УХВАЛА

27.11.2025Справа № 910/13083/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., за участю секретаря судового засідання Яременко Т.Є., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Офісу Генерального прокурора

до 1) Державної служби геології та надр України,

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗС"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача -

Східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України

про визнання недійсними результатів аукціону, договору та спеціального дозволу на користування надрами

Представники:

від позивача: Косенко Д.В.;

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2: не з`явився;

від третьої особи: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Офіс Генерального прокурора (далі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Державної служби геології та надр України (далі - відповідач 1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗС" (далі - відповідач 1), в якому просить суд:

- визнати недійсними результати проведеного Державною службою геології та надр України Аукціону за лотом "Спеціальний дозвіл на користування надрами - Олександрівське родовище" (ідентифікатор аукціону в електронній системі "Prozorro.Продажі" - SUE001-UA-864), оформлені протоколом електронного аукціону від 02.12.2021 № SUE001-UA-864;

- визнати недійсним договір від 30.12.2021 № 3/17-24 купівлі-продажу спеціального дозволу на користування надрами на аукціоні з метою видобування граніту, гнейсу, мігматиту, діабазу Олександрівського родовища, яке знаходиться в Новоград-Волинському районі Житомирської області, укладений між Державною службою геології та надр України та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗС";

- застосувати наслідки недійсності договору від 30.12.2021 № 3/17-24, укладеного між Державною службою геології та надр України та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗС", визнавши недійсним спеціальний дозвіл на користування надрами від 16.02.2022 № 6614, виданий Державною службою геології та надр України Товариству з обмеженою відповідальністю "ЗС".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час проведення аукціону № SUE001-UA-864 щодо продажу спеціального дозволу на користування надрами - "Олександрівське родовище" були допущені порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які спотворили результати торгів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи здійснюється в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 27.11.2025. Зокрема, залучено до участі у розгляді справи третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України. Витребувано у Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України копії матеріалів антимонопольної справи № 2/01-56-23 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу", що стали підставою для прийняття рішення Відділенням № 70/36-р/к від 20.03.2025, разом з копією рішення Відділення від 20.03.2025 № 70/36-р/к, на електронному носії. Витребувані документи надати до суду у строк до 26.11.2025.

11.11.2025 до суду надійшов відзив Державної служби геології та надр України на позовну заяву, в якому відповідач-1 зокрема зазначає, що електронний аукціон № SUE001-UA-864 проведено повністю у відповідності з вимогами Порядку № 993. Встановлення наявності/відсутності фактів змови учасників онлайн-аукціонів з продажу спеціальних дозволів на користування надрами та порушення учасниками таких аукціонів законодавства про захист економічної конкуренції не належить до повноважень Держгеонадр, яка діє відповідно до Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 № 1174. Також, відповідач-1 зазначає, Держгеонадра (як організатор аукціону) не має жодного впливу не процедуру та результати такого аукціону.

Крім того, відповідач-1 просить суд розгляд справи проводити без участі представника Держгеонадр.

17.11.2025 до суду надійшла відповідь позивача на відзив відповідача-1, в якому він зазначає, що продаж Держгеонадрами спеціального дозволу на користування надрами, відбувся за відсутності конкуренції та при формальному створенні учасниками аукціону її видимості, а обставини допущеного порушення встановлено органом, наділеним на це відповідними повноваженнями.

26.11.2025 до суду надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗС", в якому відповідач-2 зазначає про неможливість явки представника ТзОВ "3С" у судове засідання 27.11.2025 року, у зв`язку з його участю цього дня в іншому судовому засіданні, а тому просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату.

26.11.2025 до суду надійшли письмові пояснення Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, в яких третя особа зазначає, що ТОВ «ЗС» та ТОВ «ПАРК ТАУЕР ДЕВЕЛОПМЕНТ» не зверталися до Господарського суд Харківської області з позовом до Відділення про визнання протиправним та/або скасування Рішення № 70/36-р/к, відтак, відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» Рішення № 70/36-р/к є законним та відповідно до статті 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» обов`язковим до виконання. Також, третя особа просить розгляд справи № 910/13083/25 здійснювати у закритому судовому засіданні, оскільки у матеріалах антимонопольної справи № 2/01-56-23 є документи, що містять у собі інформацію з обмеженим доступом (конфіденційну/службову інформацію, банківську таємницю доступ до якої був обмежений юридичними особами - надавачами інформації та/або законодавством). Крім того, Відділення просить суд розгляд справи № 910/13083/25 здійснювати за відсутності представника Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України за наявними у ній матеріалами.

У цьому підготовчому засіданні, розглянувши клопотання відповідача-2 про відкладення розгляду справи, суд відзначає наступне.

Відповідно до приписів ст. 56 Господарського процесуального кодексу України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Таким чином, юридична особа не обмежена колом осіб, які можуть представляти її інтереси в суді, а зазначені в клопотанні обставини не є підставою для його задоволення, тому суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача-2 про відкладення розгляду справи.

Також, у цьому підготовчому засіданні суд поставив на обговорення питання зупинення провадження у даній справі до перегляду Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду справи № 922/3456/23.

Представник позивача заперечив проти зупинення провадження у даній справі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках, зокрема перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Так, предметом розгляду у даній справі є вимоги Офісу Генерального прокурора про визнання недійсними результатів Аукціону, договору від 30.12.2021 № 3/17-24 купівлі-продажу спеціального дозволу на користування надрами на аукціоні з метою видобування граніту, гнейсу, мігматиту, діабазу Олександрівського родовища, яке знаходиться в Новоград-Волинському районі Житомирської області та застосування наслідків недійсності договору, визначених ч. 3 ст.228 ЦК України, шляхом визнання недійсним спеціального дозволу на користування надрами від 16.02.2022 № 6614, виданого Державною службою геології та надр України Товариству з обмеженою відповідальністю "ЗС".

В обгрунтування заявлених позовних вимог, позивач посилається на те, що під час проведення аукціону на електронній системі «Prozorro продажі» (ідентифікатор доступу: SUЕ001-UA-864) з продажу спеціального дозволу на користування надрами - Олександрівське родовище, замовником якого є Державна служба геології та надр України були допущені порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які спотворили результати аукціону, що встановлено Східним міжобласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України у своєму рішенні від 20.03.2025 № 70/36-р/к у справі № 2/01-56-23 та є підставою для визнання недійсними результатів електронного аукціону, договору № 3/17-21 від 30.12.2021, укладеного за результатами такого аукціону на підставі ч. 3 ст. 228 ЦК України та, відповідно, спеціального дозволу.

Разом з тим, судом встановлено, що ухвалою Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20.12.2024 у справі № 922/3456/23 прийнято до розгляду справу за позовом керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова в інтересах держави в особі: Харківської міської ради, Північно-Східного офісу Держаудитслужби до відповідачів: Спеціалізованого комунального підприємства "Харківзеленбуд" Харківської міської ради, Приватного підприємства "ЛСВ Моноліт", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення тендерного комітету, договору про закупівлю товарів та стягнення коштів, з підстав необхідності відступу від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 17.10.2024 у справі №914/1507/23, щодо можливості застосування передбачених положеннями ч.3 ст. 228 ЦК України наслідків недійсності договору, вчиненого з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства, зокрема, у разі визнання недійсним договору, укладеного з порушенням учасником закупівлі законодавства про захист економічної конкуренції.

Зокрема, Касаційний господарський суд України, передаючи справу № 922/3456/23 на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зазначив наступне:

- фактично як у справі № 922/3456/23, що переглядається, так і у справі № 914/1507/23, від правових висновків у якій прагне відступити колегія суддів, єдиним доказом того, що оспорюваний договір завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, є рішення Антимонопольного комітету України в антимонопольній справі, яким визнано дії відповідачів, як учасників спірної закупівлі, щодо узгодження ним своєї поведінки під час участі в конкурсних торгах на закупівлю, яким встановлений факт порушення законодавства про захист економічної конкуренції, що передбачені пунктом 4 частини другої статті 6 та пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосується спотворення результатів торгів;

- проте сам лише факт вчинення порушення у вигляді антиконкурентних узгоджених дій під час участі у спірній закупівлі, встановлений рішенням АМК, не є підставою для визнання оспорюваного правочину недійсним як такого, що вчинений з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства;

- не будь-які порушення актів цивільного законодавства, вчинені під час укладення договору, мають своїм наслідком невідповідність правочину інтересам держави і суспільства. Для визнання недійсним правочину на підставі частини першої статті 203, частини першої статті 215 і частини третьої статті 228 ЦК України має бути доведено, що зміст правочину та мета його вчинення завідомо суперечать інтересам держави і суспільства.

- Крім того, за порушення законодавства про захист економічної конкуренції Законом України "Про захист економічної конкуренції" передбачена відповідальність, зокрема, у вигляді штрафу (стаття 51, частина друга статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції").

- При цьому, згідно з частинами першою і другою статті 55 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особи, яким заподіяно шкоду внаслідок порушення законодавства про захист економічної конкуренції, можуть звернутися до господарського суду із заявою про її відшкодування. Шкода, заподіяна порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченими пунктами 1, 2, 5, 10, 12, 18, 19 статті 50 цього Закону, відшкодовується особою, що вчинила порушення, у подвійному розмірі завданої шкоди.

- Колегія суддів звертає увагу на те, що положення Закону України "Про захист економічної конкуренції" є спеціальними у випадку порушення його норм, зокрема, шляхом узгодженої поведінки на торгах. Цей закон також визначає можливість заявлення вимог про стягнення шкоди, завданої таким порушенням.

- Відтак Прокурор, у разі завдання, на його думку, шкоди інтересам держави і суспільства внаслідок укладення і виконання договору, не позбавлений можливості розрахувати завдані таким порушенням збитки та пред`явити вимогу про їх стягнення з винної особи, як це передбачено статтею 55 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

- Таким чином, колегія суддів пропонує відступити від висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 17.10.2024 у cправі № 914/1507/23, про те, що встановлене в установленому порядку порушення законодавства про захист економічної конкуренції є підставою для визнання недійсним договору, укладеного з переможцем закупівлі, відповідно до частини третьої статті 228 ЦК України"; а також про наявність підстав для застосування правових наслідків, передбачених частиною третьою статті 228 ЦК України, у разі визнання недійсним правочину, вчиненого з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.

Отже, у справі № 922/3456/23 Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду наразі вирішується питання щодо відступу від попередньо сформованого висновку, що порушення законодавства про захист економічної конкуренції є підставою для визнання недійсним договору, укладеного з переможцем аукціону, відповідно до частини третьої статті 228 ЦК України"; а також про наявність підстав для застосування правових наслідків, передбачених частиною третьою статті 228 ЦК України, у разі визнання недійсним правочину, вчиненого з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.

За змістом ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є, зокрема, справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності. Основними засадами (принципами) господарського судочинства є верховенство права.

Відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", єдність системи судоустрою забезпечується єдністю судової практики. Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом (ч.1 ст. 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Положеннями пункту 11 частини 1 статті 229 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Таким чином, враховуючи подібність правовідносин у справі № 922/3456/23 та у справі № 910/13083/25, з метою дотримання єдності судової практики та зважаючи на те, що правовий висновок Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі № 922/3456/23 впливає на правильне вирішення даного спору і виступає джерелом формування судової практики, суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у даній справі до закінчення перегляду Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду справи № 922/3456/23.

Керуючись ст. 234, п. 5 ч. 1 ст. 228, ст. 229 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Зупинити провадження у справі № 910/13083/25 за позовом Офісу Генерального прокурора до Державної служби геології та надр України та Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗС", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсними результатів аукціону, договору та спеціального дозволу на користування надрами до закінчення перегляду Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду справи № 922/3456/23 та оприлюднення повного тексту судового рішення по вказаній справі.

2. Зобов`язати представників учасників справи повідомити суд про усунення обставин, які зумовили зупинення провадження у даній справі.

Ухвала набрала законної сили з моменту її оголошення.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали 02.12.2025.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України, ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Кодексом України з процедур банкрутства.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, протягом десяти днів з дня її проголошення, з урахуванням вимог ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.О. Щербаков