпечити баланс інтересів сторін справи з урахуванням встановлених обставин справи та не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав.

Суд звертає увагу на те, що важливим елементом підприємницької діяльності є ризик збитків. Підприємницький ризик - це імовірність виникнення збитків або неодержання доходів порівняно з варіантом, що прогнозується; невизначеність очікуваних доходів.

Суд зазначає, що приймаючи рішення про зменшення неустойки, суд повинен виходити з того, що одним з завдань неустойки є стимулювання належного виконання договірних зобов`язань, при цьому вона має обов`язковий для учасників правовідносин характер.

Слід також враховувати, що сторони, укладаючи договір, погодили усі його істотні умови, в тому числі ціну, штрафні санкції, строк виконання.

Відтак відповідач, прийнявши на себе зобов`язання за договором, погодився із передбаченою ним відповідальністю за прострочення взятих на себе зобов`язань.

Суд зазначає, що оцінюючи баланс інтересів сторін при зменшенні розміру неустойки, суди мають врахувати, що встановлення обставин понесення іншою стороною збитків у разі порушення строку виконання робіт за договором, не є єдиною обов`язковою умовою для висновку про дотримання цього балансу. У правовідносинах, де сторона використовує результати отриманого за договором не з комерційним інтересом, а на виконання покладених на неї повноважень, може бути враховано й вплив прострочення виконання на відносини, що пов`язані з відповідним договором.

В чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Так, матеріалами справи доводиться невиконання зобов`язань відповідачем за договором поставки.

При цьому, суд не вбачає того, що належні до сплати штрафні санкції у даному випадку є надмірно великими.

Навпаки, суд вважає, що невиконання зобов`язання з поставки товару з боку відповідача має негативний характер для позивача та суперечить як домовленостям сторін, так і положенням законодавства щодо належного виконання взятих на себе зобов`язань, Військова частина НОМЕР_1 виконує бойові завдання, тобто невиконання зобов`язань постачальником належним чином може спричинити за собою порушення системи харчування військовослужбовців.

Виходячи з положень ст. ст. 76, 77, 91 ГПК України, суд приходить до висновку, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів перебування відповідача у більш скрутному фінансовому становищі, ніж позивач (зокрема, у зв`язку із веденням у крані воєнного стану).

Зважаючи на те, що відповідач в обґрунтування свого клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій не надав суду належних доказів поважності причин неналежного виконання свого зобов`язання щодо поставки товару, винятковості даного випадку та невідповідності розміру штрафних санкцій наслідкам порушення, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача щодо зменшення розміру неустойки.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Належних доказів на підтвердження своїх доводів відповідач суду не надав.

Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Суд також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Беручи до уваги наведене, всі інші аргументи учасників справи суд з урахуванням п. 5 ч. 4 ст. 238 ГПК України відхиляє як такі, що не стосуються предмета спору, є явно необґрунтованими та неприйнятними з огляду на законодавство та усталену судову практику.

У справі, що розглядається, суд, дійшов висновку, що позовні вимоги із зазначених позивачем підстав підлягають задоволенню.

Судові витрати

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача у розмірі 2.422,40 грн.

Керуючись ст.ст. 73 - 79, 86, 129, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Тарасової Оксани Миколаївни ( АДРЕСА_1 ; код РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код НОМЕР_5 ) 11.137,00 грн (одинадцять тисяч сто тридцять сім грн 00 к.) пені, 51.800,00 грн (п`ятдесят одну тисячу вісімсот грн 00 к.) штрафу у розмірі 20%, 18.130,00 грн (вісімнадцять тисяч сто тридцять грн 00 к.) штрафу у розмірі 7%, 2.422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві грн 40 к.) судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.А. Дупляк