ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2025 Справа № 914/1219/25

Суддя Господарського суду Львівської області Король М.Р., за участі секретаря судового засідання Щерби О.Б., розглянувши справу

за позовом Керівника Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі

позивача: Державної екологічної інспекції України у Львівській області

до відповідача: Глинянської міської ради

про: стягнення 937 250, 25 грн.,

представники

прокурор: Дмитришин Ю.М.,

позивача: Попадюк С.В.,

відповідача: Пилипчук Р.І.,

ВСТАНОВИВ

16.04.2025 р. на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Керівника Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі позивача: Державної екологічної інспекції України у Львівській області до відповідача: Глинянської міської ради про стягнення 937 250, 25 грн.

21.04.2025р. Господарський суд Львівської області постановив ухвалу, якою, зокрема, ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 21.05.2025р.; викликати представників сторін та прокурора у підготовче засідання.

Хід справи викладено в ухвалах суду та протоколах судових засідань.

20.05.2025р. від відповідача через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання та продовження строку підготовчого провадження (вх.№2162/25).

21.05.2025р. від позивача через систему «Електронний суд» надійшла заява, в якій останній заявив про те, що не заперечує проти клопотання відповідача про відкладення підготовчого засідання та продовження строку підготовчого провадження (вх.№13397/25).

04.06.2025р. від відповідача через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву (вх.№14910/25).

20.06.2025р. від прокурора через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив, у якій просить поновити строк для подання такої (вх.№16448/25).

23.06.2025р. від позивача через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив, у якій просить поновити строк для подання такої (вх.№16580/25).

Протокольною ухвалою від 11.06.2025р. суд ухвалив визнати причини пропуску строку на подання відзиву поважними, поновити строк та долучити відзив до матеріалів справи.

30.06.2025р. від відповідача через систему «Електронний суд» надійшло заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву (вх.№17464/25).

30.06.2025р. від відповідача через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про встановлення додаткового строку подачі доказів (вх.№17469/25).

Протокольною ухвалою від 02.07.2025р. суд, зокрема, ухвалив продовжити строк підготовчого провадження на тридцять календарних днів.

02.07.2025р. від позивача через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх.№17688/25).

20.08.2025р. від відповідача через систему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення (вх.№21945/25).

27.08.2025р. від відповідача через систему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення, в яких просить долучити до матеріалів справи докази (вх.№22438/25).

Протокольною ухвалою від 03.09.2025р. суд, зокрема, ухвалив визнати причини пропуску строку на подання доказів поважними, поновити строк, долучити докази до матеріалів справи, закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті на 01.10.2025р.

30.09.2025р. від позивача через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх.№75820/25).

03.11.2025р. від відповідача через систему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення, в яких просить долучити до матеріалів справи докази (вх.№29253/25).

Згідно ч. 2 ст. 207 ГПК України, суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Відповідно, протокольною ухвалою від 12.11.2025р., суд, зокрема, ухвалив залишити без розгляду письмові пояснення відповідача в частині долучення доказів.

Судом встановлено, що спір у справі №914/1219/25 пов`язаний з реалізацією прокурором повноважень відповідно до статті 23 Закону України «Про прокуратуру», зокрема, щодо представництва інтересів держави в суді.

Суть спору:

Спір між сторонами виник внаслідок порушення, на думку прокурора, відповідачем вимог природоохоронного законодавства, загальна сума збитків, завданих державі становить 937 250, 25 грн. і, на момент подання позову, не відшкодована.

Правова позиція учасників справи.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, на думку заявника та позивача, на території, яка за координатами 49.288437, 31.924298 розташована на території Глинянської ТГ між населеними пунктами с. Мазів і м. Глиняни, заподіяно шкоду навколишньому природному середовищу внаслідок забруднення та засмічення земельної ділянки.

Відповідач не визнає позов, просить відмовити в задоволенні такого з наступних підстав:

-земельна ділянка, в межах якої виявлено засмічення, є колишнім сміттєзвалищем у м. Глиняни;

-під`їзди до території сміттєзвалища закриті шлагбаумом, що унеможливлює вивіз на таку сміття;

-відбори проб ґрунтів відібрані за результатами складування сміття, яке фізично утворилося у період з 1954-2011 роки, зокрема, до прийняття рішення про закриття сміттєзвалища в м. Глиняни;

-позивачем не наведено норму закону, яка була порушена Глинянською міською радою, як наслідок для відповідальності за шкоду, завдану внаслідок засмічення і забруднення земель.

Однак, відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог прокурора у даній справі з тих підстав, що виявлене сміття розміщене у межах колишнього старого сміттєзвалища, яке функціонувало у період з 1954 по 2011 рік.

На переконання відповідача, Глинянська міська рада на підставі Договору здійснює вивіз сміття у чітко встановлені і дозволені місця, а не на ділянку, де таке було виявлене.

За результатами дослідження наданих доказів та матеріалів справи, пояснень учасників справи, суд встановив наступне:

На підставі ухвали слідчого судді Перемишлянського районного суду Львівської області від 24.04.2024р. у справі №449/586/24 за участю спеціалістів Державної екологічної інспекції у Львівській області та представника Перемишлянського районного виробничого відділу Львівської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру, 25.04.2024р. проведено огляд території, на якій розташоване несанкціоноване сміттєзвалище за орієнтовними координатами 49.803726, 24.520792, яка розташована на території Глинянської ТГ між населеними пунктами с. Мазів і м.Глиняни.

Згідно додатку №1 до протоколу огляду місця події від 25.04.2024р. у кримінальному провадженні за №0000015 від 29.02.2024р., площа несанкціонованого сміттєзвалища між населеними пунктами м.Глиняни та с.Мазів складає 1,0900 га, та орієнтовний об`єм сміття - 14550 кубічних метрів.

Відбір проб проведено відповідно до вимог чинних нормативних документів ДСТУ ГОСТ 17.4.3.01:2019 Охорона довкілля. Якість грунту. Загальні вимоги до відбирання проб.

Засобами вимірювальної техніки та допоміжним обладнанням, що застосовувались при відборі проб є: лопата нержавіюча сталь, рулетка вимірювальна металева свідоцтво про повірку № 33/1222 чинне до 06.06.2024р.

Також, в ході огляду місця події головним спеціалістом відділу інструментально- лабораторного контролю Державної екологічної інспекції у Львівській області Джурою С.М. проведено відбір проб грунтів в місці несанкціонованого сміттєзвалища з 14 (чотирнадцяти точок) за наступними координатами:

1) 5 510 363,429 (Х) 1 373 433,407 (Y);

2) 5 510 377,201 (X) 1 373 420,629 (Y);

3) 5 510 388,683 (Х) 1 373 414,733 (Y);

4) 5 510 402,975 (Х) 1 373 406,861 (Y);

5) 5 510 425,912 (Х) 1 373 385,013 (Y);

6) 5 510 435,453 (Х) 1 373 372, 432(Y);

7) 5 510 436,328 (Х) 1 373 358,096 (Y);

8) 5 510 421,483 (Х) 1 373 353,667 (Y);

9) 5 510 386.271 (Х) 1 373 346,767 (Y);

10) 5 510 369,263 (Х) 1 373 346,760 (Y);

11) 5 510 370,470 (Х) 1 373 358,480 (Y);

12) 5 510 361,043 (Х) 1 373 368,198 (Y);

13) 5 510 358,945 (Х) 1 373 397,385 (Y);

14) 5 510 358,727 (Х) 1 373 419,068 (Y) ,

про що складено Акт відбору грунтів №27 від 25.04.2024р. та план (обміри) земельної ділянки з зазначенням координат точок відбору проб грунту, зокрема:

Проба №1 земельна ділянка в місці несанкціонованого сміттєзвалиша- площа пробної площадки 4200 метрів квадратних;

Проба №2 земельна ділянка в місці несанкціонованого розміщення відходів на схід від проби №1, площа пробної площадки 6700 метрів Y)квадратних;

Проба №3 контрольна проба, земельна ділянка на північний захід від проби №1, площа пробної площадки 8 метрів квадратних.

Проби упаковані в поліетиленові пакети.

У подальшому, з метою з`ясуваня факту наявності перевищення гранично допустимих хімічних елементів у грунтах, уповноваженими особами Інспекції проведено вимірювання показників складу та властивостей грунтів, відібраних на території Глинянської територіальної громади, земельна ділянка в місці несанкціонованого розміщення відходів між м.Глиняни та с.Мазів, про що складено Протокол №(84-86)/24 вимірювання показників складу та властивостей грунтів від 03.05.2024р.

За результатами лабораторних вимірювань показників складу та властивостей грунтів виявлено перевищення забруднюючих речовин відносно контрольної проби та гранично допустимої концентрації, зокрема фосфором (рухомі форми), цинком (рухомі форми), кадмієм (рухомі форми), кобальтом (рухомі форми), свинцем (рухомі форми), міддю (рухомі форми).

В подальшому, на підставі Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства України, затвердженої Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища від 27.10.1997р. №171 (далі Методика № 171), із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища від 04.04.2007р. №149, Наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів від 04.11.2020р. № 241, проведено розрахунки розміру шкоди, завданої внаслідок забруднення і засмічення земель.

Згідно Методики, шкода від забруднення земель визначається за формулою: Рш = А х Гоз х Пд х Кз х Кн х Кег, де Рш - розмір шкоди від забруднення земель, грн; А - питомі витрати на ліквідацію наслідків забрудненої земельної ділянки, значення якого дорівнює 0,5; Гоз - нормативна грошова оцінка земельної ділянки, що зазнала засмічення, грн/кв. м, значення якого дорівнює 3,54; Пд - площа засміченої земельної ділянки кв. м; Кз коефіцієнт забруднення земельної ділянки, що характеризує кількість забрудненої речовини в об`ємі забрудненої землі залежно від глибини просочування; Кн - коефіцієнт небезпечності забруднюючої речовини; Кег коефіцієнт еколого-господарського значення земель.

Відповідно до розрахунку загального розміру відшкодування при одночасному забрудненні земельної ділянки декількома забруднюючими речовинами, проба №1 (реєстраційний номер 1-84), протоколу вимірювання показників складу та властивостей грунтів від 03.05.2024 №(84-86)/24, сума розрахованих збитків внаслідок забруднення становить :

Фосфором (рухомі форми) 3 557,61 грн;

Цинком (рухомі форми) 9 486,96 грн;

Кадмієм (рухомі форми)- 9 486,96 грн;

Кобальтом (рухомі форми) 28 460,88 грн;

Свинцем (рухомі форми) 9 486, 96 грн;

Міддю (рухомі форми) 7 115,22 грн.

Усього 67 594, 59 грн.

Відповідно до розрахунку загального розміру відшкодування при одночасному забрудненні земельної ділянки декількома забруднюючими речовинами, проба №2 (реєстраційний номер 2-85), протоколу вимірювання показників складу та властивостей грунтів від 03.05.2024 №(84-86)/24, сума розрахованих збитків внаслідок забруднення становить :

Фосфором (рухомі форми) 5 675, 24 грн;

Цинком (рухомі форми) 15 133, 96 грн;

Кадмієм (рухомі форми) - 15 133, 96 грн грн;

Кобальтом (рухомі форми) 22 700, 94 грн;

Свинцем (рухомі форми) 60 535, 84 грн;

Міддю (рухомі форми) 11 350, 47 грн;

Усього 130 530,41 грн.

Загальна сума завданих довкіллю збитків за забруднення земельних ресурсів на території Глинянської територіальної громади між м.Глиняни та с.Мазів становить 198 125 грн (67 594,59 + 130 530).

Поруч з тим, на підставі Методики №171 уповноваженими особами Інспекції проведено розрахунок розміру шкоди від засмічення земель на території Глинянської територіальної громади на земельній ділянці за координатами 49.803617, 24.518494 між с.Мазів та м.Глиняни Львівського району Львівської області.

Розмір шкоди внаслідок засмічення земель визначено за формулою:

Ршз = А x Б x Гоз x Пдз xКзз x Кег, де

Ршз - розмір шкоди від засмічення земель, грн;

А - питомі витрати на ліквідацію наслідків засмічення земельної ділянки, значення якого дорівнює 0,5;

Б - коефіцієнт перерахунку, що при засміченні земельної ділянки відходами дорівнює 15, а небезпечними відходами 300 = 15.

Гоз - нормативна грошова оцінка земельної ділянки, що зазнала засмічення, грн/кв. м = 2,2588;

Пдз - площа засміченої земельної ділянки кв. м =10900 ;

Кзз - коефіцієнт засмічення земельної ділянки, що характеризує ступінь засмічення її відходами, який визначається за додатком 5 = 4;

Кег - коефіцієнт еколого-господарського значення земель визначається за додатком 2 = 1.

Відтак, державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Львівської області визначено розмір шкоди від засмічення земельної ділянки, який становить 738 627, 60 грн.

З метою дотримання Методики № 171, до уваги при розрахунку розмірів збитків взято інформацію Головного управління Держгеокадастру у Львівській області №10-13-0.10- 3560/2-24 від 08.07.2024р., згідно якої координати земельної ділянки 49.803726, 24.520792 знаходяться на території, що перебуває за межами населеного пункту м.Глиняни Львівського району. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки не проведена. Формування земельної ділянки (земельних ділянок) за вказаними координатами відповідно до ст.79-1 Земельного кодексу України, як об`єкта (об`єктів) цивільних прав з визначенням площі, меж та внесенням інформації до Державного земельного кадастру не здійснювалась. Угіддя: відкриті без рослинного покриву землі (яри). Номативна грошова оцінка 1 га ріллі по області станом на 01.01.2024р. 22588,09 грн. за 1 га.

Поруч з тим, у ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000015 від 29.02.2024р. слідчим винесено постанову від 05.09.2024р. про призначення інженерно-екологічної експертизи, яка скерована на виконання експертам Івано-Франківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру. На вирішення судової експертизи, окрім іншого, поставлено запитання: який розмір екологічного збитку (шкоди) завданого навколишньому середовищу внаслідок забруднення земель несанкціонованим сміттєзвалищем, що розташоване на території земельної ділянки за координатами 49.803617, 24.518404, яка розташована на території Глинянської ТГ між населеними пунктами с. Мазів і м. Глиняни.

Проведення судової експертизи доручено судовому експерту сектору дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів відділу досліджень матеріалів, речовин і виробів ОСОБА_1 , який попереджений про кримінальну відповідальність на підставі ст. ст. 384, 385 КК України.

Згідно результатів проведеної інженерно-екологічної експертизи від 15.01.2025р. № СЕ-19/109-24/16660-ФХЕД (надалі Висновок експерта) слідує, що відповідно до розділу 3 «Порядок визначення забруднення (засмічення) земель» Методики № 171, землі вважаються забрудненими, якщо в їх складі виявлені негативні кількісні або якісні зміни, що сталися в результаті господарської діяльності чи впливу інших чинників. При цьому, зміни можуть бути зумовлені не тільки появою в зоні аерації нових шкодочинних речовин, яких раніше не було, а і збільшенням вмісту речовин, що перевищує їх гранично допустиму концентрацію, які характерні для складу незабрудненого ґрунту або у порівнянні з даними агрохімічного паспорта (для земель сільськогосподарського призначення).

Забруднюючі речовини, що спричинили забруднення земельної ділянки, поділені на 4 групи небезпечності, основою для визначення яких є величини гранично допустимих концентрацій (ГДК) та орієнтовно допустимих концентрацій (ОДК) хімічних речовин в ґрунті згідно Методики.

Гранично допустима концентрація забруднюючих речовин - максимально допустима кількість забруднюючих речовин у ґрунтах, яка не зумовлює негативних екологічних наслідків для їх родючості, загального стану довкілля, якості сільськогосподарської продукції та здоров`я людини.

Нормативи гранично допустимих концентрацій (ГДК) речовин у ґрунтах наведено в постанові Кабінету Міністрів України «Про затвердження нормативів гранично допустимих концентрацій небезпечних речовин у ґрунтах, а також переліку таких речовин».

Відповідно до наданих на дослідження інформацій по земельній ділянці за координатами: 49.803617. 24.518404, грошова оцінка не проведена, застосовується нормативна грошова оцінка одиниці площі ріллі по Львівській області 2,26 грн/кв.м. Згідно шкали землі сільськогосподарського призначення, Кег = 1.

Також, судовим експертом відповідно до Методики № 171 здійснено розрахунок розміру екологічної шкоди, що завдана навколишньому природному середовищу (державі) внаслідок забруднення земельної ділянки (за координатами 49.803617, 24.518404) на території Глинянської ТГ між населеними пунктами с. Мазів і м. Глиняни Львівської/ області, відповідно до Методики.

Отже, відповідно до наданих на дослідження документів та у відповідності до вимог нормативно-правових актів, показники із вищезазначеної формули (1) є наступними:

Г оз - 2,26 грн/кв.м (відповідно до листа головного управління Держгеокадастру у Львівській області вихідний № 11098/427-24-0.93 від 30.10.2024);

Пд - 10900 м2 (згідно додатку №1 до протоколу огляду місця події від 25.04.2024).

Забруднена земельна ділянка (за координатами 49.803617, 24.518404) була умовно поділена на дві частини, спеціалістами ДЕІ було сформовано 2 об`єднані проби для дослідження. Земельна ділянка в місці несанкціонованого розміщення відходів, площа ділянки на якій було взято зразки ґрунту складає 4200 м2, реєстраційний номер проби 1-84. Земельна ділянка в місці несанкціонованого розміщення відходів на схід від проби №1, площа ділянки на якій було взято зразки ґрунту складає 6700 м2, реєстраційний номер проби 2-85.

Розрахунок розміру екологічної шкоди, що завдана навколишньому природному середовищу (державі), внаслідок забруднення земельної ділянки (за координатами 49.803617, 24.518404), площею 4200 м2, реєстраційний номер проби 1-84 складає:

Ршзаг = 28 476 + 0,5 х (7 119 + 18 984 + 18 984 + 18 984 + 14 238) = 67 630,5 грн.

Розрахунок розміру екологічної шкоди, що завдана навколишньому природному середовищу (державі), внаслідок забруднення земельної ділянки (за координатами 49.803617, 24.518404), площею 6700 м2, реєстраційний номер проби 2-85 складає:

Ршзаг. = 60 568 + 0,5 х (11 356,5 + 30 284 + 30 284 + 45 426 + 22 713) = 130 599,75 грн.

Виходячи із вищезазначених розрахунків, загальний розмір екологічної шкоди, що завдана навколишньому природному середовищу (державі), внаслідок забруднення земельної ділянки (за координатами 49.803617, 24.518404) на території Глинянської ТГ між населеними пунктами с. Мазів і м. Глиняни Львівської області, складає 198 230,25 грн.

Таким чином, судовим експертом визначено загальний розмір екологічної шкоди, що завдана навколишньому природному середовищу (державі), внаслідок забруднення земельної ділянки (за координатами 49.803617, 24.518404) на території Глинянської ТГ між населеними пунктами с.Мазів і м.Глиняни Львівської області в сумі 198 230,25 грн. (п.1 Розділу «Висновки» Висновку ).

Також, в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000015 від 29.02.2024р. слідчим винесено постанову від 31.01.2025р. про призначення інженерно-екологічної експертизи, яка скерована до виконання експертам Івано-Франківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру. На вирішення судової експертизи, окрім іншого, поставлено запитання: «Чи підтвердужується розмір шкоди нарахований згідно розрахунку ДЕІ у Львівській області, внаслідок засмічення земельної ділянки за координатами 49.803617, 24.518404, яка розташована на території Глинянської ТГ між населеними пунктами с. Мазів і м. Глиняни на суму 738 627 грн. 60 коп. (сімсот тридцять вісім тисяч шістсот двадцяту сім гривень шістдесят копійок)»

Проведення судової експертизи доручено судовому експерту сектору дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів відділу досліджень матеріалів, речовин і виробів ОСОБА_1 , який попереджений про кримінальну відповдальність на підставі ст. ст. 384, 385 КК України.

За результатом проведення інженерно-екологічної експертизи від 24.02.2025р. судовим експертом складено Висновок №СЕ-19/109-25/2256-ФХЕД (надалі Висновок експерта 2) у кримінальному провадженні №0000015 від 29.02.2024р.

У відповідності до п.2 Розділу «Висновки» Висновку експерта 2, розмір екологічного збитку (шкоди) завданого навколишньому середовищу внаслідок засмічення земельної ділянки за координатами 49.80361 24.518494, яка розташована на території Глинянської ТГ між населенні пунктами с. Мазів і м. Глиняни, складає 739 020,00 грн.

Враховуючи, що на даний час шкода, заподіяна відповідачем навколишньому природному середовищу внаслідок забруднення та засмічення земельної ділянки добровільно не сплачена та з метою захисту інтересів держави та відновлення стану земельної ділянки, який існував до її забруднення і засмічення, на переконання прокурора, належним та дієвим способом захисту порушеного права буде зобов`язання відповідача відшкодувати завдану шкоду внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства, а саме забруднення та засмічення земельної ділянки за координатами 49.803617, 24.518404 на території Глинянської ТГ між населеними пунктами с. Мазів і м. Глиняни Львівського району Львівської області.

Наведені обставини слугували підставою для звернення з відповідним позовом до суду.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.131-1 Конституції України, прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Повноваження прокурора з виконання покладених на нього функцій щодо представництва інтересів громадянина або держави в суді регулюється ст.23 Закону України «Про прокуратуру», частиною 3 якої передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому ч.4 цієї статті.

Частиною 3 статті 53 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Відповідно до ч.4 ст.53 ГПК України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26.05.2020р. у справі №912/2385/18 зазначено, що невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст.23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає цьому органу можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

У ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта владних повноважень.

У цій справі таким суб`єктом владних повноважень є позивач Державна екологічна інспекція у Львівській області.

З метою встановлення підстав для представництва інтересів держави Пустомитівською окружною прокуратурою направлено до Державної екологічної інспекції у Львівській області листи від 19.12.2024р., 10.02.2025р. №14.55/04-29-653ВИХ-25 та 26.02.2025р. №14.55/04-29-994ВИХ-25, у якому просила надати інформацію про те, чи вживалися та чи будуть вживатися Інспекцією заходи захисту інтересів держави.

Листами від 12.02.2025р. №02-536 та від 03.03.2025р. №02-791 Інспекція повідомила Пустомитівську окружну прокуратуру, що позов до суду про примусове стягнення збитків нею не подавався та остання не заперечує проти заявлення Пустомитівською окружною прокуратурою відповідного позову.

Так, правопорушення було виявлено позивачем ще в лютому 2024 року.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу (п. 80 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020р. у справі № 912/2385/18).

Враховуючи вищевикладене, а також нездійснення відповідним органом повноважень щодо захисту інтересів держави, його бездіяльність, суд вважає достатньо обґрунтованою зі сторони прокурора наявність підстав для представництва в суді інтересів держави відповідно до ст.23 Закону України «Про прокуратуру», шляхом звернення до суду в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Львівській області з позовом до Глинянської міської ради про стягнення шкоди (збитків), заподіяної внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

За приписами ст.13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу.

Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно зі ст.16 Конституції України забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов`язком держави.

Положення ст.50 Конституції України гарантують кожному право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Відповідно до статей 66, 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Згідно статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» забруднення земель - це накопичення в ґрунтах і ґрунтових водах внаслідок антропогенного впливу пестицидів і агрохімікатів, важких металів, радіонуклідів та інших речовин, вміст яких перевищує природний фон, що призводить до їх кількісних або якісних змін.

Псування земель - порушення природного стану земель, яке здійснюється без обґрунтованих проектних рішень, погоджених та затверджених в установленому законодавством порядку, забруднення їх хімічними, біологічними та радіоактивними речовинами, в тому числі тими, що викидаються в атмосферне повітря, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами, неочищеними стічними водами, порушення родючого шару ґрунту, невиконання вимог встановленого режиму використання земель, а також використання земель у спосіб, що погіршує їх природну родючість (ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель»).

Пунктом 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про управління відходами» визначено, що відходи це будь-які речовини, матеріали і предмети, яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися.

Приписами ч. 2 ст. 16 Закону України «Про управління відходами» передбачено, що утворювачі відходів, крім утворювачів відходів домогосподарств, зобов`язані запобігати утворенню та зменшувати обсяги утворення відходів; класифікувати свої відходи відповідно до Національного переліку відходів та Порядку класифікації відходів; обробляти відходи самостійно, за наявності дозволу на здійснення операцій з оброблення відходів, або передавати їх для оброблення суб`єктам господарювання у сфері управління відходами, які мають такий дозвіл; у разі утворення побутових відходів укладати договір про надання послуги з управління побутовими відходами з виконавцем відповідної послуги та вносити плату за надання такої послуги відповідно до встановлених тарифів; не допускати змішування відходів, що можуть бути відновлені, з відходами, що не можуть бути відновлені; вести облік відходів, що утворилися в результаті їхньої діяльності, та подавати відповідну звітність; розробляти та виконувати плани управління відходами підприємств, установ та організацій у встановленому порядку; забезпечувати утримання в належному санітарному і технічному стані місць утворення та зберігання відходів, а також забезпечувати дотримання встановлених правил техніки безпеки та пожежної безпеки у таких місцях; надавати органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування інформацію про відходи та пов`язану з ними діяльність; призначати відповідальних осіб у сфері управління відходами; відшкодовувати шкоду, заподіяну здоров`ю та майну громадян України, навколишньому природному середовищу, підприємствам, установам та організаціям внаслідок порушення встановлених правил управління відходами, відповідно до закону.

Пунктом 10 ст. 35 Закону України «Про охорону земель» встановлено, що власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов`язані: забезпечувати захист земель від пожеж, ерозії, виснаження, забруднення, засмічення, засолення, осолонцювання, підкислення, перезволоження, підтоплення, заростання бур`янами, чагарниками і дрібноліссям.

Відповідно до ст. 46 Закону України «Про охорону земель», при здійсненні господарської діяльності, пов`язаної із зберіганням, обробленням, утилізацією та видаленням, знешкодженням і захороненням відходів, забезпечуються: виконання заходів щодо запобігання або зменшення обсягів утворення відходів та екологічно безпечне поводження з ними. Підприємства, установи та організації, а також громадяни, діяльність яких пов`язана з накопиченням відходів, зобов`язані забезпечувати своєчасне вивезення таких відходів на спеціальні об`єкти, що використовуються для їх збирання, зберігання, оброблення, утилізації, видалення, знешкодження і захоронення. Забороняється несанкціоноване скидання і розміщення відходів у підземних горизонтах, на території міст та інших населених пунктів, на землях природно-заповідного та іншого природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, у межах водоохоронних зон та зон санітарної охорони водних об`єктів, в інших місцях, що може створювати небезпеку для навколишнього природного середовища та здоров`я людини.

Відповідно до Методики №171, землі вважаються забрудненими, якщо в їх складі виявлені негативні кількісні або якісні зміни, що сталися в результаті господарської діяльності чи впливу інших чинників. При цьому зміни можуть бути зумовлені не тільки появою в зоні аерації нових шкодочинних речовин, яких раніше не було, а із збільшенням вмісту речовин, що перевищує їх гранично допустиму концентрацію, які характерні для складу незабрудненого ґрунту або у порівнянні з даними агрохімічного паспорта (для земель сільськогосподарського призначення) (п. 3.1 Методики).

Пунктом 3.2. Методики №171 визначено, що землі вважаються засміченими, якщо на відкритому ґрунті наявні сторонні предмети і матеріали, сміття без відповідних дозволів, що призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища.

Також, пунктом 3.3. вказаної Методики визначено, що факти забруднення (засмічення) земель встановлюються уповноваженими особами, які здійснюють державний контроль за додержанням вимог природоохоронного законодавства шляхом оформлення актів перевірок, протоколів про адміністративне правопорушення та інших матеріалів, що підтверджують факт забруднення та засмічення земель.

Визначення обсягу забруднення земельних ресурсів у кожному випадку є самостійним завданням через різноманітність геоморфологічних, геологічних та гідрологічних умов. За наявності інформації про кількість (об`єм, маса) забруднюючої речовини, яка проникла у певний шар землі, визначаються площа, глибина просочування. Якщо за зовнішніми ознаками забруднення земельної ділянки неможливо встановити площу забруднення чи глибину просочування, ці параметри визначають за підпунктом 3.6 цієї Методики (п. 3.4 Методики).

У випадках коли обсяг забруднення не може бути визначено відповідно до підпункту 3.4 цієї Методики, визначення обсягу забруднення земельних ресурсів здійснюється із застосуванням інструментально-лабораторного контролю, а у разі необхідності із залученням спеціалізованих організацій (п. 3.6 Методики).

При виявленні засмічення визначаються на місці обсяги засмічення відходами та інші показники, які необхідні для визначення розмірів шкоди. Об`єм відходів (куб.м), що спричинили засмічення, встановлюють за об`ємними характеристиками цього засмічення через добуток площі засмічення земельної ділянки та товщини шару цих відходів. Товщину шару відходів ділянки визначають вимірюванням (п. 3.5 Методики).

Наявність засмічення та забруднення встановлено документами, складеними уповноваженими особами, які здійснюють державний контроль за додержанням вимог природоохоронного законодавства, а саме: актом обстеження, актом відбору проб ґрунтів, протоколом вимірювання показників складу та властивостей ґрунтів, розрахунками розміру шкоди.

Так, Державною екологічною інспекцією у Львівській області здійснено розрахунки розміру відшкодування збитків, заподіяних державі відповідно до Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 27.10.1997р. №171 (із змінами та доповненнями), внаслідок бездіяльності органу місцевого самоврядування.

Щодо складових розрахунків, то з урахуванням наявних у справі доказів та наданих сторонами пояснень, суд здійснені позивачем розрахунки вважає такими, що відповідають вимогам Методики.

Згідно ст.30 Закону України «Про управління відходами» (чинний з 09.07.2023р.), органи місцевого самоврядування забезпечують управління побутовими відходами згідно з правилами благоустрою населеного пункту, регіональними та місцевими планами управління відходами та забезпечують кожному утворювачу побутових відходів надання послуги з управління побутовими відходами.

Відповідно до ст. 21 зазначеного Закону, до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері управління відходами належить: 1) участь у реалізації державної політики у сфері управління відходами; 2) участь у розробленні та реалізації регіональних планів управління відходами; 3) затвердження місцевих планів управління відходами; 4) вирішення питань щодо розміщення на території відповідних територіальних громад об`єктів оброблення відходів; 5) створення пунктів роздільного збирання побутових відходів. 2. До повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері управління відходами належить: 1) розроблення та реалізація місцевих планів управління відходами; 2) організація управління побутовими відходами, відходами будівництва та знесення; 3) визначення у встановленому порядку суб`єктів господарювання, які здійснюють збирання, перевезення, відновлення та видалення побутових відходів; 4) визначення адміністратора послуги з управління побутовими відходами; 5) запровадження роздільного збирання побутових відходів та забезпечення виконання цільових показників щодо підготовки для повторного використання та рециклінгу побутових відходів; 6) організація роботи пунктів роздільного збирання побутових відходів; 7) забезпечення ліквідації несанкціонованих сміттєзвалищ у межах населених пунктів; 8) передача відходів, власник яких не встановлений, суб`єктам господарювання у сфері управління відходами для їх оброблення; 9) надання інформації, проведення роз`яснювальної та просвітницької роботи серед населення щодо управління відходами; 10) визначення одиниці вимірювання обсягу наданої послуги з управління побутовими відходами; 11) затвердження норм надання послуги з управління побутовими відходами; 12) затвердження інвестиційних програм суб`єктів господарювання у сфері управління побутовими відходами; 13) встановлення тарифів на послугу з управління побутовими відходами, а також тарифів на збирання, перевезення, відновлення, видалення побутових відходів окремо за видами побутових відходів (змішані, великогабаритні, ремонтні, небезпечні); 14) укладення договорів з організаціями розширеної відповідальності виробників щодо запровадження приймання та роздільного збирання видів побутових відходів, на які поширюється розширена відповідальність виробника.

Органи місцевого самоврядування здійснюють й інші повноваження у сфері управління відходами відповідно до закону.

Тобто, міська рада, як орган місцевого самоврядування, має забезпечувати на своїй території належне поводження з відходами, дбати про охорону навколишнього природного середовища, вживати заходів щодо ліквідації несанкціонованих і неконтрольованих відходів.

Як вказує прокурор, незважаючи на обізнаність щодо засмічення та забруднення земельної ділянки та заподіяних збитків навколишньому природному середовищу, внаслідок зазначеного, протягом тривалого часу міською радою, як власником земельної ділянки, жодних заходів щодо поводження з відходами та притягнення до відповідальності осіб, винних у порушенні законодавства про відходи, не вжито.

Органом місцевого самоврядування власники відходів також не встановлені, в тому числі і не надано належних та допустимих доказів того, що утворювачем та власником таких побутових відходів був інший суб`єкт господарювання.

Статтею 40 Закону України «Про управління відходами» передбачено, що захоронення відходів здійснюється на полігонах, що відповідають вимогам законодавства та технологічне обладнання яких забезпечує захист ґрунтових вод, вилучення та знешкодження біогазу та фільтрату, контроль викидів в атмосферне повітря, забруднення ґрунтів і підземних вод.

Відповідно до ст.35 Закону України «Про охорону земель», власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов`язані:

-дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України;

-проводити на земельних ділянках господарську діяльність способами, які не завдають шкідливого впливу на стан земель та родючість ґрунтів;

-підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі на основі застосування екологобезпечних технологій обробітку і техніки, здійснення інших заходів, які зменшують негативний вплив на ґрунти, запобігають безповоротній втраті гумусу, поживних елементів тощо;

-дотримуватися нормативів при здійсненні протиерозійних, агротехнічних, агрохімічних, меліоративних та інших заходів, пов`язаних з охороною земель, збереженням і підвищенням родючості ґрунтів;

-надавати відповідним органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування відомості про застосування пестицидів та агрохімікатів;

-сприяти систематичному проведенню вишукувальних, обстежувальних, розвідувальних робіт за станом земель, динамікою родючості ґрунтів;

-своєчасно інформувати відповідні органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування щодо стану, деградації та забруднення земельних ділянок;

-забезпечувати додержання встановленого законодавством України режиму використання земель, що підлягають особливій охороні;

-забезпечувати використання земельних ділянок за цільовим призначенням та дотримуватися встановлених обмежень (обтяжень) на земельну ділянку;

-забезпечувати захист земель від пожеж, ерозії, виснаження, забруднення, засмічення, засолення, осолонцювання, підкислення, перезволоження, підтоплення, заростання бур`янами, чагарниками і дрібноліссям;

-уживати заходів щодо запобігання негативному і екологонебезпечному впливу на земельні ділянки та ліквідації наслідків цього впливу.

Відповідно до п. 24 Перехідних положень Земельного кодексу України, з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель: Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки. Інші земельні ділянки та землі, не сформовані у земельні ділянки, переходять у комунальну власність з дня набрання чинності цим пунктом (27.05.2021р.).

Таким чином, земельна ділянка (не сформована) між населеними пунктами м.Глиняни та с.Мазів Львівського району Львівської області є комунальною власністю Глинянської міської ради Львівського району Львівської області.

Як зазначалось, забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України є обов`язком держави (ст.16 Конституції України).

В силу ст.ст. 66, 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Одним із основних принципів охорони навколишнього природного середовища, зазначеному в ст. 3 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», є компенсація шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», місцеві ради несуть відповідальність за стан навколишнього природного середовища на своїй території і в межах своєї компетенції.

Статтею 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Статтею 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів. Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди.

Відповідно до ст.56 Закону України «Про охорону земель» передбачено відповідальність за порушення законодавства України про охорону земель, а саме шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства України про охорону земель, підлягає відшкодуванню в повному обсязі.

Наявність забруднення та засмічення земельної ділянки на території Глинянської ТГ між населеними пунктами с. Мазів і м. Глиняни Львівської області підтверджено документами, складеними уповноваженими особами, які здійснюють державний контроль за додержанням вимог природоохоронного законодавства, а саме: протоколом огляду, актом відбору проб ґрунтів, протоколом вимірювання показників складу та властивостей ґрунтів, розрахунками розміру шкоди, актом за результатами проведення перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства, тощо.

На основі висновків експертів за результатами інженерно-екологічних експертиз від 15.01.2025р. № СЕ-19/109-24/16660-ФХЕД та 24.02.2025р. №СЕ-19/109-25/2256-ФХЕД виявлено забруднення земель та обчислено шкоду завдану таким забрудненням. У відповідності до п.2 розділу «Висновки» Висновку експерта 2, розмір екологічного збитку (шкоди) завданого навколишньому середовищу внаслідок засмічення земельної ділянки за координатами 49.80361 24.518494, яка розташована на території Глинянської ТГ між населеними пунктами Мазів і Глиняни, - складає 739 020,00 грн.

Прокурор та позивач вважають, що шкода заподіяна відповідачем навколишньому середовищу внаслідок забруднення та засмічення земельної ділянки добровільно не сплачена та з метою захисту інтересів держави та відновлення стану земельної ділянки, який існував до її забруднення і засмічення належним та дієвим способом захисту порушеного права буде зобов`язання відповідача відшкодувати завдану шкоду внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства, а саме забруднення та засмічення земельної ділянки за координатами 49.80361 24.518494 на території Глинянської ТГ між населеними пунктами с. Мазів і міста Глинянни Львівського району, Львівської області.

Загальні підстави цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди передбачені ст.1166 Цивільного кодексу України.

За змістом ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно статті 1172 Цивільного кодексу України, юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно встановити в діях відповідача наявності складу цивільного правопорушення, а саме: неправомірність поведінки особи; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою; вину заподіювана шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ) знаходяться під державною охороною.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1 Земельного кодексу України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Використання власності на землю не може завдавати шкоди правам і свободам громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

За статтею 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», громадяни України зобов`язані берегти природу, охороняти, раціонально використовувати її багатства, здійснювати діяльність з додержанням вимог екологічної безпеки, інших екологічних нормативів та лімітів використання природних ресурсів, не порушувати екологічні права і законні інтереси інших суб`єктів.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 Земельного кодексу України, господарська та інша діяльність, яка зумовлює забруднення земель і ґрунтів понад встановлені гранично допустимі концентрації небезпечних речовин, забороняється.

Згідно зі ст. 211 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність, зокрема, за псування сільськогосподарських угідь та інших земель, їх забруднення хімічними та радіоактивними речовинами і стічними водами, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами.

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначені у статті 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для застосування такої міри відповідальності необхідна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки особи, майнової шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи та шкодою і вини особи, яка завдала шкоду. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного суду від 17.04.2018 року у справі №909/285/16, від 04 травня 2022 року у справі №922/3228/20.

У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди.

З урахуванням вимог ст. ст. 1166, 1172 Цивільного кодексу України, у спорі про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, слід виходити з презумпції вини порушника. Отже, позивач не повинен доводити наявність вини відповідача у заподіянні шкоди навколишньому природному середовищу, а навпаки, відповідач повинен довести, що у його діях відсутня вина у заподіянні такої шкоди.

Частиною 3 ст. 152 Земельного кодексу України визначено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відшкодування заподіяних збитків.

Стаття 41 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлює економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, зокрема, передбачає відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

У діях відповідача наявні усі елементи складу цивільного правопорушення, зокрема: протиправна поведінка відповідача, яка виражається у забрудненні та засміченні земельної ділянки; безпосередній причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою відповідача, оскільки шкода виступає об`єктивним наслідком поведінки природоохоронного законодавства. відповідача через недотримання.

При цьому, вина відповідача полягає у забрудненні та засміченні земельної ділянки, що підтверджується наявними у справі доказами.

Таким чином, внаслідок забруднення та засмічення земельної ділянки Глинянською міською радою, в порушення вимог ст. ст. 35, 46 Закону України «Про охорону земель», ст. 55 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», державі заподіяно шкоду у розмірі 937 250, 25 грн., яка на даний час не відшкодована.

Відповідно, суд погоджується із доводами прокурора про те, що в даному випадку наявні всі елементи складу правопорушення: протиправна поведінка; причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою відповідача, адже шкода виступає об`єктивним наслідком поведінки відповідача через недотримання вимог природоохоронного законодавства; сама шкода; вина, яка полягає в недотриманні вимог природоохоронного законодавства, зокрема, з урахуванням ст.35 Закону України «Про охорону земель», ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища».

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За змістом ч.1 ст.14 ГПК України, суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частинами 1-3 ст. 80 ГПК України передбачено, що учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджено наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення.

Матеріали справи не містять доказів в підтвердження обставин, на які представник відповідача посилався в поясненнях та в судовому засіданні, заперечуючи проти позову, як і не містять доказів відсутності на час розгляду справи заявленої до стягнення суми збитків.

Відповідач посилається на історичний аспект використання земельної ділянки, як полігону ТПВ з 1954 року до його офіційного закриття у 2011 році, стверджуючи, що основний період засмічення припадає саме на період функціонування місця видалення відходів.

Проте, наведені обставини не спростовують факту забруднення та засмічення земельної ділянки на момент проведення експертиз у 2025 році та, як наслідок, наявності завданої шкоди.

Закриття полігону не означає усунення факту заподіяння шкоди навколишньому природному середовищу. Закриття сміттєзвалища у 2011 році та проведення певних заходів з рекультивації не є підставою для заперечення наявності шкоди. Навпаки, тривале використання ділянки, як полігону для видалення відходів лише підкреслює характер екологічної шкоди, яка могла накопичуватися протягом десятиліть. Крім цього, матеріалами кримінального провадження №0000015 від 29.02.2024р., зафіксовані нові факти вивозу сміття, не зважаючи на наявність шлагбауму, про який зазначає відповідач.

Згадка про архівні документи лише підтверджує, що про проблему було відомо Глинянській міській раді, проте відсутній детальний план рекультивації колишнього сміттєзвалища.

Незалежно від періоду накопичення відходів, Глинянська міська рада, як орган місцевого самоврядування, на території якого розташована забруднена ділянка, відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» несе відповідальність за стан навколишнього природного середовища на своїй території і в межах своєї компетенції здійснює контроль за додержанням вимог природоохоронного законодавства.

Наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України від 10.02.2025р. року № 263, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.03.2025 року за № 405/43811, затверджено Правила технічної експлуатації полігонів, припинення експлуатації, рекультивації та догляду за полігонами після припинення їх експлуатації.

Вказаними правилами встановлено, що догляд за полігоном після припинення його експлуатації має включати підтримку цілісності верхнього захисного комбінованого екрана поверхні полігона, забезпечення вилучення та знешкодження фільтрату і, за наявності, біогазу, а також відведення стічних (дощових, снігових) вод. Перелік заходів догляду за полігоном, які заплановані до реалізації, повинен міститися в інструкції з експлуатації полігона та догляду за ним після припинення його експлуатації.

Сам факт встановлення шлагбауму при в`їзді на колишній полігон ТВП, а також посилання на поточну діяльність КП «Зодчий» та ТзОВ «Спецавтотранс-Львів» з вивезення ТПВ не є достатніми заходами з боку Глинянської міської ради, в розумінні статті 40 Закону України «Про управління відходами».

Обсяг завданих збитків довкіллю, що розрахований експертами та посадовими особами Державної екологічної інспекції у Львівській області, відображає значний стан забруднення зеельної ділянки колишнього полігону ТПВ, який вимагає відшкодування з боку власника земельної ділянки.

Необгрунтованими є твердження відповідача щодо відсутності складу правопорушення та належності доказів у справі.

Зокрема, протиправність поведінки відповідача полягає в бездіяльності щодо належного контролю за станом земельної ділянки та неприйняттям достатніх та своєчасних заходів щодо її очищення та рекультивації після закриття сміттєзвалища у 2011 році.

Законодавство покладає на органи місцевого самоврядування обов`язок забезпечувати дотримання екологічних норм, а відповідач допустив подальше існування засмічення та забруднення на землях комунальної власності.

Шкода заподіяна державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства, підтверджена висновками інженерно-екологічних експертиз, які встановлюють факт забруднення земель та розрахована на піставі чинної Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства України, затвердженої Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища від 27.10.1997р. № 171.

Причинний зв`язок полягає в тому, що саме бездіяльність відповідача, як органу, відповідального за управління та контроль на своїй території, призвела до збереження та подальшого негативного впливу забруднення на навколишнє природне середовище. Якби заходи з рекультивації та очищення були проведені належним чином і в повному обсязі після закриття сміттєзвалища, шкода не була б встановлена у такому значному обсязі.

Вина відповідача виявляється у формі бездіяльності та невиконанні покладених на нього законодавством обов`язків щодо охорони земель та усунення наслідків забруднення.

Заяви відповідача щодо недопустимості доказів через відсутність представників Глинянської міської ради під час проведення експертиз є необґрунтованими.

Державна екологічна інспекція у Львівській області діє у межах своїх повноважень, визначених законом, та має право на проведення перевірок та досліджень без обов`язкової присутності представників об`єкта перевірки, якщо це не суперечить прямим нормам закону. Процедура проведення експертиз у межах кримінального провадження регулюється Кримінально-процесуальним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами, а також не вимагає обов`язкової присутності представників відповідача.

Висновки експертиз, проведені спеціалістами експертних установ, є об`єктивними та ґрунтуються на науково-методичних рекомендаціях. |Результати експертиз не оскаржувалися відповідачем у встановленому законом порядку. Відповідач не подавав клопотань про проведення додаткової експертизи у межах кримінального провадження, хоча мав на це законне право.

Враховуючи сказане, відповідач не надав належних та допустимих доказів відсутності своєї вини у допущенні засмічення та забруднення земель комунальної власності, а лише підтвердив факт такого забруднення. Також у відзиві, по-суті, підверджено факт бездіяльності відповідача щодо усунення порушення вимог природоохоронного законодавства.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з Глинянської міської ради в користь держави збитків, заподіяних внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства в загальній сумі 937 250, 25 грн.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне:

Сплачена Львівською обласною прокуратурою сума судового збору за подання до суду позовної заяви підтверджується платіжною інструкцією №910 від 11.04.2025р. на суму 11 247,00 грн.

Згідно п. 2 ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір у справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають до задоволення, тому витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 13, 73-74, 76-79, 86, 129, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Глинянської міської ради Львівського району Львівської області (адреса: Україна, 80720, Львівська обл., Львівський р-н, місто Глиняни, вул.Шевченка, будинок 38; ідентифікаційний код 04374430) на користь держави збитки, заподіяні внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства (забруднення та засмічення земельної ділянки за координатами 49.288437, 31.924298, розміщеної в адмінмежах Глинянської ОТГ, за межами м.Глиняни Львівського району Львівської області, площею 1,0900 га) в сумі 937 250, 25 грн (дев`ятсот тридцять сім тисяч двісті п`ятдесят гривень двадцять п`ять копійок), які перерахувати на р/р - UA0013877, ГУК Львiв/Глинянська тг /24062100, код отримувача - 38008294, код класифікації доходів бюджету 24062100, найменування коду класифікації доходів бюджету грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності.

3.Стягнути з Глинянської міської ради Львівського району Львівської області (адреса: Україна, 80720, Львівська обл., Львівський р-н, місто Глиняни, вул.Шевченка, будинок 38; ідентифікаційний код 04374430) на користь Львівська обласна прокуратура (адреса: Україна, 79005, Львівська обл., місто Львів, проспект Шевченка, будинок 17/19; ідентифікаційний код 02910031; банк платника Державна казначейська служба України, м.Київ, UA0000774) 11 247,00 грн. судового збору.

4.Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в порядку та строки, визначені главою 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Повне рішення складено 24.11.2025р.

Суддя Король М.Р.