ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2025 р.м. Одеса Справа № 916/3357/25

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Босової Ю.С.

За участю представників сторін:

Від позивача: Таран В.А. на підставі довіреності;

Від відповідачів: не з`явились;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібодар», ОСОБА_1 , фермерського господарства «Козаче», фермерського господарства «Магнолія», товариства з обмеженою відповідальністю «Таврійський аграрний союз» про солідарне стягнення 214 875,23 грн,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» (далі по тексту АТ «Райффайзен Банк») звернулося до господарського суду з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібодар» (далі по тексту ТОВ «Хлібодар»), ОСОБА_1 (далі по тексту ОСОБА_1 ), фермерського господарства «Козаче» (далі по тексту ФГ «Козаче»), фермерського господарства «Магнолія» (далі по тексту ФГ «Магнолія»), товариства з обмеженою відповідальністю «Таврійський аграрний союз» (далі по тексту ТОВ «Таврійський аграрний союз») про солідарне стягнення заборгованості у загальному розмірі 214 875,23 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 166 571,05 грн та заборгованості за відсотками в сумі 48 304,18 грн.

Позовні вимоги АТ «Райффайзен Банк» обґрунтовані фактом неналежного виконання ТОВ «Хлібодар» зобов`язань за кредитним договором №012/89811/0439730 від 20.08.2018, виконання зобов`язань за яким було забезпечено договорами поруки, укладеними між позивачем та іншими відповідачами.

Ухвалою суду від 01.09.2025 дана справа була призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Місцезнаходженням ТОВ «Хлібодар», ФГ «Козаче», ФГ «Магнолія», ТОВ «Таврійський аграрний союз» згідно відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є Нижньосірогозький район (наразі Генічеський район) Херсонської області. ОСОБА_1 згідно відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру (відповідь №1702309 від 26.08.2025) також зареєстрований в Генічеському районі Херсонської області.

Поряд з цим, Генічеський район згідно з наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 включений до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, датою початку тимчасової окупації є 24.02.2022.

Відповідно до ч. 1 ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15.04.2014 якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

На виконання вимог Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» відповідачі були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи шляхом публікації на офіційному вебсайті суду відповідних оголошень.

З огляду на викладене, господарський суд доходить висновку про належне повідомлення ТОВ «Хлібодар», ФГ «Козаче», ФГ «Магнолія», ТОВ «Таврійський аграрний союз», ОСОБА_1 про розгляд судом даного спору. Оскільки відповідачами не було надано суду відзиву на позов, справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення представника позивача, господарський суд встановив наступне.

20.08.2018 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» (Кредитор) та ТОВ «Хлібодар» (Позичальник) було укладено договір кредитний договір №012/89811/0439730, згідно з п. п. 1.1-1.3 якого Кредитор зобов`язується надати Позичальнику кредитні кошти в формі невідновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування в сумі 600 000,00 гривень, а Позичальник зобов`язується використати кредит за цільовим призначенням, повернути Кредитору суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, а також виконати інші зобов`язання, визначені договором. Під «невідновлювальною кредитною лінією» сторони розуміють форму видачі кредиту частинами (траншами), при якій після отримання Позичальником повної суми кредитних коштів подальша видача кредитних коштів Позичальнику припиняється незалежно від фактичної суми заборгованості за кредитом протягом строку дії договору. Кінцевий термін надання кредиту 20 листопада 2018 року (останній день, коли Позичальник може звернутися до Кредитора з метою отримання кредиту або його частини (траншу). Кінцевий термін погашення кредиту - 20 серпня 2023 року або інша дата, визначена відповідно до статті 8 договору (останній день строку користування кредитом, в який Позичальник має здійснити погашення заборгованості за договором в повному обсязі).

Згідно з п. п. 2.1-2.2 кредитного договору №012/89811/0439730 від 20.08.2018 протягом всього строку фактичного користування кредитом (в т.ч. після настання кінцевого терміну погашення кредиту) Позичальник зобов`язаний сплачувати щомісяця кредитору проценти, сума яких розраховується на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 18,0 % річних на рахунок нарахованих доходів кредитора. Нарахування процентів за кредитом здійснюється не рідше одного разу на місяць, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та році. Проценти нараховуються на залишок фактичної заборгованості Позичальника за кредитом (в т.ч. простроченої) протягом всього строку користування кредитом. При розрахунку процентів враховується день видачі кредиту (частини кредиту); останній день строку користування кредитом не враховується.

Позичальник зобов`язаний виконати зобов`язання до договором (в т.ч. здійснити погашення кредиту, сплатити проценти, комісію, пеню, штраф та інші платежі) в порядку, визначеному договором. Під поняттям погашення заборгованості сторони розуміють зарахування грошових коштів на рахунки Кредитора. Позичальник здійснює погашення нарахованих процентів щомісячними платежами. Погашення частини кредиту та процентів здійснюється у розмірах та строках, які визначаються Графіком (додаток 1 до договору) (п. п. 5.1-5.2 кредитного договору №012/89811/0439730 від 20.08.2018).

У додатку №1 до кредитного договору №012/89811/0439730 від 20.08.2018 сторонами було викладено графік погашення кредиту, який містить дату, суму погашення кредиту та процентів, залишок заборгованості. Надані ТОВ «Хлібодар» кредитні кошти мають бути повернуті у повному обсязі у строк до 20.08.2023.

23.08.2018 ТОВ «Хлібодар» звернулося до АТ «Райффайзен Банк Аваль» із заявою №94 про видачу кредитних коштів за договором №012/89811/0439730 від 20.08.2018 у розмірі 599 360,00 грн.

23.08.2018 АТ «Райффайзен Банк Аваль» на виконання прийнятих на себе зобов`язань було перераховано на рахунок ТОВ «Хлібодар» кредитні кошти у розмірі 599 360,00 грн, що підтверджується меморіальним ордером №012/89811/043973 та платіжною інструкцією.

20.08.2018 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» (Кредитор) та ОСОБА_1 було укладено договір поруки № 122040/89811/328351, відповідно до п. 1.1 якого Поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором солідарно з ТОВ «Хлібодар» за виконання забезпечених зобов`язань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов кредитного договору №012/89811/0439730 від 20.08.2018, за умовами якого Позичальник зобов`язаний: повернути кредит у розмірі сумі 600 000,00 гривень не пізніше 20.08.2023 або іншої дати, визначеної відповідно до умов кредитного договору; сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 18,0 % річних або в будь-якому іншому розмірі, зміненому відповідно до умов кредитного договору, у т.ч. на підставі додаткових угод до нього, укладених після набуття чинності цим договором; сплатити комісії в розмірах, передбачених кредитним договором; сплатити пені, штрафи, передбачені кредитним договором, а також відшкодувати витрати та збитки кредитора, пов`язані з неналежним виконанням Позичальником умов кредитного договору.

Згідно з п. 7.2 договору поруки № 122040/89811/328351 від 20.08.2018 цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і скріплення печаткою Кредитора. Строк поруки, що встановлена договором, за кожним забезпеченим зобов`язанням становить 5 (п`ять) років від дня закінчення строку/настання терміну виконання відповідного забезпеченого зобов`язання. Порука для відповідного забезпеченого зобов`язання не припиняється після закінчення цього строку у разі, якщо Кредитор у межах цього строку пред`явив вимогу до Поручителя. Сторони погодили, що строк поруки для забезпечених зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, обчислюється окремо по кожній його частині починаючи від дня закінчення строку/настання терміну виконання відповідної частини такого забезпеченого зобов`язання.

Крім того, 20.08.2018 АТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено договір поруки №122031/89811/328351 з ФГ «Козаче», було укладено договір поруки №122039/89811/328351 з ФГ «Магнолія», було укладено договір поруки №012/89811/0439730 з ТОВ «Таврійський аграрний союз». Умови вказаних договорів в цілому відповідають умовам договору поруки № 122040/89811/328351 від 20.08.2018, укладеному між Банком та ОСОБА_1 .

На підтвердження часткового виконання ТОВ «Хлібодар» зобов`язань за кредитним договором №012/89811/0439730 від 20.08.2018 позивачем було надано виписку по рахунку Позичальника за період з 20.08.2018 до 20.08.2023.

АТ «Райффайзен Банк» звернулося з листом №188/2/203 від 21.02.2024 до ТОВ «Хлібодар» про погашення заборгованості за кредитним договором №012/89811/0439730 від 20.08.2018. Крім того, позивач звертався до ТОВ «Хлібодар» та поручителів з вимогами від 26.06.2025 про погашення заборгованості Позичальника за кредитним договором №012/89811/0439730 від 20.08.2018 у загальному розмірі 214 875,23 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 166 571,05 грн та заборгованості за відсотками в сумі 48 304,18 грн.

Вимоги про погашення заборгованості були направлені АТ «Райффайзен Банк» на електронні адреси відповідачів. Крім того, позивачем було надано суду листи з описом вкладення та накладні на підтвердження направлення вимог на адресу відповідачів у 2025 році.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Положеннями ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, та встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів.

Варто зауважити, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, у зв`язку з чим, суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

При цьому, особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Предметом заявленого АТ «Райффайзен Банк» позову є вимога про солідарне стягнення з ТОВ «Хлібодар», ФГ «Козаче», ФГ «Магнолія», ТОВ «Таврійський аграрний союз», ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту у розмірі 166 571,05 грн та заборгованості за відсотками в сумі 48 304,18 грн.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 („Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої якості.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Водночас вимогами ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарським судом під час вирішення даного спору було встановлено, що АТ «Райффайзен Банк» на виконання зобов`язань за кредитним договором №012/89811/0439730 від 20.08.2018 було видано ТОВ «Хлібодар» кредитні кошти у розмірі 599 360,00 грн, що підтверджується меморіальним ордером №012/89811/043973 від 23.08.2018. Видані відповідачу кредитні кошти мали бути повернуті позивачу у строк до 20.08.2023.

Проте, як з`ясовано судом та не спростовано ТОВ «Хлібодар», на дату звернення АТ «Райффайзен Банк» до суду із даними позовними вимогами відповідачем не було виконано прийняті на себе за умовами кредитного договору зобов`язання в частині повернення кредитних коштів та сплати відсотків, які позивач мав право нараховувати відповідачу у строк до 20.08.2023.

З викладених обставин господарський суд, перевіривши здійснений Банком розрахунок процентів за користування кредитними коштами у строк до 20.08.2023, дійшов висновку про наявність правових підстав для присудження до стягнення з ТОВ «Хлібодар» заборгованості за тілом кредиту у розмірі 166 571,05 грн, заборгованості за відсотками в сумі 48 304,18 грн.

Відповідно до ст. ст. 541, 543 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Верховним Судом у постанові від 02.10.2025 у справі № 910/1986/25 наголошено, що законодавець пов`язує виникнення солідарної відповідальності у зобов`язальному праві, коли існує відповідальність кількох боржників перед кредитором, при якій кредиторові надається право на свій розсуд вимагати виконання зобов`язання у повному обсязі або частково від усіх боржників разом або від кожного з них окремо.

Солідарне зобов`язання виникає лише у випадках, встановлених договором або законом. Тобто солідарні зобов`язання виникають лише у випадках, передбачених договором чи актом чинного законодавства (див. наприклад постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 243/10982/15-ц (провадження № 14-81 цс 18), від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (провадження № 14-178 цс 18), від 12 вересня 2018 року у справі № 569/96/17 (провадження № 14-386 цс 18), від 23 січня 2019 року у справі № 712/21651/12) (провадження № 14-526 цс 18)).

З огляду на укладення між АТ «Райффайзен Банк» та ФГ «Козаче», ФГ «Магнолія», ТОВ «Таврійський аграрний союз», ОСОБА_1 договорів поруки, за умовами яких Поручителі відповідають перед Банком як солідарні боржники за виконання ТОВ «Хлібодар» зобов`язань за кредитним договором, господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для солідарного стягнення із відповідачів заборгованості у загальному розмірі 214 875,23 грн.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку щодо необхідності задоволення заявлених акціонерним товариством «Райффайзен Банк» до товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібодар», ОСОБА_1 , фермерського господарства «Козаче», фермерського господарства «Магнолія», товариства з обмеженою відповідальністю «Таврійський аграрний союз» позовних вимог шляхом присудження до стягнення із відповідачів у солідарному порядку заборгованості за тілом кредиту у розмірі 166 571,05 грн та заборгованості за відсотками в сумі 48 304,18 грн.

Судові витрати зі сплати судового збору покладаються судом на відповідачів відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 236, 238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібодар» /74701, Херсонська область, Генічеський район, смт. Нижні Сірогози, вул. Свердлова, буд. 96; ідентифікацій код 31344530/, ОСОБА_1 / АДРЕСА_1 ; реєстраційні номери облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , фермерського господарства «Козаче» /74731, Херсонська область, Генічеський район, с. Партизани; ідентифікаційний код НОМЕР_2 /, фермерського господарства «Магнолія» /74732, Херсонська область, Генічеський район, с. Вільне; ідентифікаційний код 22745344/, товариства з обмеженою відповідальністю «Таврійський аграрний союз» /74701, Херсонська область, Генічеський район, с. Нижні Сірогози, вул. Свердлова, буд. 96; ідентифікаційний код 34572737/ на користь акціонерного товариства «Райффайзен Банк» /01011, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 4А; ідентифікаційний код 14305909/ заборгованість за тілом кредиту у розмірі 166 571,05 грн /сто шістдесят шість тисяч п`ятсот сімдесят одна грн 05 коп./, заборгованість за відсотками в сумі 48 304,18 грн /сорок вісім тисяч триста чотири грн 18 коп./, судовий збір у розмірі 2 578,51 грн /дві тисячі п`ятсот сімдесят вісім грн 51 коп./.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення складено 27 листопада 2025 р.

Суддя С.П. Желєзна