УХВАЛА

м. Київ

25.11.2025Справа № 910/2995/24

Суддя Мудрий С.М., розглянувши подання державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчука Костянтина Петровича про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Южний електротехнічний завод"

до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

про стягнення 19 973 153,20 грн

При секретарю судового засідання: Карашевич В.В.

Представники учасників справи:

від позивача: Єгоров Олександр Олександрович (поза межами приміщення суду)

від відповідача: Музичук Леся Василівна, Шевченко Юрій Анатолійович

від заявника: Савчук Костянтин Петрович

ВСТАНОВИВ:

У березні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Южний електротехнічний завод" (далі - Товариство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) 19973153,20 грн, з яких:

- 16 449 906,00 грн - кошти, сплачені позивачем за придбання земельної ділянки (гарантійний внесок в сумі 650 000,00 грн, перший платіж в сумі 12 139 468,00 грн, другий платіж в сумі 3 502 132,00 грн державне мито в сумі 156 650,00 грн та адміністративний збір в сумі 1 656,00 грн);

- 2 033 446,71 грн - інфляційні втрати, нараховані за період з 14.01.2016 по 31.12.2016 на суму сплачених за земельну ділянку коштів в розмірі 16 449 906,00 грн;

- 1 450 155,49 грн - грошові кошти, сплачені позивачем за період з 14.01.2016 по 29.03.2023 у вигляді земельного податку за користування земельною ділянкою;

- 39 645,00 грн - судовий збір, сплаченого на підставі постанови Верховного Суду №367/1748/18 від 29.03.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.05.2024 у справі №910/2995/24 позовні вимоги Товариства задоволені частково, стягнуто на користь останнього з Фонду збитки в розмірі 17 900 061,49 грн (16 449 906,00 грн, що сплачені позивачем за придбання земельної ділянки та 1 450 155,49 грн, які сплачені позивачем за період з 14.01.2016 по 29.03.2023 у вигляді земельного податку за користування земельною ділянкою) та судовий збір в розмірі 268 499,10 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2024 рішення суду першої інстанції було скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення інфляційних втрат в сумі 2 033 446,71 грн з ухваленням у цій частині нового рішення про задоволення позову, а в іншій частині рішення місцевого господарського суду -залишено без змін.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.03.2025 закрито касаційне провадження у справі №910/2995/24 за касаційною скаргою Фонду. Касаційну скаргу Фонду залишено без задоволення, а постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2024 та рішення Господарського суду міста Києва від 21.05.2024 у справі №910/2995/24 залишено без змін.

11.06.2025 через загальний відділ діловодства суду від Товариства надійшла заява, в якій позивач у порядку статті 3451 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) просив суд:

- встановити судовий контроль за виконанням рішення Господарського суду міста Києва №910/2995/24 від 21.05.2024 та постанови Північного апеляційного господарського суду №910/2995/24 від 22.10.2024;

- зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення у господарській справі №910/2995/24.

13.06.2025 через систему "Електронний суд" (зареєстрована судом 16.06.2025) Фонд подав заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні заяви Товариства про встановлення судового контролю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.06.2024 відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Южний електротехнічний завод" про встановлення судового контролю.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.08.2025 ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.06.2025 залишено без змін.

07.11.2025 через систему "Електронний суд" від державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчука Костянтина Петровича надійшло подання про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України керівнику Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - Білай Ользі Сергіївні до виконання зобов`язань за рішенням суду.

10.11.2025 через систему "Електронний суд" від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшло заперечення на подання.

10.11.2025 через систему "Електронний суд" (зареєстрована судом 11.11.2025) Фонд гарантування вкладів фізичних осіб подав клопотання про виклик останнього в судове засідання та додаткові пояснення.

12.11.2025 через систему "Електронний суд" (зареєстрована судом 13.11.2025) Фонд гарантування вкладів фізичних осіб подав додаткові пояснення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.11.2025 розгляд подання призначено на 25.11.2025.

19.11.2025 через систему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "Южний електротехнічний завод" надійшла заява про участь представника позивача, а саме: Єгорова Олександра Олександровича, у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.11.2025 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Южний електротехнічний завод" про участь представника останнього у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

24.11.2025 через систему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "Южний електротехнічний завод" надійшла заява щодо задоволення подання державного виконавця.

Заслухавши державного виконавця та уповноважених представників учасників справи, суд дійшов висновку, що подання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 337 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

За приписами ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження, зокрема, має право: у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Так, з матеріалів подання вбачається, що 23.04.2025 державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчуком Костянтином Петровичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 77879667 з примусового виконання наказу № 910/2995/24 від 07.11.2024, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, постанову про стягнення виконавчого збору, які в подальшому були надіслані Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Товариству з обмеженою відповідальністю "Южний електротехнічний завод" до їхніх Електронних кабінетів.

13.05.2025, 13.06.2025 та 10.10.2025 державним виконавцем на адресу боржника надсилалися виклики.

23.05.2025, 24.06.2025 та 04.11.2025 до державного виконавця з`являвся представник директора - розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, який повідомив, що останнім не вживаються жодні заходи щодо виконання наказу Господарського суду міста Києва від 07.11.2024 у справі № 910/2995/24, оскільки виконання рішення належить державній виконавчій службі, а Фонд не має обов`язку щодо його виконання. Боржником надані декларації про доходи та майно боржника з яких встановлено, що станом на 13.05.2025 на рахунках боржника наявні кошти у сумі 4 589 227 949,32 грн, а станом на 04.11.2025 - 11 322 269 313,31 грн та 6 273 518,79 фунтів стерлінгів.

Згідно з листом №19/76045-25-Вих від 23.09.2025 Державної прикордонної служби України, керівник боржника, Білай Ольга Сергіївна, у період з 07.11.2024 по 23.09.2025 неодноразово перетинала державний кордон України.

В обґрунтування подання державний виконавець зазначає, що боржник свідомо ухиляється від виконання рішення суду та не вчиняє жодних дій, спрямованих на таке виконання у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (зокрема наявні грошові кошти), а тому є підстави для встановлення останньому обмеження у праві виїзду за межі України.

Разом з тим державним виконавцем вказано, що відповідно до ст. 20 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд є єдиним розпорядником коштів, акумульованих у процесі його діяльності, які не включаються до Державного бюджету України, не підлягають вилученню. На майно та кошти Фонду не може бути накладений арешт або застосовані інші способи забезпечення позову, тому виконати наказ Господарського суду міста Києва від 07.11.2024 у порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження", шляхом арешту, вилучення або реалізації майна/коштів боржника, неможливо через законодавчу заборону.

Відповідач в обґрунтування поданих заперечень зазначає, що державним виконавцем не доведено, що перетин державного кордону керівником боржника, ОСОБА_1 , у період з 07.11.2024 по 23.09.2025 здійснювався з метою ухилення від виконання судового рішення у справі № 910/2995/24. При цьому ОСОБА_1 не є боржником за виконавчим документом у справі № 910/2995/24 та не є боржником у виконавчому провадженні № 77879667. Позбавлення директора-розпорядника Фонду права виїзду за межі України може призвести до невиконання Постанови Кабінету Міністрів України від 27 серпня 2024 року № 987 та доручення Віце-прем`єр-міністра з питань європейської та євроатлантичної інтеграції України № 36698/0/1-24 від 09.11.2024.

Положеннями частин 1, 2, 3 статті 337 Господарського процесуального кодексу України визначено, що:

- тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення;

- тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею;

- суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України у листі від 01.02.2013 «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» однією з підстав для відмови у задоволенні подань, що складає основну частину розглянутих справ, є неповнота вчинення виконавчих дій, відсутність доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов`язань і відомостей про обізнаність боржника щодо наявності відкритого виконавчого провадження та строків його добровільного виконання.

При цьому, поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Разом з цим, ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Зважаючи на це, доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання покладається на державного/приватного виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

Приписами статті 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Положеннями частини 3 статті 313 Цивільного кодексу України, зокрема, визначено, що фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України.

Пунктом 5 частини 1 статті 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Застосування судом норми щодо обмеження фізичної особи у перетині кордону України не є за своєю правовою природою видом санкції/покарання за невиконання боржником рішення, а має на меті реальне забезпечення виконання цього рішення суду.

Державним виконавцем не доведено, що встановлення тимчасового обмеження керівнику боржник в праві виїзду за межі України буде гарантувати стягнення боргу за виконавчим провадженням. Одночасно, до подання не додано доказів наявності наміру керівника боржника перетнути державний кордон України з метою ухилення від виконання рішення суду.

Крім того, таке подання не містить доказів того, що керівник боржника дійсно ухиляється від виконання рішення та вчиняє наприклад умисні дії щодо відчуження майна чи виведення коштів чим ускладнює виконання грошового зобов`язання.

Відтак, саме посилання державного виконавця на не виконання рішення суду не є достатнім обґрунтуванням для встановлення судом тимчасового обмеження боржнику в праві виїзду за межі України та гарантією стягнення боргу в межах виконавчого провадження.

Враховуючи наведене, підстави для задоволення подання державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчука Костянтина Петровича про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України керівнику Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - Білай Ользі Сергіївні відсутні.

Керуючись ст.ст. 234, 337 Господарського процесуального кодексу України , суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчука Костянтина Петровича про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України керівнику Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - Білай Ользі Сергіївні до виконання зобов`язань за рішенням суду відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Сергій МУДРИЙ