У Х В А Л А

26 листопада 2025 року м. Чернігівсправа № 927/547/24
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Фесюри М.В., при секретарі судового засідання Ткачовій А.Ю., у справі

За заявою боржника,

Боржник: ОСОБА_1 ,

РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ,

За участю:

Кредитор: Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕКО ФІН", , 01104, м. Київ, бульвар Миколи Міхновського, буд. 38, офіс 324,

Кредитор: Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "МУСТАНГ ФІНАНС", , вул. Князів Острозьких (Московська), буд. 32/2, Бізнес-Центр "Сенатор", 4 поверх, (правонаступник Акціонерного товариства "МЕГАБАНК", , вул. Січових Стрільців, 17, м. Київ, 04053),

Кредитор: Акціонерне товариство "АКЦЕНТ - БАНК", , вул. Батумська, 11, м. Дніпро, 49074,

Керуюча реструктуризацією - арбітражна керуюча Белінська Наталія Олександрівна, свідоцтво №190 від 12.02.13, ід. код НОМЕР_2 , 21050, м. Вінниця, вул. М.Оводова, 38, к.304,e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

про неплатоспроможність фізичної особи

представники учасників справи: Коверзнев Д.В. - представник приватного виконавця Яковенко Т.М.

У судовому засіданні 26.11.25 проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Обставини справи:

У провадженні Господарського суду Чернігівської області перебуває справа про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 18.12.24 затверджено план реструктуризації боргів у справі №927/547/24 про неплатоспроможність фізичної особи - ОСОБА_1 ; повноваження керуючої реструктуризацією - арбітражної керуючої Белінської Н.О. припинено.

Станом на 09.10.25 справа перебуває в процедурі реструктуризації боргів боржника на стадії виконання плану реструктуризації.

У межах справи через систему "Електронний суд" надійшло клопотання від боржника по справі Красника Андрія Олексійовича, в якому просить суд зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Яковенко Тетяну Миколаївну повернути кошти, які були стягнуті в межах відкритого 22.09.25 виконавчого провадження №79165824 на зазначені боржником реквізити. Клопотання обґрунтоване дією мораторію, введеного ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 24.06.25. Зазначене клопотання ухвалою суду від 09.10.25 прийнято до розгляду в судовому засіданні з повідомленням про дату, час та місце розгляду справи приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Яковенко Т.М.

У зв`язку з оголошенням 20.10.25 повітряної тривоги на території Чернігівської області, у тому числі в м. Чернігові, судове засідання по справі, призначене для розгляду клопотання Красника Андрія Олексійовича про зобов`язання приватного виконавця повернути кошти від 03.10.25, 20.10.25 об 11:00 не проводилось, про що складено Акт щодо оголошення повітряної тривоги від 20.10.25 та повідомлено учасників справи у порядку ст. 120 ГПК України про призначення судового засідання на 12 листопада 2025 р. на 10:00.

Враховуючи перебування судді Фесюри М.В 12.11.25 на лікарняному, призначене на 12.11.25 на 10:00 судове засідання, призначене для розгляду клопотання Красника Андрія Олексійовича про зобов`язання приватного виконавця повернути кошти від 03.10.25, не проводилось, про що учасники були повідомлені шляхом направлення до електронних кабінетів останніх листа від 11.11.25 вих.№927/336/25/1138/25.

Ухвалою суду від 20.11.25 судове засідання, на якому буде розглянуто клопотання Красника Андрія Олексійовича про зобов`язання приватного виконавця повернути кошти від 03.10.25, призначено на 26 листопада 2025 року на 11:30 год.

20.10.25 до суду надійшла та залучена до матеріалів справи заява представника приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Яковенко Т.М., у якій просить суд повернути клопотання Красника А.О. без розгляду з підстав її невідповідності за формою та змістом, оскільки не є ні позовною заявою про стягнення безпідставно отриманого майна (коштів), ні скаргою на рішення чи дії приватного виконавця.

Зазначена заява залучена до матеріалів справи та прийнята до розгляду в судовому засіданні.

У судовому засіданні присутній представник приватного виконавця Яковенко Т.М. проти клопотання заперечив, виклавши їх зміст та просив повернути клопотання без розгляду.

Додаткових заяв та клопотань не надійшло.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до змісту клопотання Боржника, 22.09.25 приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Яковенко Т.М. відкрито виконавче провадження ВП №79165824, в межах якого винесено постанови від 22.09.25 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення з боржника основної винагороди, про арешт коштів боржника. В межах ВП №.09.25, вказує боржник, на його рахунок НОМЕР_3 , відкритий в АТ «Ощадбанк» було накладено арешт на суму 26 405,65 грн. з якого у подальшому стягнута сума коштів в межах цієї суми для погашення заборгованості за виконавчим провадженням, що підтверджується копією поданої боржником квитанції від 22.09.25. Посилаючись на приписи ч.4 ст. 121 Кодексу України про банкрутство та п.4 ч.1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», Боржник просить суд зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Яковенко Т.М. повернути кошти, які були стягнуті за виконавчим провадженням №79165824 за поданими реквізитами.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), у межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника, у тому числі спори про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України.

Аналізуючи наведені вище положення ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства вбачається, що розгляд всіх спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

Виконання судових рішень є заключним етапом процедури захисту суб`єктивних прав та законних інтересів кредитора. При цьому у правовій доктрині переважає підхід до розуміння стадії виконання судових рішень саме як заключної стадії цивільного/господарського процесу. Такий підхід наразі втілений і в чинному законодавстві України (ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження").

У рішеннях ЄСПЛ неодноразово зверталася увага, що за змістом п. 1 ст. 6 Конвенції провадження з виконання судових рішень є самостійною, але невід`ємною частиною судового розгляду, невід`ємною стадією процесу правосуддя (рішення ЄСПЛ від 27.07.2004р. у справі "Ромашов проти України", від 11.01.2005 у справі "Дубенко проти України тощо).

Закон України "Про виконавче провадження" і КУзПБ містять прогалини і колізії в частині унормування дій виконавців у разі, якщо щодо боржника порушується процедура банкрутства. Це досить істотно ускладнює вирішення низки питань у процедурі банкрутства, створює суперечки (у тому числі судові) на практиці.

Так, у випадку відкриття провадження у справі про банкрутство стосовно особи, яка є боржником у виконавчому провадженні, постає питання співвідношення цих двох процедур задоволення вимог кредиторів, оскільки метою виконавчого провадження є виконання рішення про стягнення з боржника на користь окремого кредитора без урахування зобов`язань чи вимог інших кредиторів (стягувачів), а метою справи про банкрутство - справедливе (згідно із черговістю та пропорційно) задоволення усієї сукупності кредиторів, які звернулися у справі про банкрутство (неплатоспроможність) з вимогами до боржника.

У виконавчому провадженні звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця). Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову (стаття 48 Закону України "Про виконавче провадження").

Як неодноразово наголошував Верховний Суд, з моменту відкриття стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі і нормами КУзПБ, які мають пріоритет у правовідносинах за участю боржника, встановлені спеціальні правила звернення стягнення на його майно.

Зокрема, за приписами ч.14 ст. 39 КУзПБ з моменту відкриття провадження у справі арешт майна боржника чи інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство.

Звернення стягнення на майно боржника за вимогами, на які не поширюється дія мораторію, здійснюється виключно за ухвалою господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (ч.5 ст. 41 КУзПБ).

За такого правового регулювання правомірними можна вважати ті дії щодо звернення стягнення на майно боржника, які будуть здійснені в межах провадження у справі про банкрутство (постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.12.2022р. у справі № 914/2350/18, Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 22.09.2021р. у справі № 905/1923/15, Верховного Суду від 10.06.2022р. у справі № 918/984/21, від 26.01.2023 у справі № 910/21981/16).

Тож у разі оскарження вчинених державним/приватним виконавцем виконавчих дій, спрямованих на звернення стягнення на кошти чи інше майно боржника, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, постає питання про застосування статей 339, 340 ГПК України та статей 7, 41 КУзПБ при визначенні суду, уповноваженого на судовий контроль за такими діями стосовно боржника.

За положеннями ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Така скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ст. 340 ГПК України).

Сутність судового контролю за виконанням судових рішень полягає у розгляді та вирішенні судом скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

Підставою для здійснення такого контролю є звернення сторони виконавчого провадження, яка вважає, що відповідним рішенням (дією, бездіяльністю) порушено її права, оскільки на дату такого звернення добровільно не виконані її вимоги виконавцем/посадовою особою ДВС або приватним виконавцем.

Вирішуючи питання, пов`язані з оскарженням рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо примусового виконання (звернення стягнення на кошти та інше майно) за рішеннями у спорах (правовідносинах), стороною яких є боржник у справі про банкрутство, які були вирішені поза межами справи про банкрутство до введення в дію КУзПБ або з інших причин, господарським судам слід урахувати у системному взаємозв`язку ст.ст. 339, 340 ГПК України та ст. 7 КУзПБ, керуючись пріоритетом приписів спеціального закону - КУзПБ, а також закріпленими у цьому законі принципами концентрації всіх спорів, стороною яких є боржник, у межах справи про банкрутство та судового контролю у відносинах банкрутства (неплатоспроможності).

Контроль суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність) боржника, за виконанням судових рішень може здійснюватися, зокрема, шляхом розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, за результатами розгляду якої у разі встановлення обґрунтованості скарги суд ухвалою визнає оскаржувані рішення, дії або бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Отже процесуальним законом встановлений спосіб, в який може діяти сторона виконавчого провадження в разі незгоди з діями державного виконавця. В даному випадку Боржником у справі обраний невірний спосіб захисту, який суперечить наведеним статтям ГПК України, а тому у задоволенні клопотання від 03.10.25 Красника Андрія Олексійовича про зобов`язання приватного виконавця повернути кошти має бути відмовлено.

Керуючись статтями Кодексу України з процедур банкрутства та ст. ст. 233-235, 342-343 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1.У задоволенні клопотання від 03.10.25 Красника Андрія Олексійовича про зобов`язання приватного виконавця повернути кошти - відмовити.

2.Копію ухвали направити учасникам справи, приватному виконавцю виконавчого округу Чернігівської області Яковенко Тетяні Миколаївні (16600, Чернігівська обл., м. Ніжин, пл. Заньковецької М., буд. 4, 1-й поверх.) та адвокату Коверзневу Д.В. (вул. Гетьмана Полуботка, 18, м. Чернігів, 14000).

3.Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складений та підписаний 01.12.25.

Суддя М.В. Фесюра

Веб адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/

Документи по справі можуть бути направлені на адресу суду: пр-т Миру, 20, м. Чернігів, 14000, та на електронну адресу Господарського суду Чернігівської області - e-mail: ; засоби зв`язку - тел..