У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

01 грудня 2025 року м. Чернігівсправа № 927/1156/25

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Кузьменко Т.О., перевіривши матеріали позовної заяви від 24.11.2025

за позовом: Ніжинської міської ради Чернігівської області (), площа ім. Івана Франка, 1, м. Ніжин, 16600

до відповідача: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), АДРЕСА_1

про стягнення 120 038,21 грн збитків

ВСТАНОВИВ:

Ніжинська міська рада Чернігівської області звернулась до Господарського суду Чернігівської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 120038,21 грн збитків.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач незаконно заволодів частиною грошових коштів, виділених з державного бюджету на капітальний ремонт елементів благоустрою і які повинні бути відшкодовані на підставі статей 1166, 1167 ЦК України.

Дослідивши позовну заяву з додатками, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без руху з огляду на таке.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 162 ГПК України позовна заява повинна містити, зокрема, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Суд зауважує, що обґрунтований розрахунок позовних вимог це такий розрахунок, що містить обчислення, порядок нарахування сум (множення, додавання, нарахування процентів та інше) та підстави такого нарахування, передбачені законом або умовами угоди.

Відсутність такого розрахунку позбавляє суд можливості перевірити правильність нарахування та є порушенням вимог пункту 3 частини 3 статті 162 ГПК України, а тому позиція позивача щодо суті спору, реалізації права на здійснення нарахувань має бути однозначною та такою, яка б не змушувала суд тлумачити дії та волю сторони з подвійним змістом.

За таких обставин, позивачу слід надати до суду обґрунтований розрахунок суми, що підлягає стягненню.

Відповідно до частини 2 статті 164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

За приписами статті 80 Господарського процесуального кодексу України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд.

Суд зазначає, що Позивач в тексті позовної заяви посилається на такі обставини:

- 17.12.2018 року між Управлінням житлово-комунального господарства та будівництва Ніжинської міської ради (далі - УЖКГтБ), в особі начальника управління Кушніренка А.М., з МПП «Факел», в особі директора Плиска А.Г., укладено договір № 618 на виконання капітального ремонту: елементів благоустрою з встановленням архітектурно-паркової композиції з сонячними панелями біля житлового будинку №11 по вул. Шевченка в м. Ніжині Чернігівської області з виділенням черговості: І черга встановлення архітектурно-паркової композиції з сонячними панелями: ІІ черга ремонт елементів благоустрою (45453000-7 Капітальний ремонт та реконструкція) (далі Об`єкт будівництва). В подальшому 28.12.2019 до цього договору було укладено додаткову угоду №1, 01.04.2019 укладено додаткову угоду № 2, 11 грудня 2019 року укладено додаткову угоду №3;

- відповідно до платіжних доручень №231 від 01 квітня 2019 оку на суму 155 547,37 грн та № 233 від 02 квітня 2019 року на суму 4666,63 грн УЖКГтБ перераховано на рахунок МПП «Факел» попередню оплату в розмірі 30% на придбання матеріалів, а саме 160 231,80 грн з ПДВ.

- відповідно до: акту № 1 вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт, від 01 липня 2019 року, акту № 2 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2019 року від 22 жовтня 2019 року та акту №2/1 вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт, від 22 жовтня 2019 року, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за липень 2019 року форми КБ-3 від 01 липня 2019 року та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за жовтень 2019 року форми КБ-3 від 22 жовтня 2019 року МПП «Факел» було виконано роботи по Об`єкту будівництва в повному обсязі;

- остаточний розрахунок по об`єкту будівництва УЖКГтБ здійснено шляхом перерахування на рахунок МПП «Факел» грошових коштів відповідно до платіжних доручень № 976 від 22 жовтня 2019 року на суму 327783,30 грн та № 978 від 22 жовтня 2019 року на суму 9833,50 грн.

Однак, на підтвердження зазначеного Позивачем не надано відповідних доказів вище викладених обставин.

Крім того, матеріали даної позовної заяви не містять документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, натомість позивачем зазначено обґрунтування про звільнення від сплати судового збору з посиланням на пункту 6 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір".

Позивач стверджує, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Ніжинська міська рада у позові зазначає про те, що предметом позову, як певної матеріально-правової вимоги позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, є стягнення збитків, завданих кримінальним правопорушенням.

Розглядаючи наведені обґрунтування, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз пункту 6 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» свідчить, що позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, звільняються від сплати судового збору у разі надання позивачем до суду доказів, що матеріальні збитки, які він просить стягнути, завдані саме у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення.

При цьому, позивач при поданні зазначеної позовної заяви до суду, відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 ГПК України, має подати відповідні докази, які підтверджують вчинення відповідачем кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Кримінального кодексу України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 50 Кримінального кодексу України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 17 Кримінально процесуального кодексу України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

За приписами ч. 5 ст. 17 Кримінального процесуального кодексу України поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.

За положеннями ч. 2 ст. 373 Кримінального процесуального кодексу України, якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок і призначає покарання, звільняє від покарання чи від його відбування у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, або застосовує інші заходи, передбачені законом України про кримінальну відповідальність.

До матеріалів справи позивачем додана копія ухвали Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16.04.2025 у справі № 740/1939/21, відповідно до якої ОСОБА_1 , який обвинувачувався у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності. Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.12.2019 за № 0000213, про обвинувачення ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 України закрито на підставі п. 1 ч. 2. ст. 284 КПК України.

У постанові від 18 лютого 2025 року у справі № 712/8174/23 (провадження № 51- 2807 км 24) Верховний Суд вказав, що у результаті закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України за ініціативою та згодою особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, суд не може і не повинен констатувати факт вчинення цією особою кримінально-караного діяння. Адже кримінальний процесуальний закон зобов`язує суд розглянути клопотання сторони захисту про таке звільнення невідкладно. У разі розгляду такого клопотання без проведення повного судового розгляду суд не може констатувати винуватість або навпаки невинуватість особи у вчиненні інкримінованого діяння.

Суд наголошує, що саме лише посилання позивача у змісті позову на встановлення в межах кримінального провадження певних подій не змінює правової природи спірних правовідносин, в межах яких позивач просить стягнути суму збитків.

Існування кримінального правопорушення як такого у спірних правовідносинах пов`язується з наявністю відповідного судового рішення (вироку), у якому за правилами статті 374 КПК України і зазначається зміст закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Схожі висновки зазначені у постанові Верховного Суду від 16.04.2024 у справі №907/285/22.

Позивачем доказів ухвалення вироку стосовно відповідача до матеріалів справи не надано.

Отже, суд доходить висновку про відсутність підстав для застосування в даному випадку положень пункту 6 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» та звільнення позивача від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до приписів ст. 4 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду, зокрема, позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється в сумі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 3028 грн.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивачем заявлено позовну вимогу майнового характеру, зокрема, про стягнення 120038,21 грн збитків.

Отже, судовий збір за подання цього позову становить 3028 грн.

У той же час, положеннями частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі, - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Зважаючи, що позивачем подано позов в електронній формі через підсистему «Електронний суд», судовий збір підлягає сплаті з урахуванням понижуючого коефіцієнта 0,8, отже належною до сплати сумою судового збору за подання цієї позовної заяви є 2422,40 грн.

До позовної заяви позивачем доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі не надано.

За вказаних обставин суд дійшов висновку, що заявником не додано належних та допустимих доказів, які підтверджують сплату судового збору за подання до Господарського суду Чернігівської області цього позову у встановленому розмірі або ж документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, що є порушенням вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України.

Крім того, суд звертає увагу позивача, що за змістом позовної заяви останню подано до ОСОБА_1 як фізичної особи.

При цьому, в силу вимог ГПК України, зокрема статей 4, 20, 45 цього кодексу, фізична особа не може бути стороною у господарській справі, за виключенням випадків коли вона звертається до господарського суду як кредитор із заявою у справі про банкрутство, або є стороною у корпоративному спорі, або якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що здійснюється (або раніше здійснювалася) зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем.

З тексту позовної заяви вбачається, що одним з учасників правовідносин по договору є МПП «Факел» в особі директора Плиска А.Г.

Водночас, зазначений позивачем правовий статус відповідача у спірних правовідносинах як фізичної особи впливає на визначення питання підвідомчості поданого на вирішення суду спору.

За наведених обставин, позивач порушив приписи пункту 2 частини 3 статті 162 ГПК України, а тому йому необхідно усунути зазначені недоліки позовної заяви, визначивши правовий статус відповідача як фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців) або викласти обґрунтування звернення до суду з визначеним предметом позову саме як до фізичної особи.

Відповідно до вимог частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

При цьому, залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Господарським процесуальним кодексом України.

Частиною 2 статті 174 ГПК України передбачено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення зазначених недоліків шляхом надання до суду обґрунтованого розрахунку позовних вимог, належним чином завірених: договору № 618 від 17.12.2018 з додатковими угодами № 1 від 28.12.2019, № 2 від 01.04.2019, № 3 від 11.12.2019, платіжних доручень № 231 від 01.04.2019, № 233 від 02.04.2019, №976 від 22.10.2019, № 978 від 22.10.2019; актів № 1 від 01.07.2019, № 2 від 22.10.2019, № 2/1 від 22.10.2019, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за липень 2019 року від 01.07.2019, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за жовтень 2019 року від 22.10.2019; доказів сплати судового збору в сумі 2422,40 грн, а також письмових пояснень з вказівкою на правовий статус відповідача у справі як фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців) або викладенням обґрунтування звернення до суду з визначеним предметом позову саме як до фізичної особи.

Керуючись статтями 162, 163, 164, 172, 174, 234, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви 10 (десять) днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду заяви про усунення недоліків із наданням

- обґрунтованого розрахунку позовних вимог;

- належним чином завірених копій: договору № 618 від 17.12.2018 з додатковими угодами № 1 від 28.12.2019, № 2 від 01.04.2019, № 3 від 11.12.2019, платіжних доручень № 231 від 01.04.2019, № 233 від 02.04.2019, №976 від 22.10.2019, № 978 від 22.10.2019; актів № 1 від 01.07.2019, № 2 від 22.10.2019, № 2/1 від 22.10.2019, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за липень 2019 року від 01.07.2019, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за жовтень 2019 року від 22.10.2019;

- доказів сплати судового збору в сумі 2422,40 грн;

- письмових пояснень з вказівкою на правовий статус відповідача у справі як фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців) або викладенням обґрунтування звернення до суду з визначеним предметом позову саме як до фізичної особи.

Надати суду докази направлення іншим учасникам справи документів на усунення недоліків позовної заяви.

4. Роз`яснити позивачу, що у відповідності до частини 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, у разі не усунення ним недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Ухвалу підписано 01.12.2025.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://court.gov.ua/ або у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя Т.О.Кузьменко