ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2025 р. м. Київ Справа № 911/2809/25

Господарський суд Київської області у складі судді Смірнова О.Г., за участю секретаря судового засідання Дубенко Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №911/2809/25

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Будстроймаркет (08500, Київська обл., Фастівський р-н, м. Фастів, вул. Соборна, буд. 16)

до відповідача: Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області (08162, Київська обл.,Фастівський р-н, селище Чабани, вул. Машинобудівників, буд. 4-А)

про стягнення 2193039,18 грн.

за участю представників:

від позивача: Мельник Р.А.

від відповідача: Малов А.П.

СУТЬ СПОРУ

Товариство з обмеженою відповідальністю Будстроймаркет звернулось до Господарського суду Київської області з позовною заявою за вих. №б/н від 02.09.2025 до Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області про стягнення 2193039,18 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.09.2025 наведену вище позовну заяву передано для розгляду судді Смірнову О.Г.

Ухвалою суду від 05.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 16.10.2025 о 11:30.

16.09.2025 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив, що визнає вимоги позивача по справі №911/2809/25 щодо стягнення коштів за договором підряду від 05.12.2023 №05/12-01.

25.09.2025 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

У підготовчому засіданні 16.10.2025 судом оголошено перерву до 13.11.2025 о 10:15.

В підготовче засідання 13.11.2025 з`явились представники сторін.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 46 ГПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 191 ГПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно ч. 3 ст. 185 ГПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Так, з`ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, враховуючи позицію сторін, а також визнання позову відповідачем, суд встановив.

Позов мотивовано заборгованістю Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області (далі-відповідач, Замовник) перед Товариством з обмеженою відповідальністю Будстроймаркет (далі-позивач, Підрядник), що утворилась внаслідок неналежного виконання відповідачем умов Договору підряду №05/12-01 від 05.12.2023.

З позовної заяви вбачається, що за результатами проведення процедури публічної закупівлі UA-2023-11-16-004471-а між сторонами було укладено Договір підряду №05/12-01 від 05.12.2023, згідно п. 2.1. якого Замовник доручає, а Підрядник зобов?язується на власний ризик, власними та/або залученими силами, засобами, матеріалами виконати та здати Замовнику відповідно до умов Договору та Проектної документації комплекс основних робіт по капітальному ремонту Об?єкта (надалі - Роботи), а Замовник зобов?язується надати Підряднику фронт робіт, забезпечити Підрядника Проектною документацією, здійснити приймання та сплатити вартість виконаних Підрядником та прийнятих Замовником Робіт та використаних ним при цьому матеріалів, комплектуючих виробів, обладнання, за винятком наданих Замовником, відповідно до умов Договору.

Пунктами 3.1., 3.2. Договору передбачено, що ціна Договору та відповідно загальна вартість Робіт становить 1 690 826, 93 грн. з ПДВ (один мільйон шістсот дев?яносто тисяч вісімсот двадцять шість гривень 93 копійки). у т. ч. ПДВ 20% - 281 804, 49. Договірна ціна розрахована згідно з Кошторисними нормами України у будівництві затверджених Наказом Міністерства розвитку громад та територій України №281 від 01.11.2021 року «Про затвердження кошторисних норм України у будівництві». Остаточна вартість робіт, яку має сплатити Замовник на користь Підрядника, визначається на підставі Актів, підписаних Сторонами на виконання цього Договору.

Оплату виконаних та прийнятих в поточному місяці Робіт Замовник здійснює згідно з підписаними Сторонами щомісячних Актів, протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту підписання Актів Сторонами. Замовник сплачує вартість лише фактично виконаних Підрядником і прийнятих Робіт та використаних при виконанні Робіт матеріалів, комплектуючих виробів, обладнання відповідно до затвердженої Проектної документації (п. 3.8.1. Договору).

Пунктом 10.2. Договору встановлено, що за прострочення Замовником строків оплати виконаних та прийнятих ним Робіт згідно з умовами Договору, Замовник сплачує Підряднику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неоплаченої суми за кожний прострочений день, але не більше 10% від суми Договору на дату виникнення заборгованості по оплаті.

Між сторонами також підписано Додаток 1 до Договору: «План фінансування будівництва» та Додаток 2 до Договору: «Календарний графік виконання робіт».

Разом з цим, між сторонами було підписано Додаткову угоду №1 до Договору.

Позивач наголошує на тому, що виконав свої зобов`язання перед відповідачем, на підтвердження чого долучив до матеріалів справи підписані обома сторонами Акт приймання виконаних будівельних робіт за березень 2024 року на суму 1 690 826, 93 грн. та довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за березень 2024 року на суму 1 690 826, 93 грн.

З позовної заяви вбачається, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання та не сплатив належні суми коштів згідно Договору та Акту приймання виконаних будівельних робіт.

В матеріалах справи міститься претензія адресована позивачем відповідачу, в якій позивач просив виконати Чабанівську селищну раду взяті на себе згідно Договору зобов`язання та сплатити 1 690 826, 93 грн.

Позивачем також долучено до матеріалів справи відповідь відповідача на вказану претензію, в якій останній зазначає, що Чабанівська селищна рада на даний час не виконала взяті на себе зобов`язання через процедурні питання, які на даний час вирішуються.

Так, позивачем, у зв`язку із порушенням відповідачем своїх грошових зобов`язань за умовами Договору заявлено до стягнення з останнього заборгованість у розмірі 1 690 826, 93 грн., пеню у розмірі 226 103, 90 грн., три проценти річних у розмірі 48 875, 27 грн. та інфляційні втрати у розмірі 227 233, 08 грн.

Вказане вище стало підставою для звернення позивача до суду.

Надавши правову кваліфікацію правовідносинам сторін, враховуючи визнання позову Чабанівською селищною радою Фастівського району Київської області, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 46 ГПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ГПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 191, 192 цього Кодексу (ч. 4 ст. 185 ГПК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4, 5 ст. 191 ГПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Так, відповідач у відзиві на позовну заяву визнав вимоги позивача по справі №911/2809/25 щодо стягнення коштів за договором підряду від 05.12.2023 №05/12-01. Відзив на позовну заяву підписано виконуючою обов`язки селищного голови Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області секретарем ради Оленою Соболєвою.

Таке визнання не суперечить нормам ГПК України та не порушує прав чи інтересів інших осіб.

Оскільки, визнання позову заявлено на стадії підготовчого провадження (до переходу судом до розгляду справи по суті, з`ясування обставин справи та дослідження доказів) оцінка зібраних у справі доказів не здійснювалась.

На підставі викладеного, у зв`язку з визнанням відповідачем позову у повному обсязі, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Також, згідно ч. 3 ст. 7 Закону України Про судовий збір у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відтак, враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов, суд вважає за можливе повернути з Державного бюджету України позивачу 50% судового збору, а саме в розмірі 16 447, 79 грн., про що винести відповідну ухвалу.

Враховуючи приписи ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору в розмірі 16 447, 79 грн. покладаються судом на відповідача.

Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю Будстроймаркет у позові просить суд стягнути з Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області на свою користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 154 651, 95 грн.

Безпосередньо в судовому засіданні 13.11.2025 представник відповідача заявив суду, що відносить на розсуд суду питання про стягнення з Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Будстроймаркет витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Згідно із ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При цьому судом враховано, що поняття особи, яка є адвокатом, наводиться в статті 6 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність № 5076-VI від 05.07.2012 року, де зазначено, що адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою відповідно до рівня, визначеного згідно із Законом України "Про забезпечення функціонування української мови як державної", має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

В якості підтвердження витрат на професійну правничу допомогу надану адвокатом позивач надав суду Договір про надання правової допомоги №01/07 від 07.07.2025, Акт виконання наданих послуг правової допомоги від 26.08.2025 та Договір про надання правової допомоги №79 від 12.11.2025.

Так, 01.07.2025 між адвокатом Колісником Андрієм Івановичем та Товариством з обмеженою відповідальністю Будстроймаркет (далі Підзахисна особа) укладено Договір про надання правової допомоги №01/07, відповідно до п. 1.1. якого Адвокат бере на себе зобов?язання надавати необхідну правову допомогу Підзахисній особі під час її участі у кримінальних, цивільних, господарських справах, справах про адміністративні правопорушення та справах адміністративного судочинства на різних стадіях судового провадження та на стадії досудового слідства, а також надає допомогу Підзахисній особі під час відносин з органами місцевого самоврядування, державної влади, підприємствами, установами та організаціями і іноземними представництвами, а також має права та повноваження отримувати будь-яку інформацію в тому числі персональні дані та конфіденційну інформацію щодо Підзахисної особи, листи, поштову кореспонденцію та інші документи.

Пунктом 1.2. Договору про надання правової допомоги №01/07 від 01.07.2025 визначено, що Адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу Підзахисній особі щодо юридичного супроводу у правовідносинах останньої з Чабанівською селищною радою Фастівського району Київської області стосовно невиконання договірних зобов?язань за договорами будівельного підряду.

Пунктами 5.1., 5.2. Договору про надання правової допомоги №01/07 від 01.07.2025 встановлено, що за надання правової допомоги Підзахисна особа зобов?язується виплатити Адвокату гонорар за домовленістю сторін згідно актами виконаних робіт. Також Сторони за цим договором дійшли згоди про те, що крім оплати за надані послуги та виконані роботи Підзахисна особа зобов?язується виплачувати Адвокату гонорар у розмірі 5% від сум, які будуть стягнуті з контрагентів Підзахисної особи за невиконання ними договірних зобов?язань.

З матеріалів справи вбачається, що між адвокатом Колісником Андрієм Івановичем та Товариством з обмеженою відповідальністю Будстроймаркет було підписано Акт виконання наданих послуг правової допомоги від 26.08.2025, в якому зазначено, що всього здійснено юридичний супровід та надано юридичних послуг в період з 01.07.2025 по 26.08.2025 на загальну суму 45 000, 00 грн.

Також, 12.11.2025 між адвокатом Мельником Романом Андрійовичем (далі Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Будстроймаркет (далі Замовник) укладено Договір про надання правової допомоги №79, відповідно до п. 1. якого у відповідності до статті 59 Конституції України, Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов?язання надавати Замовникові правову допомогу, яка включає в себе надання правової допомоги у формах юридичних консультацій, складання юридичних висновків, документів правового характеру, представленні інтересів останнього в усіх органах державної влади України, місцевого самоврядування, в тому числі в органах Національної поліції, прокуратури, Служби безпеки України, судах всіх інстанцій та юрисдикцій, господарських, цивільних, адміністративних та кримінальних судах, з усіма правами наданими процесуальними кодексами України, як представника (захисника), в усіх підприємствах, установах, організаціях незалежно від форм власності, правління, підпорядкування та їх галузевої належності.

В матеріалах справи також міститься ордер серія СА №1126393 від 12.11.2025 на надання правничої допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю Будстроймаркет на ім`я адвоката Мельника Романа Андрійовича.

Згідно із ч. 3-6 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Статтею 30 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Такої позиції також притримується Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

З огляду на предмет розгляду справи та її обставини, справа є не складною, і підготовка до її розгляду не потребує аналізу великої кількості доказів, законодавства, судової практики, значних затрат часу та зусиль.

Справа №911/2809/25 містить не великий обсяг документів, тому суд дійшов висновку, що витрати порівняно зі складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами) є не співрозмірними та завищеними.

Приписами ч. 1 ст. 2 ГПК України визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 3 ст. 236 ГПК України судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне визначити розумний розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає відшкодуванню відповідачем на користь позивача в сумі 10 000,00 грн.

При цьому витрати позивача на професійну правничу допомогу в сумі 144 651, 95 грн. не підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

У судовому засіданні, яке відбулось 13.11.2025, відповідно до частини 1 статті 240 ГПК України, було проголошено скорочений текст рішення, а саме його вступну та резолютивну частини.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 13, 74, 86, 123, 129, 233, 236, 238, ч. 1 ст. 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ

1. Прийняти визнання позову відповідачем.

2. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Будстроймаркет до Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області задовольнити.

3. Стягнути з Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області (08162, Київська обл., Фастівський р-н, селище Чабани, вул. Машинобудівників, 4-А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Будстроймаркет (08500, Київська обл., Фастівський р-н, м. Фастів, вул. Соборна, буд. 16, ) заборгованість у розмірі 1 690 826 (один мільйон шістсот дев`яносто тисяч вісімсот двадцять шість) грн. 93 коп., пеню у розмірі 226 103 (двісті двадцять шість тисяч сто три) грн. 90 коп., три проценти річних у розмірі 48 875 (сорок вісім тисяч вісімсот сімдесят п`ять) грн. 27 коп., інфляційні втрати у розмірі 227 233 (двісті двадцять сім тисяч двісті тридцять три) грн. 08 коп., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 16 447 (шістнадцять тисяч чотириста сорок сім) грн. 79 коп., видавши наказ.

4. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю Будстроймаркет (08500, Київська обл., Фастівський р-н, м. Фастів, вул. Соборна, буд. 16, ) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 16 447 грн. 79 коп., що cплачений на підставі платіжної інструкції №98 від 29.08.2025 на суму 32 895, 59 грн., про що винести відповідну ухвалу.

Повний текст рішення складено 05.12.2025.

Суддя О.Г. Смірнов

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.