ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2025 р. Справа №920/464/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Коробенка Г.П.

Шапрана В.В.

секретар судового засідання - Ярітенко О.В.

представники сторін:

від позивача: Рильцова Є.Ю., Піун С.П.

від відповідача: Ступіна О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Балансенерго" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг"

на рішення Господарського суду Сумської області від 26.06.2025 (повний текст складено 04.07.2025)

у справі №920/464/24 (суддя Заєць С.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Балансенерго"

про стягнення 398 171 312,55 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рух справи в суді першої інстанції

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (далі - ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг") звернулося до Господарського суду Сумської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Балансенерго" (далі - ТОВ "Балансенерго") про стягнення заборгованості у розмірі 384 411 008,49 грн, з яких: 329 773 734,86 грн - основний борг, 45 924 095,77 грн - пеня, 3 982 865,56 грн - три проценти річних, 4 730 312,39 грн - інфляційні втрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором постачання природного газу від 26.01.2023 №7404-ПСО(К)-29, в частині повної оплати поставленого позивачем природного газу, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість у розмірі 329 773 734,86 грн. Крім того, за порушення умов договору, позивач нарахував відповідачу 45 924 095,77 грн пені, 3 982 865,56 грн трьох процентів річних, 4 730 312,39 грн інфляційних втрат.

На стадії підготовчого засідання позивачем подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, у якій позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість у загальній сумі 398 171 312,55 грн, а саме: 324 646 127,89 грн - основний борг, 60 973 981,81 грн - пеня, 5 556 726,96 грн - три проценти річних, 6 994 475,89 грн - інфляційні втрати.

Вказана заява прийнята судом першої інстанції до розгляду.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду Сумської області від 26.06.2025 у справі №920/464/24 позов задоволено частково.

Закрито провадження у справі в частині стягнення 324 646 127,89 грн основного боргу.

Стягнуто з ТОВ "Балансенерго" на користь ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" 30 486 990,90 грн пені, 5 556 726,96 грн трьох процентів річних та 6 994 475,89 грн інфляційних втрат, а також 847 840,00 грн витрат по сплаті судового збору. В іншій частині стягнення пені в сумі 30 486 990,91 грн відмовлено.

Ухвалюючи вказане рішення суд першої інстанції, враховуючи подані сторонами докази сплати грошових коштів у розмірі 324 646 127,89 грн після відкриття провадження у справі, дійшов висновку про відсутність предмету спору у справі, в частині стягнення основного боргу, у зв`язку з чим провадження у справі в цій частині підлягає закриттю, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). При цьому розглянувши та перевіривши розрахунок пені суд першої інстанції встановив, що даний розрахунок є обґрунтованим та арифметично правильним. Водночас, місцевий господарський суд прийняв до уваги відсутність обґрунтованих доказів на підтвердження понесення позивачем збитків внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань по спірному договору або погіршення матеріального стану підприємства саме у зв`язку з діями відповідача, з огляду на що зменшив розмір нарахованої пені на 50% - до 30 486 990,90 грн. Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку, що до стягнення з відповідача підлягають 5 556 726,96 грн трьох процентів річних та 6 994 475,89 грн інфляційних втрат.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг та узагальнення їх доводів

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, ТОВ "Балансенерго" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Сумської області від 26.06.2025 у справі №920/464/24, в частині стягнення 30 486 990,90 грн пені і 5 556 726,96 грн трьох процентів річних та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ТОВ "Балансенерго" на користь ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" 459 240,95 грн пені і 55 567,27 грн трьох процентів річних. В іншій частині рішення залишити без змін.

В обґрунтування вимог та доводів апеляційної скарги ТОВ "Балансенерго" посилається на те, що оскаржуване рішення ухвалено з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків обставинам справи.

Так, в апеляційній скарзі відповідач стверджує, що суд першої інстанції безпідставно зменшив розмір пені, що підлягає стягненню, лише до 30 486 990,90 грн, а не до 459 240,95 грн, як просило ТОВ "Балансенерго"

Крім того, на переконання відповідача, місцевий господарський суд, задовольняючи вимоги про стягнення трьох процентів річних, не надав належної оцінки обставинам справи.

Також, не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Сумської області від 26.06.2025 у справі №920/464/24, в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені в розмірі 30 486 990,91 грн, та ухвалити нове рішення в цій частині, яким позовні вимоги задовольнити.

Так, позивач не погоджується з оскаржуваним рішенням, в частині відмови у позові щодо стягнення пені в розмірі 30 486 990,91 грн (зменшення пені на 50%) та вважає його таким, що ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права, які призвели, до неправильного вирішення справи, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, за недоведеності обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд вважав встановленими.

Позивач не вбачає виключних та достатніх підстав для зменшення пені, яка підлягає стягненню з відповідача, оскільки посилання на статті 233 Господарського кодексу України (далі - ГК України) та 551 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), не є підставою для звільнення від господарсько-правової відповідальності, з огляду на те, що між сторонами у цій справі виникли майнові відносини, які засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (частина 1 статті 1 ЦК України), що регулюються актами цивільного законодавства України.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційних скарг по суті

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.07.2025 апеляційну скаргу ТОВ "Балансенерго" у справі №920/464/24 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Кравчук Г.А., Коробенко Г.П.

Згідно з витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 24.07.2025 апеляційну скаргу ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" у справі №920/464/24 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Кравчук Г.А., Коробенко Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.07.2025 апеляційну скаргу ТОВ "Балансенерго" залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків.

Суддя Кравчук Г.А. перебував з 31.07.2025 до 01.08.2025 на лікарняному.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 04.08.2025, у зв`язку з перебуванням судді Кравчука Г.А. з 04.08.2025 до 05.08.2025 у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.08.2025 визначено новий склад колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Коробенко Г.П., Шапран В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.08.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" на рішення Господарського суду Сумської області від 26.06.2025 у справі №920/464/24. Розгляд апеляційної скарги призначено на 25.09.2025. Витребувано з Господарського суду Сумської області матеріали справи №920/464/24. Сторонам встановлено строк на подання відзиву, заяв, пояснень, клопотань, заперечень до 21.08.2025.

04.08.2025, через систему "Електронний суд", ТОВ "Балансенерго" подано заяву про усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.08.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Балансенерго" на рішення Господарського суду Сумської області від 26.06.2025 у справі №920/464/24. Об`єднано апеляційні скарги ТОВ "Балансенерго" та ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" на рішення Господарського суду Сумської області від 26.06.2025 у справі №920/464/24. Розгляд апеляційної скарги призначено на 25.09.2025. Сторонам встановлено строк на подання відзиву, заяв, пояснень, клопотань, заперечень до 25.08.2025.

14.08.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №920/464/24.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.09.2025 задоволено заяву представника ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

У судових засіданнях 01.10.2025 та 05.11.2025 оголошувались перерви до 05.11.2025 та 10.11.2025 відповідно.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.09.2025 розгляд апеляційних скарг ТОВ "Балансенерго" та ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" на рішення Господарського суду Сумської області від 26.06.2025 у справі №920/464/24 відкладено до 30.10.2025.

У судовому засіданні 30.10.2025 оголошено перерву до 26.11.2025.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.11.2025 задоволено заяву представника ТОВ "Балансенерго" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Узагальнені доводи відзивів на апеляційні скарги

20.08.2025, через систему "Електронний суд", позивачем подано відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому просить суд апеляційну скаргу ТОВ "Балансенерго" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Сумської області від 26.06.2025 у справі №920/464/24, в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені в розмірі 30 486 990,91 грн, скасувати та ухвалити нове рішення в цій частині, яким позовні вимоги задовольнити.

Так, позивач не погоджується з позицією відповідача, яка викладена у скарзі та наголошує, що у зв`язку з відмовою у стягненні пені в сумі 30 486 990,91 грн (зменшено пеню на 50%) ним подано апеляційну скаргу, в якій викладена позиція з цього приводу та яку він підтримує. При цьому, оскільки зменшення розміру трьох процентів річних судовим рішенням не передбачено нормами чинного законодавства, у задоволенні апеляційної скарги відповідача з даного приводу слід відмовити.

20.08.2025, через систему "Електронний суд", відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому просить суд залишити апеляційну скаргу ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" на рішення господарського суду Сумської області від 26.06.2025 у справі №920/464/24 без задоволення.

На переконання відповідача, відсутність доказів понесення збитків позивача не була визначальною при ухваленні судом першої інстанції оскаржуваного рішення. При цьому, позивач не реалізував своє право на надання відповідних доказів у справі №920/464/24. Для надання суду можливості оцінити всі фактичні обставини, пов`язані з виконанням договору та на підтвердження необхідності зменшення неустойки у справі №920/464/24 відповідачем надані відповідні докази.

Заяви та клопотання учасників справи з процесуальних питань, результати їх вирішення

25.11.2025, через систему "Електронний суд", ТОВ "Балансенерго" подано клопотання про зупинення провадження у справі №920/464/24 до перегляду Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду постанови Східного апеляційного господарського суду від 18.09.2025 у справі №922/744/25.

Розглянувши клопотання про зупинення розгляду справи колегія суддів дійшла висновку про відмову в його задоволенні з огляду на таке.

Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

У той же час, перегляд у касаційному порядку постанови Східного апеляційного господарського суду від 18.09.2025 у справі №922/744/25 здійснюється Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду.

З огляду на наведене, у суду апеляційної інстанції відсутні правові підстави для зупинення апеляційного провадження у даній справі №920/464/24.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

У судове засідання 26.11.2025 з`явилися представники сторін.

Представники позивача у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримали, з викладених у ній підстав та просили її задовольнити. У задоволенні апеляційної скарги відповідача відмовити.

Представник відповідача у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, з викладених у ній підстав та просив її задовольнити. У задоволенні апеляційної скарги позивача відмовити.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

26.01.2023 між ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" (постачальник) та ТОВ "Балансенерго" (споживач) укладено договір постачання природного газу №7404-ПСО(К)-29, відповідно до пункту 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити природний газ споживачу, а останній зобов`язується прийняти та оплатити газ на умовах договору.

Згідно з пунктом 2.2 договору постачальник передає споживачу природний газ у загальному потоці газу. Передача природного газу від постачальника до споживача оформлюється комерційним актом приймання-передачі природного газу, відповідно до вимог Кодексу ГТС та цього договору.

Відповідно до пункту 2.5.8 договору, на підставі отриманих від споживача даних, відповідно до пункту 2.5.7 цього договору та даних Інформаційної платформи Оператора ГТС постачальник протягом 3-х (трьох) робочих днів готує та надає споживачу по два примірники комерційного акта за відповідний період постачання, підписані уповноваженим представником постачальника або шляхом направлення комерційних актів, скріплених кваліфікованим електронним підписом постачальника, шляхом електронного документообігу (відповідно до розділу 9 цього договору).

Споживач протягом 2-х (двох) робочих днів з дати одержання комерційного акта зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу комерційного акта, підписаний уповноваженим представником споживача (пункт 2.5.9 договору).

Пунктом 2.5.10 договору встановлено, що у випадку неповернення споживачем підписаного оригіналу комерційного акта до 12-го числа місяця, наступного за періодом постачання, обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим, узгодженим відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС та переданим у власність споживачу, а остаточна договірна вартість поставленого протягом відповідного періоду постачання газу розраховується, відповідно до умов договору.

За умовами пункту 4.1 договору (в редакції додаткових угод №1-15) договірна ціна на природний газ, який постачається постачальником за обсяги, передбачені пунктом 2.1 цього договору, встановлюється відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 №222, від 06.12.2022 №1416 за 1000 куб.м газу з ПДВ та складає - 10 950,00 грн. Крім того, тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи - 124,16 грн без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом - 136,576 грн, крім того ПДВ 20% - 27,315 грн. Всього з ПДВ - 163,89 грн за 1000 куб.м.

Всього ціна газу за 1000 куб.м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, обсягів газу в період з дати укладання договору до 31.03.2024 (включно) становить 11 113,89 грн.

У пункті 4.2 договору сторони узгодили, що оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно грошовими коштами на банківській рахунок постачальника шляхом 100% оплати договірної вартості газу за період постачання наступним сином:

- 33% розрахункової договірної вартості оплачується покупцем до 10 числа періоду постачання включно;

- 33% розрахункової договірної вартості оплачується покупцем до 20 числа періоду постачання включно;

- 34% розрахункової договірної вартості оплачується покупцем до 28 числа періоду постачання включно.

Остаточний розрахунок за фактично переданий у періоді постачання природний газ з урахуванням цього договору, здійснюється споживачем на підставі відповідних комерційних актів не пізніше 10 числа місяця (включно), наступного за періодом постачання.

Сторони, підписуючи договір, підтверджують, що визнають форми електронних документів, що будуть укладатись сторонами під час дії цього договору, з дотриманням вимог щодо реєстрації кваліфікованого електронного підпису (далі - КЕП) / та печатки (за наявності) засобами телекомунікаційного зв`язку, підписані з використанням спеціалізованих програмних рішень, зокрема, системи обміну електронними документами "М.Е.Doc", Вчасно, тощо (пункт 9.1 договору).

До спірного договору сторони неодноразово укладали додаткові угоди, якими узгоджено відповідні зміни щодо договірних обсягів, періодів постачання та строку дії договору, зокрема: додаткову угоду від 31.01.2023 №1, додаткову угоду від 28.02.2023 №2, додаткову угоду від 24.03.2023 №3, додаткову угоду від 31.03.2023 №4, додаткову угоду від 02.05.2023 №5, додаткову угоду від 31.05.2023 №6, додаткову угоду від 30.06.2023 №7, додаткову угоду від 31.07.2023 №8, додаткову угоду від 31.08.2023 №9, додаткову угоду від 30.09.2023 №10, додаткову угоду від 31.10.2023 №11, додаткову угоду від 30.11.2023 №12, додаткову угоду від 29.12.2023 №13, додаткову угоду від 31.01.2024 №14, додаткову угоду від 29.02.2024 №15.

На виконання умов договору, у період з січня 2023 року до лютого 2024 року, позивач передав, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 332 774 006,36 грн, що підтверджується підписаними сторонами комерційними актами приймання-передачі природного газу, а саме: від 31.01.2023, обсягом 343,53376 тис.куб.м, загальною вартістю 3 817 996,84 грн; від 28.02.2023, обсягом 1 633,72847 тис.куб.м, загальною вартістю 18 157 080,47 грн; від 31.03.2023, обсягом 361,53547 тис.куб.м, загальною вартістю 4 018 065,88 грн; від 30.04.2023, обсягом 574,44393 тис.куб.м, загальною вартістю 6 384 307,33 грн; від 31.05.2023, обсягом 538,56085 тис.куб.м, загальною вартістю 5 985 506,70 грн; від 30.06.2023, обсягом 1 622,01166 тис.куб.м, загальною вартістю 18 026 861,11 грн; від 31.07.2023, обсягом 1 931,07274 тис.куб.м, загальною вартістю 21 461 732,33 грн; від 31.07.2023, обсягом 1 931,07274 тис.куб.м, загальною вартістю 21 461 732,33 грн; від 31.07.2023, обсягом 1 931,07274 тис.куб.м, загальною вартістю 21 461 732,33 грн; від 31.08.2023, обсягом 5 472,66844 тис.куб.м, загальною вартістю 60 822 641,62 грн; від 30.09.2023, обсягом 1 541,56324 тис.куб.м, загальною вартістю 17 132 766,13 грн; від 31.10.2023, обсягом 2 367,11091 тис.куб.м, загальною вартістю 26 307 813,11 грн; від 30.11.2023, обсягом 4 276,29267 тис.куб.м, загальною вартістю 47 526 251,47 грн; від 31.12.2023, обсягом 4 458,07166 тис.куб.м, загальною вартістю 49 546 523,40 грн; від 31.01.2024, обсягом 3 967,27492 тис.куб.м, загальною вартістю 44 091 861,83 грн.

Водночас, надісланий позивачем на адресу відповідача комерційний акт приймання-передачі природного газу від 29.02.2024, обсягом 854,30008 тис.куб.м, загальною вартістю 9 494 598,14 грн, разом з супровідним листом від 12.03.2024 №125/3/1/1, так і не було підписано з боку відповідача.

На підтвердження обсягу спожитого відповідачем природного газу за лютий 2024 року, з урахуванням підпункту 2.5.10 договору, позивач вказує, що згідно з інформацією з Інформаційної платформи Оператора ГТС ТОВ "Балансенерго" як споживач з ЕІС-кодом 56X50V був закріплений в Реєстрі споживачів за постачальником ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" (ЕІС-код: 56X10X) у період з 27.01.2023 до 29.02.2024 та спожив з ресурсу позивача за лютий 2024 року природний газ в обсязі (об`ємі) 854,30008 тис.куб.м, що відповідає обсягу природного газу, зазначеному в непідписаному комерційному акті приймання-передачі природного газу від 29.02.2024, та підтверджується листом-відповіддю Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" від 28.03.2024 №ТОВВИХ-24-4775 на адвокатський запит представника ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" від 26.03.2024.

Крім того, на підтвердження здійснення господарської операції (факту поставки природного газу) в період, за який з боку відповідача не підписано комерційний акт приймання-передачі природного газу, позивачем долучено до матеріалів позовної заяви копію зареєстрованої податкової накладної від 29.02.2024 №20770 за період поставки - лютий 2024 на суму 9 494 598,14 грн.

На підтвердження дат та сум здійснених відповідачем платежів, за зазначені вище періоди, позивачем до матеріалів справи долучено супровідний лист-відповідь ГУ AT "Ощадбанк" від 15.03.2024 №16/2-09/34126/2024 з інформацією про надходження коштів на рахунок позивача від ТОВ "Балансенерго" за період з 26.01.2023 до 14.03.2024, відповідно до якої відповідач здійснив часткову оплату за поставлений позивачем природний газ у сумі 3 000 271,50 грн.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором постачання природного газу від 26.01.2023 №7404-ПСО(К)-29, в частині повної оплати поставленого позивачем природного газу, у зв`язку з чим, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, просить стягнути з відповідача 324 646 127,89 грн основного боргу, 60 973 981,81 грн пені, 5 556 726,96 грн трьох процентів річних та 6 994 475,89 грн інфляційних втрат.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при ухваленні постанови та оцінка аргументів учасників справи

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення Господарського суду Сумської області від 26.06.2025 у справі №920/464/24 оскаржується сторонами в частині пені та трьох процентів річних, а тому враховуючи вимоги частини 1 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в межах доводів та вимог апеляційних скарг.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, відзивів на апеляційні скарги, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

За приписами частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до положень статей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов`язковими, відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Частиною 1 статті 662 ЦК України передбачено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до частини 1 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 статті 530 ЦК України).

Слід зазначити, що місцевий господарський суд, з урахуванням поданих сторонами доказів сплати грошових коштів у розмірі 324 646 127,89 грн, після відкриття провадження у справі, дійшов висновку про відсутність предмету спору у справі в частині стягнення основного боргу, у зв`язку з чим закрив провадження у справі в цій частині, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України.

Позивачем заявлено вимоги про стягнення 60 973 981,81 грн пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 ЦК України).

За приписами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статей 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною 6 статті 232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 5.2 договору встановлено, що у разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку, згідно з пунктом 4.2 договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику три проценти річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Нарахування штрафних санкцій не обмежується строком, встановленим частиною 6 статті 232 ГК України, та здійснюється за весь період прострочення виконання зобов`язань (пункт 5.8 договору).

Відповідно до пункту 5.9 договору строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, збитків становить три роки.

Перевіривши розрахунок пені, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що даний розрахунок є обґрунтованим та арифметично правильним.

Також відповідач просив суд зменшити розмір пені до 99% від заявленої суми.

Відповідно до частини 3 статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

У разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (частина 1 статті 233 ГК України).

На підставі частини 3 статті 551 ЦК України, частини 1 статті 233 ГК України, а також виходячи з принципів добросовісності, розумності, справедливості та пропорційності, суд, в тому числі, і з власної ініціативи, може зменшити розмір неустойки (штрафу, пені) до її розумного розміру (аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 15.02.2023 у справі №910/437/22, від 13.07.2022 у справі №925/577/21, від 28.06.2022 у справі №902/653/21).

Статтею 546 ЦК України неустойка (штраф, пеня) віднесені до переліку видів забезпечення виконання зобов`язань.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (частина 1 статті 549 ЦК України).

Згідно з приписами частини 1 статті 230 ГК України неустойка є штрафною санкцією, яка застосовується до учасника господарських відносин у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Отже, неустойка має подвійну правову природу, є водночас способом забезпечення виконання зобов`язання та мірою відповідальності за порушення виконання зобов`язання, завданням якого є захист прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання боржником.

Завданням неустойки як способу забезпечення виконання зобов`язання та міри відповідальності є одночасно дисциплінування боржника (спонукання до належного виконання зобов`язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі, у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов`язання.

Метою застосування неустойки є, в першу чергу, захист інтересів кредитора, однак не є правильним застосування до боржника заходів, які при цьому можуть призвести до настання негативних для нього наслідків як суб`єкта господарської діяльності.

Відтак, застосування неустойки має здійснюватися із дотриманням принципу розумності та справедливості.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи із інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначного прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (у тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.09.2019 у справі №904/4685/18, від 21.11.2019 у справі №916/553/19).

Водночас слід зазначити, що чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом, згідно зі статтею 86 ГПК України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Обставини, які відповідач просить врахувати при вирішенні клопотання про зменшення штрафних санкцій:

- відповідач є суб`єктом господарювання, основним видом діяльності якого є виробництво електроенергії. Єдиним суб`єктом господарювання, якому відповідач може передати вироблену електричну енергію для забезпечення резервів відновлення частоти для забезпечення надійної роботи ОЕС України є ПАТ "НЕК "Укренерго". Ступінь виконання зобов`язання відповідачем договору постачання знаходиться в залежності від іншого підприємства - ПАТ "НЕК "Укренерго", товариства 100% акцій якого перебуває у власності держави, є наслідком порушення останнім платіжної дисципліни. Крім того статус суб`єкта природної монополії ПАТ "НЕК "Укренерго" не дозволяє відповідачу змінити покупця виробленої електричної енергії і погасити заборгованість перед позивачем;

- відповідач визнає власний обов`язок щодо виконання договору постачання та здійснює погашення заборгованості, що підтверджується наданими суду платіжними інструкціями. Разом з цим заборгованість контрагента за вироблену електричну енергію, несприятлива фінансова ситуація в економіці та запроваджений на територій України воєнний стан вплинули на можливість виконати договір постачання негайно;

- відповідач є єдиним постачальником допоміжних послуг, а саме: послуг для забезпечення резервів відновлення частоти на базі газотурбінних установок (ГТУ) в Україні, і відповідно до Свідоцтва про відповідність вимогам допоміжних послуг №22/6 від 26.10.2023, відповідає вимогам у частині надання допоміжних послуг з відновлення роботи ОЕС України після системних аварій;

- можливе постановлення судом рішення про стягнення пені в заявленій сумі і звернення його до виконання призведе до блокування рахунків ТОВ "Балансенерго" та суттєво погіршить фінансовий стан відповідача;

- обладнання електростанції, яка є об`єктом критичної інфраструктури, розраховане на відновлення енергопостачання енергосистеми країни при кричних ситуаціях в максимально стислі терміни. У зв`язку з цим, системи і механізми електростанції повинні бути в постійному робочому стані. Окрім того, звернення рішення до виконання, призведе до припинення виплат заробітної плати працівникам, відповідно в подальшому - до заборгованості із заробітної плати, виникнення заборгованості з оплати по інших обов`язкових платежах та неможливості придбавати витратні матеріали для стабільного функціонування роботи електростанції. Також, для дотримання правил безпеки та експлуатації необхідно виконувати офіційні перевірки основних та додаткових засобів захисту персоналу, періодичні перевірки електричного обладнання та вимірювальних засобів. Одночасно для складного обладнання електростанції існує ймовірність його непередбачуваного виходу з ладу, тому для відновлення працездатності необхідно в стислі терміни виконувати роботи з залученням сторонніх спеціалізованих підприємств, що також передбачає значні фінансові витрати;

- крім того, у разі стягнення неустойки в розмірі, зазначеному в позові, відповідач не зможе виконувати свої функції як ліцензіат, якому надано право на провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії. Не зможе надавати балансуючу електричну енергію на завантаження або розвантаження для здійснення ПАТ "НЕК "Укренерго" балансування об`єднаної енергетичної системи України. Не зможе виконувати функції по регулюванню частоти та активної потужності в об`єднаній енергосистемі України, а також надання резерву, що призведе до зменшення наявної генерації в Україні та неможливості подачі резервного струму для відновлення генерації Північного енерговузла в разі "блекауту". Не зможе надавати допоміжні послуги з відновлення функціонування ОЕС України після системних аварій. Таким чином, стягнення відповідної суми в примусовому порядку, призведе в найгіршому випадку до припинення діяльності підприємства як неплатоспроможного, але в будь-якому - до неможливості підготуватися до вірогідних аварій в енергосистемі України, в тому числі "блекауту".

Беручи до уваги всі фактичні обставини справи, приймаючи до уваги, що зобов`язання за договором виконано відповідачем повністю, зважаючи на відсутність обґрунтованих доказів на підтвердження понесення позивачем збитків внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань по договору або погіршення матеріального стану підприємства саме у зв`язку з діями відповідача, виходячи із загальних засад цивільного законодавства, а саме, справедливості, добросовісності, розумності, колегія суддів вважає наявними правові підстави для зменшення пені на 80% від заявленої позивачем суми пені.

Таким чином, з ТОВ "Балансенерго" на користь ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" підлягає стягненню 12 194 796,36 грн пені.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 5 556 726,96 грн трьох процентів.

Стосовно доводів відповідача про можливість зменшення розміру трьох процентів річних колегія суддів зазначає наступне.

Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, тому в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.

Зазначена норма передбачає, що проценти та індекс інфляції, що стягуються у разі порушення стороною грошового зобов`язання, має компенсаційний, а не штрафний характер.

За змістом частини 2 статті 625 ЦК України нарахування трьох процентів річних та входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Проценти, передбачені статтею 625 ЦК України, за своєю природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів. Тобто вони є гарантією для кредитора у вигляді настання певних правових наслідків для боржника через неналежне виконання ним взятих за договором зобов`язань. Отже, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді трьох процентів річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

За таких обставини, враховуючи, що проценти, що стягуються у разі порушення стороною грошового зобов`язання, мають компенсаційний, а не штрафний характер, тоді як статтями 551 ЦК України та 233 ГК України передбачена можливість зменшення виключно штрафних санкцій, суд вважає необґрунтованими доводи відповідача щодо можливості їх зменшення.

Також, відповідач посилається на правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18. Проте, колегія суддів вказує на те, що наведена постанова не є релевантною до правовідносин сторін.

У вказаній справі Велика Палата Верховного Суду зазначила, що виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності суд, за певних умов, може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника.

Такого висновку Велика Палата Верховного Суду дійшла з урахуванням того, що у справі №902/417/18 умовами договору сторони передбачили відповідальність за прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання у вигляді пені та штрафу, збільшили позовну давність за відповідними вимогами, а також пунктом 5.5 договору змінили розмір процентної ставки, передбаченої частиною 2 статті 625 ЦК України, і встановили її у розмірі сорока відсотків річних від несплаченої загальної вартості товару протягом 90 календарних днів з дати, коли товар повинен бути сплачений покупцем, та дев`яносто шести відсотків річних від несплаченої ціни товару до дня повної оплати з дати закінчення дев`яноста календарних днів.

При цьому, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що з огляду на очевидну неспівмірність заявлених до стягнення сум санкцій у вигляді штрафу, пені і процентів річних, враховуючи, що не є справедливим, коли наслідки невиконання боржником зобов`язання вочевидь більш вигідні для кредитора, ніж належне виконання такого зобов`язання, справедливим, пропорційним і таким, що відповідатиме обставинам цієї справи, які мають юридичне значення та наведеним вище критеріям, є обмеження розміру санкцій сумами штрафу і пені, які вже присуджені до стягнення судами попередніх інстанцій.

Таким чином, правовідносини у справах №920/464/24 та №902/417/18 відрізняються за своїми обставинами, а тому суд не вбачає підстав для врахування зазначених висновків при розгляді даної справи.

Крім того, в постанові від 02.07.2025 у справі №903/602/24 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що: "Суд може зменшити розмір процентів річних у кожному конкретному випадку з урахуванням таких підтверджених обставинами справи підстав, зокрема, як дії боржника, спрямовані на належне виконання зобов`язання, ступінь вини боржника, міра виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін, інші інтереси сторін, дії чи бездіяльність кредитора, очевидна неспівмірність заявленої суми процентів річних порівняно із сумою боргу тощо, а також дотримуючись принципів розумності, справедливості, пропорційності та балансу між інтересами боржника і кредитора.

Заявляти про наявність підстав для зменшення процентів річних та доводити, що вони підтверджуються конкретними обставинами справи має саме боржник, а суд з огляду на наявні в матеріалах справи докази, має надати оцінку обґрунтованості таких доводів та вирішити питання про можливість зменшення процентів річних.

Розмір процентів річних, який становить три проценти річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом) - це законодавчо встановлений та мінімальний розмір процентів річних, на які може розраховувати кредитор у разі неналежного виконання зобов`язання боржником, не підлягає зменшенню судом".

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для зменшення розміру трьох процентів річних.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає вірними висновки місцевого господарського суду про стягнення з відповідача 5 556 726,96 грн трьох процентів річних.

Згідно з частиною 4 статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча, пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

При ухваленні даної постанови судом апеляційної інстанції надані вичерпні відповіді на доводи апелянтів, з посиланням на норми права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі статтями 73, 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами частини 2 статті 86 ГПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції, за результатами розгляду апеляційної скарги, має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, відповідно до статті 277 ГПК України, зокрема, є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" задоволенню не підлягає, апеляційна скарга ТОВ "Балансенерго" підлягає частковому задоволенню, рішення Господарського суду Сумської області від 26.06.2025 у справі №920/464/24 підлягає скасуванню, в частині стягнення з відповідача 18 292 194,54 грн пені, з ухваленням нового рішення в цій частині про відмову у задоволенні позову.

Розподіл судових витрат

Згідно з вимогами статті 129 ГПК України судовий збір за подання позову підлягає стягненню пропорційно задоволених позовних вимог.

Розподіляючи судовий збір судом враховується, що судовий збір, у разі зменшення судом розміру неустойки, на підставі статті 233 ГК України та частини 3 статті 551 ЦК України, покладається на сторін пропорційно задоволених вимог, без урахування зменшення неустойки, оскільки таке зменшення є наслідком не необґрунтованості позовних вимог в цій частині, а виключно застосування судом свого права на таке зменшення, передбаченого наведеними нормами.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог, відповідно до приписів статті 129 ГПК України.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" на рішення Господарського суду Сумської області від 26.06.2025 у справі №920/464/24 залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Балансенерго" на рішення Господарського суду Сумської області від 26.06.2025 у справі №920/464/24 задовольнити частково.

3. Частково скасувати рішення Господарського суду Сумської області від 26.06.2025 у справі №920/464/24, виклавши резолютивну частину зазначеного рішення в наступній редакції:

"Позов задовольнити частково.

Провадження у справі в частині стягнення 324 646 127,89 грн основного боргу закрити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Балансенерго" (вул. Ковпака, буд.1, м. Суми, 40031; ідентифікаційний код 43613244) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (вул. Шолуденка, буд. 1, м. Київ, 04116, ідентифікаційний код 42399676) 12 194 796 (дванадцять мільйонів сто дев`яносто чотири тисячі сімсот дев`яносто шість) грн 36 коп пені, 5 556 726 (п`ять мільйонів п`ятсот п`ятдесят шість тисяч сімсот двадцять шість) грн 96 коп трьох процентів річних та 6 994 475 (шість мільйонів дев`ятсот дев`яносто чотири тисячі чотириста сімдесят п`ять) грн 89 коп інфляційних втрат, а також 847 840 (вісімсот сорок сім тисяч вісімсот сорок) грн 00 коп в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

В іншій частині стягнення пені в сумі 48 779 185,45 грн відмовити.".

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (вул. Шолуденка, буд. 1, м. Київ, 04116, ідентифікаційний код 42399676) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Балансенерго" (вул. Ковпака, буд.1, м. Суми, 40031; ідентифікаційний код 43613244) 329 259 (триста двадцять дев`ять тисяч двісті п`ятдесят дев`ять) грн 50 коп судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

5. Видачу відповідних наказів доручити Господарському суду Сумської області.

6. Матеріали справи №920/464/24 повернути до Господарського суду Сумської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в статтях 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано - 04.12.2025.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді Г.П. Коробенко

В.В. Шапран