ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2025 р. Справа№ 910/11034/24 (904/1926/23 (904/3793/25)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Пантелієнка В.О.

Остапенка О.М.

за участю секретаря судового засідання Сороки П.М.

та представників учасників провадження у даній справі відповідно до протоколу судового засідання від 26.11.2025,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.08.2025

у справі №910/11034/24 (904/1926/23 (904/3793/25) (суддя Стасюк С.В.)

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк"

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Боріваж"

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік"

відповідача-3: Товариства з обмеженою відповідальністю "Термінал "Боріваж"

про визнання недійсним договору №16/04/2024АТ про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги від 16.04.2024 та рішення загальних зборів учасників

в межах справи №910/11034/24

за заявою Адвокатського об`єднання "Офіс персонального обслуговування адвокатської фірми "Династія"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.08.2025 у справі №910/11034/24 (904/1926/23 (904/3793/25) у задоволенні заяви Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про забезпечення позову - відмовлено.

Не погоджуючись із вищевказаною ухвалою суду, Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить прийняти до розгляду апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.08.2025 у справі №910/11034/24 (904/1926/23 (904/3793/25) та відкрити апеляційне провадження у справі №910/11034/24 (904/1926/23 (904/3793/25); апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.08.2025 у справі №910/11034/24 (904/1926/23 (904/3793/25) про відмову у забезпеченні позову - задовольнити; ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.08.2025 у справі №910/11034/24 (904/1926/23 (904/3793/25) про відмову у забезпечення позову - скасувати, та ухвалити нове рішення, яким заяву АТ КБ "ПриватБанк" про забезпечення позову - задовольнити в повному обсязі; судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на відповідачів у справі.

Згідно з витягом з протоколу передачі судової справи суддям від 11.09.2025 апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" передано колегії суддів у складі: головуючий суддя - Доманська М.Л., судді: Козир Т.П., Пантелієнко В.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2025 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/11034/24 (904/1926/23 (904/3793/25) за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Боріваж", Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Термінал "Боріваж" про визнання недійсним договору №16/04/2024АТ про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги від 16.04.2024 та рішення загальних зборів учасників; відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду або залишення без руху апеляційної скарги Акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.08.2025 у справі №910/11034/24 (904/1926/23 (904/3793/25) до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №910/11034/24 (904/1926/23 (904/3793/25).

13.10.2025 до Північного апеляційного господарського суду від Господарського суду міста Києва надійшов лист, в якому зазначено, що справа №910/11034/24 (904/1926/23 (904/3793/25) скерована до Центрального апеляційного господарського суду на виконання ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 28.08.2025 у справі №910/11034/24 (904/1926/23 (904/3793/25).

28.10.2025 до Північного апеляційного господарського суду від Центрального апеляційного господарського суду надійшли матеріали оскарження справи №910/11034/24 (904/1926/23 (904/3793/25) в 1-му томі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.11.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.08.2025 у справі №910/11034/24 (904/1926/23 (904/3793/25); розгляд апеляційної скарги призначено на 26.11.2025; запропоновано учасникам справи у відповідності до статті 263 Господарського процесуального кодексу України надати відзиви на апеляційну скаргу із доказами надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи протягом десяти днів, з дня отримання даної ухвали, але не пізніше 12.11.2025; встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв, клопотань, пояснень в письмовій формі із доказами надсилання (надання) копій цих документів іншим учасникам справи протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 19.11.2025.

19.11.2025 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" надійшла заява про проведення судового засідання у справі в режимі відеоконференції, в якій заявник просить допустити його представника - адвоката Божко Дар`ю Олександрівну ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до участі у судовому засіданні у справі №910/11034/24 (904/1926/23 (904/3793/25), призначеному на 26.11.2025 об 11:15, в режимі відоконференцзв`язку за допомогою власних технічних засобів.

24.11.2025 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому заявник просить поновити ТОВ "Агротермінал Логістік" строк на подання відзиву на апеляційну скаргу АТ КБ "ПриватБанк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.08.2025 у справі №910/11034/24 (904/1926/23 (904/3793/25); відмовити у задоволенні апеляційної скарги АТ КБ "ПриватБанк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.08.2025 у справі № 910/11034/24 (904/1926/23 (904/3793/25).

В обгрунтування клопотання про поновлення строку на подання відзиву на апеляційну скаргу, заявник зазначає про проходження військової лікарської комісії з 03.11.2025 по 07.11.2025, докази чого будуть надані у судовому засіданні, а також враховуючи зайнятість представника у інших справах.

У зв`язку з перебуванням у відпустці 26.11.2025 судді Козир Т.П., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.11.2025 справу №910/11034/24 (904/1926/23 (904/3793/25) передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Доманська М.Л. судді: Пантелієнко В.О. та Остапенко О.М.

21.11.2025 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Дворічанське-Агро" надійшла заява про проведення судового засідання у справі в режимі відеоконференції, в якій заявник просить допустити його представника - адвоката Рубана Олександра Георгійовича до участі у судовому засіданні у справі №910/11034/24 (904/1926/23 (904/3793/25), призначеному на 26.11.2025 об 11:15, в режимі відоконференцзв`язку за допомогою власних технічних засобів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.11.2025 відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Дворічанське-Агро" про проведення судового засідання у справі в режимі відеоконференції; заяву Акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" про проведення судового засідання у справі в режимі відеоконференції задоволено; роз`яснено, що розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.08.2025 у справі №910/11034/24 (904/1926/23 (904/3793/25), призначений на 26.11.2025 об 11:15, буде проводитись в режимі відеоконференції в приміщенні Північного апеляційного господарського суду (зал судового засідання №1).

25.11.2025 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" надійшли додаткові пояснення до апеляційної скарги, в яких скаржник просить прийняти дані письмові пояснення АТ КБ "ПриватБанк" до свого розгляду та долучити до матеріалів справи №910/11034/24 (904/1926/23 (904/3793/25); апеляційну скаргу АТ КБ "ПриватБанк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.08.2025 у справі №910/11034/24 (904/1926/23 (904/3793/25) - задовольнити в повному обсязі.

25.11.2025 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з участю представника у іншій справі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.11.2025 прийнято апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.08.2025 у справі №910/11034/24 (904/1926/23 (904/3793/25) до свого провадження у новому складі суду.

У судове засідання 26.11.2025 з`явились в режимі відеоконференції представник скаржника та Товариства з обмеженою відповідальністю "Термінал "Боріваж". Представники інших учасників справи у судове засідання не з`явились.

У судовому засіданні колегією суддів відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік" про відкладення розгляду справи, з огляду на наступне.

Колегія суддів зазначає, що за положеннями ст. 129 Конституції України, ст. 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи та рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) зобов`язує сторін добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).

Наведена правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.03.2024 у справі № 916/1577/19, від 09.04.2024 у справі № 873/225/23.

Як вбачається з матеріалів справи, явка представників учасників провадження у справі у судове засідання обов`язковою не визнавалася, а відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Крім того, судом апеляційної інстанції враховано, що відповідно до приписів ст. 56 ГПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Таким чином, юридична особа не обмежена колом осіб, які можуть представляти її інтереси в суді.

Враховуючи викладене, з урахуванням розумності строків розгляду справи судом, оскільки явка учасників справи обов`язковою не визнавалась, в даному випадку апеляційна скарга Акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.08.2025 у справі №910/11034/24 (904/1926/23 (904/3793/25) може бути розглянута у судовому засіданні без участі учасників справи, представники яких не з`явились у судове засідання, їх неявка не перешкоджає вирішенню апеляційної скарги у даному судовому засіданні.

Крім того, у вказаному клопотанні про відкладенння не наведено обставин, які б унеможливлювали подальше вирішення апеляційної скарги без участі представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік" у даному судовому засіданні. Заявник не надав доказів того, що має намір подати до суду нові докази, заявити про нові обставини, тощо.

Судовою колегією ставилось на обговорення питання щодо прийняття відзиву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік" на апеляційну скаргу, який надійшов до суду 24.11.2025 та додаткових пояснень Акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк", які надійшли до суду 25.11.2025.

Колегія суддів зауважує, що ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.11.2025, крім іншого, запропоновано учасникам справи у відповідності до статті 263 Господарського процесуального кодексу України надати відзиви на апеляційну скаргу із доказами надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи протягом десяти днів, з дня отримання даної ухвали, але не пізніше 12.11.2025. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв, клопотань, пояснень в письмовій формі із доказами надсилання (надання) копій цих документів іншим учасникам справи протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 19.11.2025.

Пунктом 5 резолютивної частини вказаної ухвали попереджено учасників справи, що заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, встановлених нормами ГПК України та судом, залишаються без розгляду у відповідності до ч. 2 ст. 207 ГПК України.

Відзив на апеляційну скаргу надійшов до суду - 24.11.2025, тобто, з пропуском встановленого судом строку. Зазначені заявником причини пропуску процесуального строку на подання вказаного відзиву на апеляційну скаргу колегія суддів визнає неповажними та не підтвердженими матеріалами справи. Так, заявник (Товариство з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік") не підтвердив доказами наведені у клопотанні про поновлення строку доводи. Ухвала Північного апеляційного господарського суду від 03.11.2025 отримана ТОВ "Агротермінал Логістік" - 06.11.2025, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа, отже, останній день строку для подання відзиву на апеляційну скаргу сплинув 17.11.2025, враховуючи, що 16.11.2025 вихідний день. Наявність непереборних обставин, об`єктивних причин, які не залежали від волі заявника, які б перешкоджали подати відзив у строк, встановлений судом, заявником не підтверджено.

Додаткові пояснення Акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" надійшли до суду - 25.11.2025, тобто, з пропуском встановленого судом строку. Клопотання про поновлення процесуального строку на подання вказаних пояснень відповідно до ст.ст. 118, 119 ГПК України не заявлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ст. 118 ГПК України).

Враховуючи викладене, судовою колегією залишено без розгляду відзив ТОВ "Агротермінал Логістік" на апеляційну скаргу та додаткові письмові пояснення Акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк".

При цьому судовою колегією надано можливість представнику Акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" усно в судовому засіданні надати відповідні пояснення.

Представник скаржника просив суд апеляційної інстанції задовольнити апеляційну скаргу, скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.08.2025 у справі №910/11034/24 (904/1926/23 (904/3793/25) та прийняти нове судове рішення, яким заяву АТ КБ "ПриватБанк" про забезпечення позову задовольнити в повному обсязі.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Термінал "Боріваж" просив суд апеляційної інстанції відмовити у задоволенні апеляційної скарги, оскаржувану ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Згідно із ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга мотивована порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Скаржик зазначає, що звернення стягнення на предмет іпотеки - морський перевантажувально-скадський комплекс з причалом, переданий в забезпечення виконання зобов`язань за Договором №16/04/2024АТ про надання поворотної фінансової допомоги, безпосередньо впливає на права АТ КБ «ПриватБанк», а заборона звертати стягнення на предмет іпотеки, накладення арешту та заборона вчинення реєстраційних дій спроможні забезпечити ефективний захист порушеного права АТ КБ «ПриватБанк». Апелянт зазначає, що АТ КБ «ПриватБанк» є заставним кредитором ТОВ «Боріваж» в межах справи №904/1926/23 про банкрутство. Виконання зобов`язань ТОВ «Боріваж», зокрема, забезпечується заставою частки в розмірі 99,999955% в статутному капіталі ТОВ «Агротермінал Логістік». При цьому наявність у підприємства як активів (морський перевантажувально-складський комплекс з причалом), так і зобов`язань (кредиторська заборгованість за договором від 16.04.2024 №16/04/2024АТ) прямо впливають на вартість корпоративних прав, а, отже, і на суму задоволених вимог АТ КБ «ПриватБанк». На думку заявника, звернення стягнення ТОВ «Термінал Боріваж» на об`єкт нерухомого майна в рахунок погашення заборгованості за Договором від 16.04.2024 №16/04/2024АТ, призведе до необхідності звернення до суду з позовом про застосування наслідків недійсності правочину (договір іпотеки є недійсним внаслідок недійсності договору позики) та визнання права власності за ТОВ «Агротермінал Логістік», що має під собою великі фінансові затрати АТ КБ «ПриватБанк», зокрема, на сплату судового збору. Заява АТ КБ «ПриватБанк» про вжиття заходів забезпечення позову направлена на збереження учасників справи №910/11034/24 (904/1926/23 (904/3793/25) в поточному юридичному стані, з метою ефективного захисту порушених прав АТ КБ «ПриватБанк» в одному судовому провадженні, та на попередження виникнення обставин, які передбачатимуть нове звернення до суду для захисту того самого права, про який просить Банк в межах даної справи. Крім того, на думку скаржника, судом першої інстанції було помилково застосовано до спірних правовідносин вимоги ст.41 КУзПБ, оскільки посилання суду на мораторій, як на підставу для відмови у вжитті заходів забезпечення є нелогічним і суперечливим, враховуючи, що мораторій має тимчасовий характер і не гарантує збереження майна після завершення його дії.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази у справі, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення; оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін, з огляду на наступне.

У провадженні Господарського суду міста Києва на стадії процедури розпорядження майном, введеної ухвалою від 10.04.2025, перебуває справа № 910/11034/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік".

14.07.2025 до суду через систему "Електронний суд" від Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" надійшла позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю "Боріваж", Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік", Товариства з обмеженою відповідальністю "Термінал "Боріваж", у якій позивач просив суд:

- визнати недійсним рішення Товариства з обмеженою відповідальністю "БОРІВАЖ" від 02.08.2024, оформлене протоколом загальних зборів учасників ТОВ "Агротермінал Логістік" від 02.08.2024 №02/08-24/2, на підставі якого між ТОВ "Агротермінал Логістік" та ТОВ "Термінал "Боріваж" укладено Додаткову угоду від 05.08.2024 №1 до Договору від 16.04.2024 № 16/04/2024Т про надання безоплатної поворотної фінансової допомоги;

- визнати недійсним Договір від 16.04.2024 №16/04/2024АТ про надання безвідсоткової фінансової допомоги, укладений між ТОВ "Агротермінал Логістік" та ТОВ від 16.04.2024 з Додатковою угодою від 05.08.2024 № l.

Разом із позовною заявою АТ КБ "ПриватБанк" подано заяву про забезпечення позову, у якій заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на об`єкт нерухомого майна - морський перевантажувально-складський комплекс зернових вантажів з причалом, (адреса: Одеська обл., Лиманський р., сщ/рада. Новобілярська, комплекс будівель та споруд №5, Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 27);

- встановлення заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "Термінал Боріваж" (, 67550, Одеська обл., Одеський р-н, Селище міського гину Нові Білярі(3), вул. Морська, будинок, 1а) та будь-яким іншим особам, здійснювати заходи, направлені на звернення стягнення на предмет іпотеки, в тому числі, але не виключно, у позасудовий спосіб, за Іпотечним договором 02.08.2024, що укладений між ТОВ "Агротермінал Логістік" () та ТОВ "Термінал "Боріваж" (), посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Главчевою Л.В., та зареєстрований в реєстрі за № 4265, а саме, на нерухоме майно: морський перевантажувально-складський комплекс зернових вантажів з причалом, (адреса: Одеська обл., Лиманський р., сщ/рада. Новобілярська, комплекс будівель та споруд №5, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 27) в рахунок погашення заборгованості за Договором № 16/04/2024АТ про надання безоплатної поворотної фінансової допомоги від 16.04.2024;

- встановлення заборони будь-яким іншим особам вчиняти дії, спрямовані на припинення права власності ТОВ "Агротермінал Логістік" (, 03150, Україна, місто вулиця Тютюнника Василя, будинок, 53, офіс, 1133) на наступні об`єкти нерухомого майна - морський перевантажувально-складський комплекс зернових вантажів з причалом, (адреса: Одеська обл., Лиманський р., сщ/рада Новобілярська, комплекс будівель та споруд №5, Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 27);

- встановлення заборони Міністерству юстиції України () та його територіальним органам, державним реєстраторам, а також будь-яким іншим суб`єктам, які наділені владними повноваження щодо здійснення реєстраційних дій, в тому числі нотаріусам, проводити реєстраційні дії, крім як на виконання судових рішень, які набрали законної сили, щодо цього майна, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо відчуження (зміни власника у будь-який спосіб), зміни або поділу об`єктів нерухомого майна ТОВ "Агротермінал Логістік" (), а саме: морський перевантажувально-складський комплекс зернових вантажів з причалом, (адреса: Одеська обл., Ганський р., сщ/рада. Новобілярська, комплекс будівель та споруд №5, Реєстраційний номер об`єкта нерухомого 27).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.08.2025 у справі №910/11034/24 (904/1926/23 (904/3793/25) у задоволенні заяви Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про забезпечення позову - відмовлено.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, за положеннями статей 136, 137 ГПК України заходи забезпечення позову є одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 16.06.2011 № 5-рп/2011 у справі № 1-6/2011 судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.

Забезпечення позову за своєю правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є запобігання можливому порушенню в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому ґарантується виконання судових актів. Цим забезпечується можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову. Тобто, забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача (боржника) або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача або особи, яка звернулася з відповідними вимогами у справі про банкрутство.

Під час вирішення питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже, питання про обґрунтованість заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову (аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17.12.2018 у справі № 914/970/18, від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20).

У розгляді даної справи Суд звертається до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 24.04.2024 у № 754/5683/22, в якій суд констатує, що як характер спору (майновий або немайновий), так і те, чи підлягає судове рішення у конкретній справі примусовому виконанню, не мають вирішального значення при дослідженні судом питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та 4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

При цьому обґрунтування необхідності забезпечення позову покладається саме на особу, яка клопоче про таке забезпечення та полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам слід враховувати, що такими заходами не повинні застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків від заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Відповідні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18, у постанові Верховного Суду від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20.

Отже, у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Відповідно до п.п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать відповідачу або підлягають передачі або сплаті і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Питання задоволення заяви про застосування заходів забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку окремо, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок про те, що невжиття таких заходів матиме наслідки, визначені у ч. 2 ст. 136 ГПК України.

Крім того, відповідно до висновків Верховного Суду, які викладено в постановах від 21.02.2022 у справі № 911/3015/21, 21.02.2022 у справі № 911/3015/21, вжиті заходи забезпечення позову не повинні перешкоджати господарській діяльності учасників правовідносин.

Обрані заходи забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 13.04.2021 у справі № 910/19506/20.

Для забезпечення позову необхідним є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову, та співмірності обраного заявником заходу забезпечення.

Як вірно зауважено судом першої інстанції, заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших учасників (акціонерів) юридичної особи.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що жодної вимоги щодо нерухомого майна - морського перевантажувально-складського комплексу зернових вантажів з причалом за адресою: Одеська обл., Лиманський р., сщ/рада Новобілярська, комплекс будівель та споруд № 5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 27), на який АТ КБ "ПриватБанк" просить накласти арешт із заборонами в своїй заяві про забезпечення позову, в позові не заявлено.

Місцевий господарський суд вірно зауважив, що оскільки позовні вимоги у цій справі не мають майнового характеру та не стосуються безпосередньо повернення/витребування нерухомого майна (морського перевантажувально-складського комплексу зернових вантажів з причалом за адресою: Одеська обл., Лиманський р., сщ/рада Новобілярська, комплекс будівель та споруд № 5) на користь позивача, то не вбачається безумовним співмірність зв`язку між обраними позивачем заходами забезпечення позову і предметом позовних вимог, враховуючи ту обставинну, що у справі № 910/11034/24 про банкрутство ТОВ "Агротермінал Логістік", АТ КБ "ПриватБанк" не має статусу ні кредитора, ні учасника у справі про банкрутство.

Також суд першої інстанції вірно відзначив, що АТ КБ "ПриватБанк", обґрунтовуючи порушення своїх прав неможливістю у разі невжиття заходів забезпечення позову задовольнити свої кредиторські вимоги до боржника у справі № 904/1926/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Боріваж", не враховано обставини того, що заходи забезпечення позову заявник просить застосувати виключно щодо майна ТОВ "Агротермінал Логістік", а не майна ТОВ "Боріваж", безпідставно ототожнюючи ці поняття у межах розгляду питання забезпечення позову у даній справі № 910/11034/24 (904/1926/23 (904/3793/25).

При цьому позовні вимоги АТ КБ "ПриватБанк" полягають у визнанні недійними рішення загальних зборів учасників ТОВ "Агротермінал Логістік" та у визнанні недійсним договору про надання безвідсоткової фінансової допомоги, укладеного між ТОВ "Агротермінал Логістік" та ТОВ "Термінал "Боріваж", разом з додатковою угодою до нього, а отже, судове рішення у разі задоволення позову не вимагатиме примусового виконання. Таким чином, для оцінки необхідності вжиття заходів забезпечення позову АТ КБ "ПриватБанк", має застосовуватися та досліджуватися виключно така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Подана АТ КБ "ПриватБанк" заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно ТОВ "Агротермінал Логістік", заборони звертати на нього стягнення, проводити щодо нього реєстраційні дії, тощо жодним чином не спроможна ані забезпечити виконання рішення суду про визнання недійсними рішення та правочину, які не стосуються цього майна, ані забезпечити ефективний захист прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, про що вірно встановлено судом першої інстанції.

Крім того, обґрунтовуючи необхідність вжиття обраних заявником заходів забезпечення позову, АТ КБ "ПриватБанк" також зазначав, що у випадку здійснення ТОВ "Термінал "Боріваж" звернення стягнення на предмет застави та погашення вимог за договором № 16/04/2024АТ про надання безоплатної поворотної фінансової допомоги від 16.04.2024 рішення у цій справі не захистить інтереси АТ КБ "ПриватБанк" в повному обсязі, а призведе до необхідності звернення до суду з позовом, направленим на повернення предмету іпотеки.

Натомість, суд вірно відзначив, що АТ КБ "ПриватБанк" не враховано того факту, що у позові не заявлено жодних вимог щодо відповідного договору іпотеки та предмету іпотеки, адже, він не має безпосереднього відношення до прав АТ КБ "ПриватБанк", за захистом яких позивач звернувся з даним позовом, а отже, є безпідставними твердження заявника про те, що у разі звернення стягнення на предмет іпотеки, рішення у цій справі не захистить права АТ КБ "ПриватБанк", оскільки, рішення у цій справі не стосуватиметься безпосередньо предмета іпотеки та прав АТ КБ "ПриватБанк" щодо нього.

Суд першої інстанції звернув увагу АТ КБ "ПриватБанк", що з огляду на те, що провадження у справі № 910/11034/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік" відкрито 10.04.2025, а процедура розпорядження майном боржника вводиться строком до 170 календарних днів, тобто, до 27.09.2025, то за таких обставин, станом на час розгляду заяви АТ КБ "ПриватБанк" триває мораторій на задоволення вимог кредиторів, зокрема, й задоволення забезпечених вимог кредиторів.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для вжиття обраних АТ КБ "ПриватБанк" заходів забезпечення позову у даній справі.

Доводи, викладені скаржником у апеляційній скарзі, не спростовують правомірність застосування норм чинного законодавства, якими обґрунтована оскаржувана ухвала суду першої інстанції, місцевий господарський суд всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини справи, правильно надав оцінку поданій стороною заяві та вірно застосував норми процесуального права при ухваленні оскаржуваної ухвали, а тому колегія суддів доходить висновку про необхідність відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін.

Оцінюючи оскаржувану ухвалу суду першої інстанції через призму застосування принципів оцінки доказів та аргументації своїх висновків, викладених в Рішенні ЄСПЛ від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", судова колегія зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції не зобов`язує національні суди надавати детальну відповідь на кожен аргумент заявника (сторони у справі); суди зобов`язані давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент; межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення; питання чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає із статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки в світлі конкретних обставин справи (пункти 21, 23 Рішення).

У справах Руїс Торіха проти Іспанії, Суомінен проти Фінляндії, Гірвісаарі проти Фінляндії Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), №37801/97 від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99 від 27.09.2001).

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, зазначені рішення Європейського суду з прав людини суд апеляційної інстанції застосовує у цій справі як джерело права.

Враховуючи вищевикладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що ухвала Господарського суду міста Києва від 28.08.2025 у справі №910/11034/24 (904/1926/23 (904/3793/25) прийнята з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим оскаржувану ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" - без задоволення.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, 275, 276, 283, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.08.2025 у справі №910/11034/24 (904/1926/23 (904/3793/25) залишити без змін.

Матеріали справи № 910/11034/24 (904/1926/23 (904/3793/25) повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок та строк оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду передбачений ст.ст. 288-291 ГПК України.

Повний текст складено 03.12.2025

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді В.О. Пантелієнко

О.М. Остапенко