ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 року м.Харків Справа № 913/243/25
Провадження №8/913/243/25
Суддя Господарського суду Луганської області Іванов А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) представників сторін справу
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.09.2021 між сторонами було укладено Договір № 8342-НГТ-20 постачання природного газу, відповідно до умов якого позивач зобов`язався поставити відповідачу природний газ, а останній зобов`язався прийняти його та оплатити на умовах цього Договору.
Як зазначає позивач, у період з листопада 2021 року по лютий 2022 року він передав у власність відповідачу природний газ загальну на суму 122040,67 грн.
Позивач вказує, що у зв`язку з невиконанням відповідачем умов Договору щодо оплати отриманого природного газу, останній зобов`язаний сплатити не лише суму боргу, а й пеню, три проценти річних та інфляційні втрати, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.
Позивач у позовній заяві виклав клопотання про розгляд справи у спрощеному позовному провадженні.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.10.2025 справу № 913/243/25 передано на розгляд судді Іванову А.В.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 06.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання, без виклику сторін.
Запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали надати відзив на позовну заяву з доказами направлення іншим учасникам справи; за наявності заперечень про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали, подати відповідну заяву з доказами направлення іншим учасникам справи; у разі отримання відповіді на відзив, у п`ятиденний строк з дня її вручення, подати суду обґрунтовані заперечення з доказами направлення іншим учасникам справи; подати контррозрахунок заборгованості в разі незгоди з її розміром, визначеним позивачем, з доказами направлення іншим учасникам справи.
Запропоновано позивачу у разі отримання відзиву на позовну заяву, у п`ятиденний строк з дня його отримання подати суду обґрунтовану відповідь на відзив, з доказами направлення іншим учасникам справи.
Ухвалу суду від 06.10.2025 було надіслано позивачу до електронного кабінету в Електронному суді ЄСІТС.
У зв`язку з тим, що адресою відповідача є м. Старобільськ Луганської області, яка станом на дату розгляду справи є територією на якій ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупована Російською Федерацією, відсутністю у відповідача електронного кабінету, суд розмістив інформацію на офіційному веб-сайті судової влади України.
Копію ухвали від 06.10.2025 надіслано відповідачу на адресу електронної пошти яка вказана позивачем в позовній заяві.
Відповідач відзив на позовну заяву суду не подав.
Згідно зі ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
На підставі ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Дослідивши матеріали справи, суд
Природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем для власних потреб, або в якості сировини, а не для продажу (п. 1.2 договору).
Підпунктом 2.1.1. пункту 2.1. договору визначено з червня 2022 року загальний обсяг (об`єм) природного газу в кількості 22.858 тис.куб.м.
Приймання-передача газу, переданого Постачальником Споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу (п. 3.5. договору).
Підпунктом 4.1.1. пункту 4.1. розділу 4 визначено, що в період з 01.06.2021 по 31.05.2022 ціна природного газу за 1000 куб. м газу без ПДВ 6183,33 грн, податок на додану вартість за ставкою 20%, тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи 124,16 грн без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, вього з коефіцієнтом 136,58 грн, крім того ПДВ 20%- 27.31 грн, всього з ПДВ 163,89 грн за 1000 куб.м.
Пунктом 5.1. договору визначено, що оплата за природний газ за цим договором (окрім розрахункових періодів: жовтень 2021 р., жовтень 2022 р., жовтень 2023 р., листопад 2021 р., листопад 2022 р., листопад 2023 р., квітень 2022 р., квітень 2023 р., квітень 2024 р., травень 2022 р., травень 2023 р., травень 2024 р.) здійснюється споживачем виключно грошовими коштами в такому порядку:
- 50% вартості замовленого на відповідний розрахунковий період природного газу в обсягах, визначених в пункті 2.1. договору до 22 числа (включно) розрахункового періоду, в якому здійснюється постачання газу.
Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється до 22 числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим періодом. У разі відсутності акту приймання-передачі, фактична вартість використаного споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4. пункту 3.5 цього договору.
На виконання умов договору, протягом листопада 2021 року - лютий 2022 року позивач передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 122040,67 грн, що підтверджується відповідними актами приймання передачі природного газу.
Пунктом 3.5.4 договору визначено, що у випадку неповернення Споживачем підписаного оригіналу акту, ненадання письмової обґрунтованої відмови проти підписання акту до 15-го (п`ятнадцятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними, отриманими від Споживача відповідно до підпункту 3.5.1 цього пункту, та даних щодо остаточної алокації відборів Споживача відповідно до підпункту 3.5.1 цього пункту, та даних щодо остаточної алокації відборів Споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим, узгодженим відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС та переданими у власність Споживачу, а вартість поставленого протягом відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених в розділі 4 цього Договору.
Оплата за природний газ за цим договором здійснюється відповідно до пункту 5.1 договору виключно грошовими коштами. Остаточний розрахунок за фактично переданий у розрахунковому періоді природний газ здійснюється до 22 числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим періодом. У разі відсутності акту приймання-передачі, фактична вартість використаного споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4 пункту 3.5 договору.
Відповідно до п. 7.2 договору, у разі прострочення споживачем оплати згідно п.п. 5.1 та 8.4 цього договору, він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банк України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.
Договір набирає чинності з дати його ухвалення і діє до « 30» червня 2024 року включно, а в частині розрахунків до повного їх виконання. Продовження або припинення Договору можливе за взаємною згодою Сторін шляхом підписання додаткової угоди до Договору.
Договір постачання природного газу від 21.09.2021 № 8342 НГТ-20 підписаний сторонами та скріплений їх печатками.
До договору від 21.09.2021 № 8342 НГТ-20 укладено наступні додаткові угоди:
Додатковою угодою № 5 від 09.12.2021 змінено:
- з 01 грудня 2021 року викладено таблицю, наведену в підпункті 2.1.1 пункту 2.1 Розділу 2. «кількість та фізико-хімічні показники природного газу» Договору в частині розрахункових періодів з грудня 2021 року до червня 2022 року;
- змінено пункт 2.2 Розділу 2. «Кількість та фізико-хімічні показники природного газу» Договору з 01 грудня 2021 року;
- змінено пункт 2.4 Розділу 2. «Кількість та фізико-хімічні показники природного газу» Договору з 01 грудня 2021 року;
- змінено та викладено пункт 3.5. Розділу 3 «Порядок та умови передачі природного газу» Договору у наступній редакції: 3.5. Приймання-передача газу, переданого Постачальником Споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється окремими актами приймання-передачі газу: акт приймання-передачі Обсягу І та акт приймання-передачі Обсягу ІІ.
Споживач в актах приймання-передачі природного газу, зазначає виключно той обсяг, який відповідає обсягам газу, які були використані Споживачем в той період (періоди), коли Споживач був включений Постачальником до свого Реєстру, з урахуванням положень пунктів 3.2 та 3.3. даного Договору.
3.5.1. Споживач зобов`язується надати Постачальнику не пізніше 7 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом:
- Копію акту про надання послуг з розподілу природного газу за розрахунковий період, складеного між Споживачем та оператором ГРМ (зазначеним в пункті 1.5 цього Договору);
- Інформацію за підписом уповноваженої особи Споживача стосовно обсягів природного газу, використаних виключно в періоді (періодах) розрахункового періоду, коли він був включений до Реєстру споживачів Постачальника (відповідно до пунктів 3.2 та 3.3 цього Договору), з розбивкою цих обсягів природного газу на Обсяг І та Обсяг II. Цю розбивку Споживач розраховує самостійно, несе повну відповідальність за достовірність наданої інформації. Зазначена інформація не підлягає перевірці з боку Постачальника і приймається Постачальником як підтвердження фактично використаних Споживачем Обсягу І та Обсягу II в розрахунковому періоді;
- Підписані Споживачем по два примірники актів приймання-передачі природного газу окремо для Обсягу І та Обсягу II. В актах зазначаються фактичні обсяги використаного у розрахунковому періоді природного газу (відповідно Обсяг І та Обсяг II), їх фактична ціна та вартість. Якщо Споживач фактично використовує природний газ виключно для забезпечення опалення та постачання гарячої води до квартир співвласників і не забезпечує за рахунок природного газу опалення та постачання гарячої води до нежитлових приміщень, він оформлює акт приймання-передачі лише на Обсяг І і надає його Постачальнику у двох примірниках. Фактично використані обсяги газу можуть відрізнятися від замовлених (зазначених в п.2,1) як в меншу, так і в більшу сторони.
3.5.2. Постачальник не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом повертає Споживачу по одному примірнику оригіналів актів приймання-передачі природного газу, підписаних уповноваженим представником та скріплених печаткою. У разі не підписання Постачальником актів/акту приймання-передачі природного газу Постачальник письмово повідомляє Споживача про причини такого непідписання.
3.5.3. Споживач підтверджує, що підписаний сторонами акт/акти приймання-передачі газу за розрахунковий період свідчить про повне виконання Постачальником своїх зобов`язань за цим Договором в частині постачання природного гаду у відповідному розрахунковому періоді.
3.5.4. У випадку ненадання/несвоєчасного надання актів/акту, зазначених в підпункті 3.5.1 Договору, а також у випадку розбіжності між даними, отриманими від Споживачі відповідно до підпункту 3.5.1 цього пункту, та даних щодо остаточної алокації відборів Споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим, узгодженим відновідно до даних Інформаційної: платформи Оператора ГТС та переданим у власність Споживачу, а вартість поставленого проте відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених в розділі 4 цього Договору. Розподілення фактично використаного загального обсягу на Обсяг І та Обсяг ІІ здійснюється прямопропорційно розподілу обсягів, зазначених на відповідний розрахунковий період в пункті 2.1 цього Договору.».
5. В підпункті 4,1.1 пункту 4.1 Розділу 4 «Ціна природного газу» цього Договору слово «(фіксований)» виключити.
6. Пункти 5.2. та 5.7. Розділу 5. «Порядок та умови проведення розрахунків» Договору не застосовуються Сторонами на період з 01.12.2021 до 01.05.2022 року.».
Додатковою угодою № 8 від 17.01.2022 викладено пункт 5.1. Розділу 5. «Порядок та умови проведення розрахунків» цього Договору у наступній редакції:
« 1. Викласти пункт 5. 1. .Розділу 5. «Порядок та умови проведення розрахунків»
цього Договору у наступній редакції:
« 5.1. Оплата за природний газ за розрахунковий період здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку:
5.1.1. Оплата вартості обсягу природного газу, що фактично був переданий Постачальником у розрахунковому періоді відповідно до акту/актів приймання-передачі природного газу, окрім Обсягу І (фіксованого), здійснюється Споживачем в повному об`ємі (100% вартості) до 25 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, в якому було здійснено постачання газу;
5.1.2. Оплата 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу Обсягу І (фіксованого) здійснюється Споживачем до останнього числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, в якому було здійснено постачання газу.
5.1.3. Остаточний розрахунок за фактично переданий у розрахунковому періоді
природний газ здійснюється до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому Споживач повинен був сплатити 70 % вартості фактично переданого природного газу Обсягу І (фіксованого).
5.1.4. У разі відсутності акту/актів приймання-передачі, фактична вартість переданого Споживачу природного газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4 пункту 3.5 цього Договору.».
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного:
До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно приписів ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.
Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, тобто неналежне виконання.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За своєю правовою природою укладений між сторонами договір від 05.11.2021 № 11-1060/21-БО-Т є договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Акт приймання-передачі природного газу за січень 2022 року підписаний відповідачем; акт приймання-передачі природного газу за лютий 2022 року відповідачем не підписано.
Відповідно до пп. 19 п. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» оператор газотранспортної системи суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників).
Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 24.12.2019 прийнято постанову №3011 «Про видачу ліцензії з транспортування природного газу ТОВ «Оператор ГТС України» на право провадження господарської діяльності з транспортування природного газу Товариству з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України».
Правове регулювання технічних, організаційних, економічних та правових засад функціонування газотранспортної системи України здійснюється Кодексом газотранспортної системи (далі Кодекс ГТС), затвердженим постановою НКРЕКП № 2493 від 30.09.2015.
Згідно з п. 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС інформаційна платформа - електронна платформа у вигляді веб-додатка в мережі Інтернет, функціонування та керування якою забезпечується оператором газотранспортної системи, яка використовується для забезпечення надання послуг транспортування природного газу відповідно до вимог цього Кодексу.
Оператор газотранспортної системи відповідно до п. 5 глави 3 розділу ІV Кодексу ГТС виконує функції адміністратора інформаційної платформи.
Відтак, суб`єкти ринку природного газу користуються ресурсами інформаційної платформи, адміністратором якої є Оператор ГТС.
Абзацами 1, 2 пункту 2 глави 3 розділу ІV Кодексу ГТС інформаційна платформа має бути доступною всім суб`єктам ринку природного газу та операторам торгових платформ у межах їх прав, визначених цим Кодексом, для забезпечення ними дій, пов`язаних із укладанням угод за короткостроковими стандартизованими продуктами, замовленням, наданням та супроводженням послуг транспортування природного газу, у тому числі для подання номінацій/реномінацій, перевірки величин грошових внесків (фінансової гарантії), а також інших дій, передбачених цим Кодексом. Для вчинення вищезазначених дій веб-додаток інформаційної платформи має бути доступним у мережі Інтернет цілодобово, сім днів на тиждень.
з 01.11.2021 по 30.11.2021 у обсязі 1566,00 куб. м;
з 01.12.2021 по 31.12.2021 у обсязі 5413,00 куб. м;
з 01.01.2022 по 31.01.2022 у обсязі 5638,80 куб. м;
з 01.02.2022 по 28.02.2022 у обсязі 3474,30 куб. м.
з 01.03.2022 - 0,00 куб. м.
Таким чином, у листі ТОВ «Оператор ГТС України» фактично підтверджено зазначені позивачем у актах приймання-передачі природного газу за листопад 2021 року - лютий 2022 року обсяги переданого відповідачу природного газу.
Згідно з п. 3.5.2. договору (з урахуванням додаткової угоди від 09.12.2021 № 5) Постачальник не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом повертає Споживачу по одному примірнику оригіналів актів приймання-передачі природного газу, підписаних уповноваженим представником та скріплених печаткою. У разі не підписання Постачальником актів/акту приймання-передачі природного газу Постачальник письмово повідомляє Споживача про причини такого не підписання.
3.5.4. У випадку ненадання/несвоєчасного надання актів/акту, зазначених в підпункті 3.5.1 Договору, а також у випадку розбіжності між даними, отриманими від Споживачі відповідно до підпункту 3.5.1 цього пункту, та даних щодо остаточної алокації відборів Споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим, узгодженим відповідно до даних Інформаційної: платформи Оператора ГТС та переданим у власність Споживачу, а вартість поставленого проте відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених в розділі 4 цього Договору. Розподілення фактично використаного загального обсягу на Обсяг І та Обсяг ІІ здійснюється прямопропорційно розподілу обсягів, зазначених на відповідний розрахунковий період в пункті 2.1 цього Договору.
Згідно з п. 5.1.1. договору (з урахуванням додаткової угоди від 17.01.2022 № 8) оплата вартості обсягу природного газу, що фактично був переданий Постачальником у розрахунковому періоді відповідно до акту/актів приймання-передачі природного газу, окрім Обсягу І (фіксованого), здійснюється Споживачем в повному об`ємі (100% вартості) до 25 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, в якому було здійснено постачання газу;
Оплата 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу Обсягу І (фіксованого) здійснюється Споживачем до останнього числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, в якому було здійснено постачання газу (пп. 5.1.1. договору).
Остаточний розрахунок за фактично переданий у розрахунковому періоді природний газ здійснюється до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому Споживач повинен був сплатити 70 % вартості фактично переданого природного газу Обсягу І (фіксованого).
У разі відсутності акту/актів приймання-передачі, фактична вартість переданого Споживачу природного газу розраховується відповідно до умов підпункту 3,5.4 пункту 3.5 цього Договору.
За умовами п.п. 3.5.4 договору у випадку ненадання/несвоєчасного надання актів/акту, зазначених в підпункті 3.5.1 Договору, а також у випадку розбіжності між даними, отриманими від Споживачі відповідно до підпункту 3.5.1 цього пункту, та даних щодо остаточної алокації відборів Споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим, узгодженим відновідно до даних Інформаційної: платформи Оператора ГТС та переданим у власність Споживачу, а вартість поставленого проте відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених в розділі 4 цього Договору. Розподілення фактично використаного загального обсягу на Обсяг І та Обсяг ІІ здійснюється прямопропорційно розподілу обсягів, зазначених на відповідний розрахунковий період в пункті 2.1 цього Договору.
Таким чином, обґрунтованими є вимоги щодо поставки газу:
(3,3529 обсяг споживання природного газу з 01.02.2022 по 27.02.2022;
3,3529х124,16х1,1=457,93
Щодо решти боргу за лютий 2022 року в сумі 920,68 грн, яка складається з вартості газу, поставленого за період за 28.02.2022 у кількості 121,40 куб.м, то ця вимога не підлягає задоволенню з наступних підстав:
Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 № 1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій.
Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 був затверджений Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окуповані Російською Федерацією, в якому Старобільська міська територіальна громада визначається окупованою з 28.02.2022.
Тобто, спірний період утворення боргу у цій справі частково охоплює час, з якого за даними вказаного вище Переліку територія місцезнаходження відповідача є окупованою, що має правові наслідки згідно з чинним законодавством.
Зокрема, відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі за текстом - Закон) правовий статус тимчасово окупованої території, а також правовий режим на тимчасово окупованій території визначаються цим Законом, іншими законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права.
Тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації (п. 7 ч. 11 Закону).
Цей Закон визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб (ст. 2 Закону).
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається, зокрема, сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях тощо.
За приписами абз. 2 ч. 3 ст. 4 Закону в умовах воєнного стану правовий режим тимчасово окупованої території, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 3 цього Закону, визначається, змінюється і скасовується Кабінетом Міністрів України.
Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону здійснення господарської діяльності юридичними особами, фізичними особами-підприємцями та фізичними особами, які провадять незалежну професійну діяльність, місцезнаходженням (місцем проживання) яких є тимчасово окупована територія, дозволяється виключно після зміни їхньої податкової адреси на іншу територію України.
Правочин, стороною якого є суб`єкт господарювання, місцезнаходженням (місцем проживання) якого є тимчасово окупована територія, є нікчемним. На такі правочини не поширюється дія положення абз. 2 ч. 2 ст. 215 ЦК України.
Частиною 2 статті 131 Особливості переміщення товарів на/з тимчасово окупованої території Закону на період тимчасової окупації переміщення товарів (робіт, послуг) з тимчасово окупованої території на іншу територію України та/або з іншої території України на тимчасово окуповану територію усіма видами транспорту, в тому числі автомобільним, залізничним, повітряним та трубопровідним транспортом, а також лініями електропередач та гідротехнічними спорудами, заборонено, за винятком випадків, передбачених частинами 3 та 4 цієї статті.
У відповідності до ч. 1 ст. 131 Закону положення цієї статті застосовуються до тимчасово окупованої території, передбаченої пунктами 1 і 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, надр під територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, і повітряного простору над цими територіями.
В умовах воєнного стану рішенням Кабінету Міністрів України положення цієї статті можуть бути поширені на тимчасово окуповані території, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 3 цього Закону, надра під територіями, зазначеними у п. 3 ч. 1 ст. 3 цього Закону, і повітряний простір над цими територіями.
Аналогічні положення містить і ч. 1 ст. 13 «Особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території» Закону.
Воєнний стан в Україні був введений з 24.02.2022 із 05 год. 30 хв. Указом Президента України № 64/2022 та неодноразово продовжувався та триває на час розгляду цієї справи.
06.12.2022 Кабінет Міністрів України затвердив постанову № 1364 Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до якої перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони України з урахуванням пропозицій відповідних обласних, Київської міської військової адміністрації.
Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окуповані Російською Федерацією та в оновленому Переліку, затвердженому наказом від 28.02.2025 № 376, датами тимчасової окупації Старобільська міська територіальна громада визначено 28.02.2022.
Отже, територія Старобільської міської територіальної громади визнана тимчасово окупованою з 28.02.2022 в умовах воєнного стану, з чого вбачається, що положення статей 13 та 131 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України можуть бути поширені на такі території з урахування ч. 1 статей, а саме за рішенням Кабінету Міністрів України.
Враховуючи викладене та приписи ст. 2 Закону, суд зазначає, що дія останнього розповсюджується на спірні правовідносини у цій справі.
Отже, з 28.02.2022 позивач не мав права здійснювати господарську діяльність щодо постачання природного газу відповідачу.
Аналогічну правову позицію щодо заборони передачі енергоресурсів на тимчасово окуповану територію висловлено у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2025 у справі № 908/1162/23, в якій, окрім цього, зазначено, що правовий режим на такій території не залежить від ухвалення уповноваженим органом державної влади рішення про визнання такої території як тимчасово окупованої.
Верховний Суд вказав, що рішення повноважного органу державної влади України (зокрема - і Кабінету Міністрів України) для територій, визначених у пункті 1 частини першої статті 3 Закону, має не конститутивне, а лише інформативне значення, з публічною достовірністю підтверджуючи конкретну дату, з якої фактична окупація певної частини території України почалася чи припинилася.
У задоволенні позовних вимог про стягнення боргу в сумі 920,68 грн за природний газ, поставлений 28.02.2022 в обсязі 121,40 куб.м, слід відмовити у зв`язку з відсутністю у позивача права на отримання заявлених до стягнення грошових коштів та відсутність у відповідача кореспондованого зобов`язання їх сплачувати.
Статтею 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, за цією нормою Цивільного кодексу України боржник, що прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.
За приписами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до ст. 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми.
Позивачем за прострочення оплати відповідачем поставленого природного газу у січні 2022 року лютому 2022 року нараховані та заявлені до стягнення три проценти річних та втрати від інфляції.
Перевіривши здійснений позивачем розрахунок трьох процентів річних та інфляційних втрат, суд зазначає, що розрахунок позивача щодо трьох процентів за січень 2022 року в сумі 1192,56 грн (за період з 16.03.2022 по 11.08.2025) та за лютий 2022 року в сумі 2626,93 грн (за період з 16.04.2022 по 11.08.2025) та інфляційних нарахувань за січень 2022 року (за період з квітня 2022 року по 31.07.2025) та за лютий 2022 року (за період з травня 2022 року по липень 2025 року), суд уточнює з урахуванням часткового задоволення по сумі боргу.
На користь позивача підлягають до стягнення:
три проценти річних за січень 2022 року в сумі 1192,56 грн, за лютий 2022 року в сумі 2 535,14 грн; інфляційні нарахування за січень 2022 року в сумі 5502,52 грн; за лютий 2022 року в сумі 10 870,87 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549).
Статтею 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" встановлено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
Позивач застосував відповідальність за несвоєчасність виконання грошових зобов`язань, передбачену п. 7.2 договору у вигляді пені у загальній сумі 7883,92 грн (за період з 16.03.2022 по 15.10.2022), проте за уточненим розрахунком суду ці вимоги складають 7 553,76 грн (2182,53 (січень 2022 року) + 5 371,23 (лютий 2022 року)).
Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з ст.74 ГПК України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідач доказів відсутності заборгованості не надав.
За таких обставин позов задовольняється частково та до стягнення підлягають борг у сумі 37 091,62 грн, пеня в сумі 7553,76 грн, три проценти річних у сумі 3 727,70 грн, інфляційні втрати в сумі 16 373,39 грн.
У решті вимог слід відмовити за необґрунтованістю з підстав, вказаних вище.
Витрати по судовому збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог та обґрунтовано заявленої пені відповідно ст. 129 ГПК України та підлягають до стягнення в сумі 2358,41 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 86, 123, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України суд
1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Імперіал м. Старобільськ» задовольнити частково.
3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.
4. В решті позовних вимог відмовити.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст. 256 ГПК України та у порядку, визначеному ст. 257 ГПК України.
Повний текст рішення складено і підписано 02.12.2025.
Суддя Антон ІВАНОВ