ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 року

м. Київ

cправа № 909/58/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Краснова Є. В. - головуючого, Мачульського Г. М., Рогач Л. І.,

секретаря судового засідання - Кондратюк Л. М.,

розглянувши касаційну скаргу Зеленської сільської ради Верховинського району на постанову Західного апеляційного господарського суду від 24.06.2025 (колегія суддів: Бонк Т. Б., Бойко С. М., Якімець Г. Г.) та рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 05.02.2025 (суддя Максимів Т. В.) у справі

за позовом Зеленської сільської ради Верховинського району до Карпатського національного природного парку, за участі Івано-Франківської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Івано-Франківської обласної військової адміністрації та Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача : Івано-Франківська обласна державна адміністрація, Міністерство економіки, довкілля та сільського господарська України, про визнання недійсним та скасування державного акта на право постійного користування землею,

за участі:

представника позивача - Манченко О. В.,

представника відповідача-1 - Чаплінської О. В.,

представника третьої особи - Ігнатенка О. Ю.,

прокурора - Кравчук О. А.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

1. Зеленська сільська рада Верховинського району (далі - Зеленська сільрада) звернулася до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Карпатського національного природного парку (далі - КНПП) про визнання недійсним та скасування державного акта на право постійного користування землею І-ІФ № 001503, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею № 92 від 06.02.2002.

2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що державний акт на право постійного користування землею виданий КНПП без достатніх правових підстав, за відсутності відповідного рішення Зеленської сільради. Крім того, земельна ділянка площею 4 377,39 га, яка розташована за межами населених пунктів Верховинського району, на сьогодні не сформована та не зареєстрована в Державному земельному кадастрі. Позивач вважає, що технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель державної власності природно-заповідного фонду КНПП на території Зеленської сільради (за межами населених пунктів) виготовлена з грубими порушеннями вимог чинного законодавства.

3. Щодо порушеного права позивач зазначив, що Зеленська сільрада є органом місцевого самоврядування, тобто представницьким органом територіальної громади, що захищає права та законні інтереси територіальної громади - мешканців села Зелене.

4. Господарський суд Івано-Франківської області ухвалою від 04.03.2024 залучив до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Івано-Франківську обласну державну адміністрацію та Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України; у підготовчому засіданні 25.03.2024 суд задовольнив заяву Івано-Франківської обласної прокуратури (далі - Прокуратура) про вступ прокурора у справу.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

5. 03.06.1980 відповідно до постанови Ради Міністрів УРСР № 376 "Про створення Карпатського національного природного парку" створений КНПП.

6. 17.09.1985 Виконавчий комітет Івано-Франківської обласної ради народних депутатів ухвалив рішення № 254, відповідно до якого з урахуванням матеріалів лісовпорядкування 1981 року впорядкував межі КНПП.

7. Виконавчий комітет Зеленської сільради Верховинської районної ради Івано-Франківської області ухвалив рішення від 29.10.2001 "Про затвердження матеріалів інвентаризації земель КНПП", відповідно до якого вирішив затвердити матеріали інвентаризації земель КНПП площею 4377,39 га та видати державний акт на право постійного користування землею.

8. Державний акт на право постійного користування землею площею 4377,39 га виданий КНПП для природно-заповідного використання І-ІФ № 001503 та зареєстрований у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею 06.02.2002 за № 92 (далі - Державний акт). Вказаний Державний акт містить підпис голови Зеленської сільської Ради народних депутатів та відтиск печатки Зеленської сільської ради (том 1, арк. спр. 76).

9. 19.07.2023 Івано-Франківська обласна державна військова адміністрація видала розпорядження № 281 "Про проведення державної інвентаризації земельних ділянок" та дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок державної власності природо-заповідного фонду орієнтовною площею 13046 га, які перебувають у постійному користуванні КНПП (в тому числі й на території Верховинського району, розпорядником яких є Івано-Франківська обласна державна (військова) адміністрація).

10. Як зазначив позивач у позовній заяві, в грудні 2023 року йому стало відомо, що до Державного земельного кадастру на підставі розробленої у 2023 році Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛЕНД.КОМ" (далі - ТОВ "ЛЕНД.КОМ") технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель державної власності природо-заповідного фонду КНПП загальною площею 42,1074 га на території Зеленської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області (за межами населених пунктів) внесені, зокрема, й відомості про земельну ділянку площею 3,2084 га з кадастровим номером :01:004:0217. Зокрема, при розробці вказаної технічної документації на вказану земельну ділянку взагалі не враховано межі земельних ділянок з кадастровими номерами: :01:001:0037 та :01:001:0036, які є власністю громадянки с. Зелене Півнюк І. І. та повністю включені у межі зазначеної ділянки з кадастровим номером :01:004:0217.

11. Відповідно до витягу від 19.12.2023 № 365/01-38 з містобудівної документації, зокрема, Генерального плану с. Зелене (актуалізований рішенням XV сесії Зеленської сільради 10.04.2013), виданого відділом містобудування та архітектури Верховинської районної військової державної адміністрації, земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:001:0037 та :01:001:0036 вид функціонального призначення території - це територія садибної забудови.

12. Позивач також зазначив, що при розробці ТОВ "ЛЕНД. КОМ" вказаної технічної документації із землеустрою взагалі не враховані межі земельних ділянок, які є у користуванні громадян, ділянки для будівництва та обслуговування будівель та ведення особистого селянського господарства. Це господарства ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

13. Зеленська сільрада подала звернення від 26.12.2023 № 397/02-16 до голови обласної військової адміністрації з проханням не допустити реєстрації земельних ділянок, наданих в користування КНПП, в межах яких розміщені земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні громадян - мешканців сіл Зеленської територіальної громади.

14. 27.12.2023 Зеленська сільрада повторно подала звернення № 403/02-16 до голови обласної військової адміністрації з проханням не допустити реєстрації земельних ділянок, наданих в користування КНПП, в межах яких розміщені одинадцять земельних ділянок, які перебувають у власності та користуванні громадян - мешканців сіл Зеленської територіальної громади.

15. Відповідно до розпорядження Івано-Франківської обласної державної (військової) адміністрації від 09.01.2024 № 12 "Про результати розгляду клопотання юридичної особи із земельних питань" Головному управлінню Держгеокадастру в Івано-Франківській області відмовлено в задоволенні клопотання про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель державної власності природно-заповідного фонду КНПП площею 4335, 2826 га (кадастровий номер :40:001:0045; землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; цільове призначення: 04.03 "Для збереження та використання національних природних парків"), яка розташована за межами населених пунктів Зеленської сільської територіальної громади Верховинського району.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

16. Господарський суд Івано-Франківської області рішенням від 05.02.2025, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 24.06.2025, у задоволенні позову відмовив.

17. Судові рішення мотивовано тим, що позивач не довів, як саме оспорюваний державний акт порушує його права та як його скасування поновить права чи інтереси позивача, що є самостійною підставою для відмови в позові. Суди також зазначили, що Зеленська сільрада не є власником чи розпорядником земель приватної власності, а громадяни у випадку порушення їх прав не позбавлені права звернутися до суду по їх захист.

Короткий зміст касаційної скарги

18. Зеленська сільрада звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати судові рішення та ухвалити нове - про задоволення позову.

19. Касаційне провадження відкрито на підставі пунктів 1, 3, 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

20. Обґрунтовуючи посилання на пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України, скаржник зауважує, що суди першої та апеляційної інстанції в оскаржуваних судових рішеннях неправильно застосували норми матеріального права, а саме:

? положення статей 7, 9, 18, 19, 22 Земельного кодексу УРСР 1990 року, пунктів 1.4, 1.8, 1.12, 1.13, 1.17- 1.19 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, не врахувавши висновків Верховного Суду щодо застосування цих норм у подібних правовідносинах, а саме у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 2-3007/11, від 22.05.2013 у справі № 6-33цс13;

? норму частини шостої статті 91 ГПК України всупереч висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2021 у справі № 906/1336/19;

? норми статей 98, 99, 100 ГПК України, не врахувавши висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 31.05.2023 у справі № 515/1315/18;

? норми статті 53 ГПК України та статті 23 Закону України "Про прокуратуру" у зв`язку із неврахуванням висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.02.2020 у справі № 922/614/19.

21. Щодо пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України скаржник зауважує, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні неправильно застосував норми права статей 3, 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), оскільки відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних спірних правовідносинах, а саме: відсутній висновок щодо наявності порушеного права органу місцевого самоврядування, що полягає в неможливості безперешкодного розпорядження землями територіальної громади в інтересах мешканців цієї громади у випадку використання відповідачем нікчемного державного акта на право постійного користування без відповідного рішення представницького органу - депутатів сільської ради про надання земельної ділянки в користування та належний спосіб захисту порушеного права.

22. У частині пункту 4 частини другої статті 287 ГПК України скаржник вказує, що суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях необґрунтовано відхилили клопотання щодо призначення експертизи та витребування оригіналів доказів відповідача.

Короткий зміст відзиву на касаційну скаргу

23. У відзиві на касаційну скаргу Прокуратура просить відмовити в її задоволенні, а оскаржувані судові рішення залишити без змін, наполягаючи на тому що позивач жодним чином не обґрунтовує наявності власного порушеного права та/або інтересу.

24. 09.10.2025 відповідач подав відзив на касаційну скаргу, який Суд не прийняв до розгляду з огляду на таке.

25. У частині першій статті 295 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право подати до суду касаційної інстанції відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом касаційної інстанції в ухвалі про відкриття касаційного провадження. Згідно з частиною четвертою статті 13 цього Кодексу кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

26. Відповідно до положень частини першої статті 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду (частина друга статті 119 ГПК України).

27. Отже, відзив відповідача подано поза межами строку, встановленого Судом, і Суд не вбачає підстав для його продовження на підставі статті 119 ГПК України, тому відзив відповідача залишається без розгляду.

Інші заяви та клопотання

28. Від Міністерства економіки, довкілля та сільського господарства України надійшло клопотання про заміну третьої особи - Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України на правонаступника - Міністерство економіки, довкілля та сільського господарства України.

29. Клопотання мотивовано тим, що 24.07.2025 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 21.07.2025 № 903 "Деякі питання Міністерства економіки, довкілля та сільського господарства" (далі - Постанова № 903), згідно з якою правонаступником майна, прав і обов`язків Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів, що ліквідується, є Міністерство економіки, довкілля та сільського господарства.

30. У судовому засіданні 22.10.2025 представники сторін не заперечували проти вказаного клопотання.

31. 24.07.2025 набрала чинності Постанова № 903, за пунктом 3 якої вирішено ліквідувати Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України, поклавши його функції на Міністерство економіки, довкілля та сільського господарства України.

32. Пункт 4 Постанови № 903 установлює, що правонаступником майна, прав і обов`язків Міністерства аграрної політики та продовольства і Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів, що ліквідуються згідно з пунктом 3 цієї постанови, є Міністерство економіки, довкілля та сільського господарства.

33. Постановою № 903 Кабінет Міністрів України також затвердив Положення про Міністерство економіки, довкілля та сільського господарства України, у підпункті 1 пункту 3 якого визначено, що одним з основних завдань Мінекономіки є забезпечення формування та реалізації державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, екологічної та в межах повноважень, передбачених законом, біологічної і генетичної безпеки.

34. Кабінет Міністрів України розпорядженням від 17.09.2025 № 997-р "Про можливість забезпечення здійснення Міністерством економіки, довкілля та сільського господарства функцій і повноважень" вирішив погодитися з пропозицією Міністерства економіки, довкілля та cільського господарства щодо можливості забезпечення здійснення з 22.09.2025 Міністерством покладених на нього згідно з Постановою № 903 функцій і повноважень.

35. Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 52 ГПК України допускається на будь-якій стадії судового процесу.

36. Правонаступництво у сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) іншому або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції (аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 12.06.2018 у справі № 2а-23895/09/1270).

37. Отже, на сьогодні Міністерство економіки, довкілля та сільського господарства України є правонаступником реорганізованого шляхом ліквідації Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, що має статус третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача у цій справі.

38. Розглянувши клопотання Міністерства економіки, довкілля та сільського господарства України, думку представників сторін, з урахуванням положень чинного законодавства, Постанови № 903 та наданих доказів, колегія суддів дійшла висновку про необхідність заміни сторони у справі - Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України на його правонаступника - Міністерство економіки, довкілля та сільського господарства України.

Порядок та межі розгляду справи судом касаційної інстанції

39. Верховний Суд ухвалою від 02.09.2025 у складі колегії суддів: Краснова Є. В., - головуючого, Рогач Л. І., Волковицької Н. О., відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Зеленської сільради та призначив здійснити перегляд судових рішень у відкритому судовому засіданні - 22.10.2025.

40. У зв`язку із запланованою відпусткою судді Волковицької Н. О. 17.10.2025 здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, за результатами якого для розгляду справи № 909/58/24 визначено колегію суддів у складі: Краснова Є. В. - головуючого, Мачульського Г. М., Рогач Л. І.

Позиція Верховного Суду

41. У статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

42. Наведена норма визначає об`єктом захисту саме порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

43. Оскільки відповідно до статті 16 ЦК України порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту, тому суд при вирішенні спору має надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права способам, що встановлено чинним законодавством, чи відповідає правовій природі тих правовідносин, що виникли між сторонами, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.

44. Відповідно до частини першої статті 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

45. Правовідносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються, зокрема, приписами Земельного кодексу України (далі - ЗК України), а також прийнятими відповідно до нього нормативно-правовими актами.

46. За змістом статті 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

47. Якщо позивач не довів порушення його права чи безпосереднього інтересу, то в позові слід відмовити. Схожий за змістом висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.09.2021 у справі №761/45721/16-ц.

48. Отже, підставою для звернення особи до суду є наявність у неї порушеного права та/або законного інтересу. Таке звернення здійснює особа, якій це право належить, і саме з метою його захисту. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02.09.2022 у справі № 916/144/17.

49. Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

50. Оцінку предмета заявленого позову, а отже, наявність підстав для захисту порушеного права та/або інтересу позивача, про яке він зазначає в позовній заяві, здійснює суд, на розгляд якого передано спір, крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги (постанови Верховного Суду від 19.09.2019 у справі № 924/831/17, від 28.11.2019 у справі № 910/8357/18, від 22.09.2022 у справі № 924/1146/21, від 06.10.2022 у справі № 922/2013/21, від 17.11.2022 у справі № 904/7841/21).

51. Стаття 80 ЗК України закріплює суб`єктний склад власників землі, визначаючи що громадяни та юридичні особи є суб`єктами права власності на землі приватної власності, територіальні громади є суб`єктами права власності на землі комунальної власності та реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

52. У частині п`ятій статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності.

53. Як встановили суди попередніх інстанцій, Зеленська сільрада не є власником чи розпорядником земель приватної власності, про які позивач зазначає у позові. Позивач як орган місцевого самоврядування не довів порушення своїх прав через видачу оспорюваного державного акта та як саме скасування вказаного акта поновить його права чи інтереси. Водночас, як правильно зазначив суд апеляційної інстанції, громадяни у разі порушення їх прав не позбавлені права звернутися до суду по захист своїх прав у визначеному законом порядку.

54. Доводи позивача зводяться до незгоди з межами земельної ділянки, яка надана відповідачу у постійне користування згідно з оспорюваним державним актом. Позивач зазначає, що згідно з технічною документацією із землеустрою "щодо інвентаризації земель державної власності природо-заповідного фонду КНПП загальною площею 42,1074 га (8 земельних ділянок) має місце "накладання" на 80 земельних ділянок, які перебувають у власності мешканців с. Зелене (в тому числі під житловими будинками, господарськими спорудами, городами, пасовищами)", тобто позивач наголошує на наявності порушення права приватної власності громадян (мешканців села).

55. Верховний Суд не надає оцінки доводам касаційної скарги щодо неможливості безперешкодного розпорядження землями територіальної громади в інтересах мешканців цієї громади як таким, що не впливають на правильні висновки судів про підстави відмови у позові, з огляду на відсутність порушення прав позивача.

56. Інші доводи касаційної скарги, у тому числі стосовно невитребування доказів, з урахуванням принципу вірогідності доказів та принципу змагальності, колегія суддів не оцінює та не розглядає, оскільки такі доводи не мають правового значення для результату касаційного перегляду справи.

57. За таких обставин, перевіривши застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи та в межах наведених у касаційній скарзі доводів, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, Верховний Суд зазначає про необґрунтованість скарги та відсутність підстав для скасування оскаржуваних судових рішень.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

58. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

59. Згідно з положеннями статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Судові витрати

60. Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку, передбаченому статтею 129 ГПК України, покладається на скаржника.

Керуючись статтями 52, 240, 300, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Зеленської сільської ради Верховинського району залишити без задоволення.

2. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 24.06.2025 та рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 05.02.2025 у справі № 909/58/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснов

Суддя Г. М. Мачульський

Суддя Л. І. Рогач