РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2025Справа № 910/13368/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Головіної К. І., розглянувши у спрощеному позовному провадженні господарську справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вусо»

до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»

про стягнення 5 463,19 грн

без повідомлення учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вусо» (далі - ПрАТ «СК «Вусо», позивач) до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі - ПАТ «НАСК «Оранта», відповідач) про стягнення страхового відшкодування у сумі 5 463,19 грн в порядку суброгації.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок ДТП, яка сталася 08.11.2024 на автодорозі Дніпро-Павлоград у Дніпровському районі Дніпропетровської області, застрахований у позивача транспортний засіб був пошкоджений, у зв`язку з чим позивач сплатив потерпілій особі страхове відшкодування на суму 20 091,76 грн. Посилаючись на ст. 993 ЦК України, ПрАТ «СК «Вусо» вказує, що позивачу перейшло право вимоги до відповідача на відшкодовану потерпілому матеріальну шкоду, завдану страхувальником відповідача, визнаним винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яку ПАТ «НАСК «Оранта» не сплатило, тому у позові просить стягнути з відповідача страхове відшкодування із застосуванням коефіцієнту фізичного зносу та вирахуванням франшизи в сумі 5 463,9 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.11.2025 за вказаною позовною заявою було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідач у строк, визначений законом, надав суду відзив, у якому зазначив, що 31.10.2025 за вказаним страховим випадком відповідач сплатив позивачу страхове відшкодування у повному обсязі, а тому просив закрити провадження у справі та розподілити судові витрати пропорційно між сторонами.

Позивач також подав заяву про закриття провадження у справі з підстав відсутності предмету спору та просив стягнути судовий збір із відповідача.

Суд, розглянувши заяви сторін по суті спору та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Установлено, що відповідно до договору страхування наземних транспортних засобів за програмою «Каско Антистрес» № 22733114 від 31.05.2024, укладеного між ПрАТ «СК «Вусо» (страховик) та ПрАТ «Веско» (страхувальник), були застраховані майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом Peugeot Boxer, державний номер НОМЕР_1 .

08.11.2024 на автодорозі Дніпро-Павлоград у Дніпровському районі Дніпропетровської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача автомобіля Peugeot, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля Mercedes-Benz Sprinter, державний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортному засобу Peugeot, державний номер НОМЕР_1 , були спричинені механічні пошкодження.

Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05.02.2025 у справі № 175/19631/24 встановлено, що ОСОБА_2 є винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн.

З метою визначення пошкоджень транспортного засобу, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, оцінювачем ПрАТ «СК «Вусо» був проведений огляд автомобіля Peugeot, державний номер НОМЕР_1 , за результатами якого складено акт (протокол) огляду транспортного засобу № 2406851 від 12.11.2024.

Відповідно до акту здачі-приймання робіт (надання послуг), складених ТОВ «Талісман-Сервіс» та рахунку на оплату № ТС-00004843 від 12.11.2024 вартість відновлювального ремонту автомобіля Peugeot, державний номер НОМЕР_1 , склала 20 091,76 грн.

На підставі страхового акту № 2406851-1 від 18.11.2024 ПрАТ «СК «Вусо» здійснило виплату потерпілій особі страхового відшкодування в сумі 20 091,76 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 67569 від 18.11.2024.

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України "Про страхування" за договором страхування страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до положень статті 9 Закону України "Про страхування" страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. При страхуванні майна страхова сума встановлюється в межах вартості майна за цінами і тарифами, що діють на момент укладання договору, якщо інше не передбачено договором страхування.

Статтею 25 Закону України "Про страхування" передбачено, що виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що визначається страховиком.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та ч. 1 ст. 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність винної особи, яка керувала автомобілем Mercedes-Benz Sprinter, державний номер НОМЕР_2 , була застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта» згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/222739571.

Отже відповідач є особою, відповідальною за спричинену у дорожньо-транспортній пригоді шкоду та згідно з положеннями Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" він відповідає за вимогами позивача (ПрАТ «СК «Вусо») як страховика, що виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів потерпілій особі в межах, передбачених договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності.

Матеріали справи свідчать, що 19.11.2024 позивач (ПрАТ «СК «Вусо») звернувся до страховика винної особи - ПАТ «НАСК «Оранта» із заявою про виплату страхового відшкодування № 5587/2024/ел/ТС від 19.11.2024 в сумі 20 091,76 грн. Проте на час звернення до суду вказану суму відповідач не сплатив.

Згідно з п. 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 22, ст. 1166 та ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір реальних збитків не може бути меншим реальної вартості робіт виконаних або таких, які особа, яка зазнала збитків, мусить виконати з метою відновлення пошкодженої речі, що відповідає загальному правилу відшкодування збитків в повному обсязі.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 06.07.2018 по справі № 924/675/17, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, але виходячи з вартості відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнта зносу деталей, ПДВ та з вирахуванням франшизи.

Відповідно до статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Таким чином положеннями статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, розраховуються у порядку, встановленому законодавством, з урахуванням зносу. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах по справі № 910/6094/17 від 02.05.2018, по справі № 910/5001/17 від 12.03.2018, по справі № 910/20199/17 від 01.06.2018, по справі № 910/22886/16 від 01.02.2018, по справі № 910/171/17 від 02.10.2018.

Матеріали справи свідчать, що у межах вищевказаного страхового випадку ПрАТ «СК «Вусо» звернулося до ТОВ «Експертної компанії «Фаворит Ассистанс» для визначення коефіцієнту фізичного зносу автомобіля Peugeot, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до звіту про визначення коефіцієнта фізичного зносу колісного транспортного засобу № 42192 від 27.02.2025 цей коефіцієнт дорівнює 0,54.

Отже страхове відшкодування, заявлене позивачем, має визначатися з урахуванням вказаного коефіцієнту зносу.

Також відповідно до статті 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно з Полісом ПАТ «НАСК «Оранта» № ЕР/ щодо страхування цивільно-правової відповідальності винної особи ліміт відповідальності страховика перед страхувальником становить 160 000,00 грн., а франшиза - 2 500,00 грн.

Таким чином сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті позивачу та має визначатися з урахуванням франшизи та із застосуванням коефіцієнту фізичного зносу, становить 5 463,19 грн.

Разом з тим судом встановлено, що до відкриття провадження у справі - 31.10.2025 відповідач здійснив повну сплату страхового відшкодування у вказаній сумі, що підтверджується наявною в матеріалах справи платіжною інструкцією № 66004 від 31.10.2025 на суму 5 463,19 грн та довідкою ПрАТ «СК «Вусо» № 7321/2025вих від 05.11.2025 про надходження коштів у сумі 5 463,19 грн.

Отже слід зазначити, що предмет спору припинив своє існування до відкриття провадження у даній справі (03.11.2025).

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду у справі № 13/51-04 (постанова від 26.06.2019), Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 916/144/18 (постанова від 25.07.2019) якщо предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив своє існування в процесі розгляду справи, це є підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України. Однак, якщо ж предмет спору був відсутній і до відкриття провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не закриття провадження у справі.

За таких обставин заяви сторін про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають, адже у позові слід відмовити з тих підстав, що порушення прав та інтересів позивача на час відкриття провадження у справі не відбулося.

Вирішуючи заяви сторін про розподіл судового збору, суд приймає до уваги положення ст. 129 ГПК України, відповідно до якої судові витрати у разі відмови у позові покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73 - 79, 129, 236 - 238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вусо» до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення 5 463,19 грн.

Повне судове рішення складене 04 грудня 2025 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К. І.