ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2025 Справа № 917/1693/25

Суддя Мацко О.С. , розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали справи

за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Ніжинський жиркомбінат», 16600, Чернігівська обл., м. Ніжин, вул. Прилуцька, 2, ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Ел-Строй», 39524, Полтавська обл., Карлівський р-н, с. Попівка, вул. Нова, 57, ,

про стягнення 177 487,69 грн

Без виклику сторін

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою від 09.09.2025р. відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті спору. Ухвалу направлено сторонам до зареєстрованих Електронних кабінетів та отримано ними, в т.ч. відповідачем 10.09.2025р. о 18;34.

Відповідач відзив на позов не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України», рішення Європейського суду з прав людини від 27.04.2000 року у справі «Фрідлендер проти Франції»). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 року у справі «Красношапка проти України»).

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки заяв та клопотань по справі, тощо.

Суд враховує, що згідно з ч. 2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічні прписи містить ст.165 ГПК України.

Враховуючи те, що наявні у цій справі докази дозволяють суду встановити та оцінити конкретні обставини (факти), які мають суттєве значення для вирішення цього спору, а отже, розглянути та вирішити спір по суті й здійснити розподіл судових витрат у цій справі, що в свою чергу, вказує на можливість виконання завдань господарського судочинства та з урахуванням необхідності дотримання розумних строків розгляду справи, суд вважає, що в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення у справі.

Під час розгляду справи по суті суд дослідив усі письмові докази, що містяться в матеріалах справи та встановив, що їх достатньо для вирішення спору, у зв`язку з чим вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи суд, встановив:

Між сторонами по справі був укладений Договір підряду №14082025-М від 14 серпня 2024 року (далі - Договір підряду) (копія а.с. 8-10). Відповідно до п.1.1. Договору підряду Підрядник (Відповідач) зобов`язується своїми силами, на свій ризик виконати за завданням Замовника виконати фундаментні та будівельні роботи, а Замовник (Позивач) зобов`язується прийняти та оплатити визначені види робіт (надалі усім разом Роботи) в обсягах та за вартістю, що наводяться в Додатках до цього договору, які підписуються та скріплюються печатками обох Сторін та є невід`ємною частиною цього Договору (далі Додатки).

На виконання умов Договору підряду 14 серпня 2024 року між Сторонами були укладені Додаток 1 та Додаток 2 до Договору підряду №14082024-М (арк..справи 11-12). Згідно Додатку 1 на виконання п.1.1. Договору підряду Замовник доручає, а Підрядник виконує наступні роботи: виготовлення та монтаж бункера н/ж кількістю 1 шт., загальною вартістю робіт 233 070,00 грн. Пункт 3 Додатку 1 визначає, що плата Замовником проводиться поетапно, шляхом перерахування грошової суми на поточний рахунок Підрядника у строки:

- І етап. Авансовий платіж у розмірі 50% від загальної суми Додатку, а саме: 116 535,00 грн., в т.ч. ПДВ 19 422,50 грн. на поточний рахунок Підрядника протягом 3 (трьох) банківських днів після початку виконання робіт.;

- ІІ етап. Платіж у розмірі 30% від загальної суми Додатку, а саме: 69 921,00 грн. в т.ч. ПДВ 11 653,50 грн. на поточний рахунок Підрядника протягом 5 (п`ять) банківських днів після початку виконання робіт.

- ІІІ етап. Платіж у розмірі 20% від загальної суми Додатку, а саме: 46 614,00 грн. в т.ч. ПДВ 7 769,00 грн. на поточний рахунок Підрядника після підписання Акту приймання-передачі виконаних робіт.

Строк виконання робіт згідно п.4 Додатку становить 14 календарних днів з моменту здійснення Замовником авансового платежу згідно умов Договору.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно Платіжної інструкції №1387 від 16 серпня 2024 року (арк..справи 13) Замовник сплатив на рахунок Підрядника 116 535,00 грн. авансового платежу, що становить 50% від загальної суми відповідно до Додатку 1 до Договору підряду.

Відповідно до Акту №1 здачі-приймання робіт від 16 жовтня 2024 року (арк..37) роботи згідно Додатку №1 до Договору підряду виконані Підрядником в повному обсязі. Сума виконаних робіт становить 233 070, грн., в т.ч. ПДВ. Акт підписаний сторонами, скріплений печатками.

Згідно Додатку 2 на виконання п.1.1. Договору підряду Замовник доручає, а Підрядник виконує наступні роботи: ремонт транспортера 175 т/г, L= 200 м, загальною вартістю робіт 560 400,00 грн. Пункт 2 Додатку 2 визначає, що плата Замовником проводиться поетапно, шляхом перерахування грошової суми на поточний рахунок Підрядника у строки:

- І етап. Авансовий платіж у розмірі 50% від загальної суми Додатку, а саме: 280 200,00 грн., в т.ч. ПДВ 46 700,00 грн. на поточний рахунок Підрядника протягом 3 банківських днів після початку виконання робіт;

- ІІ етап. Платіж у розмірі 30% від загальної суми Додатку, а саме: 168 120,00 грн. в т.ч. ПДВ 28 020,00 грн. на поточний рахунок Підрядника протягом 14 банківських днів після початку виконання робіт;

- ІІІ етап. Платіж у розмірі 20% від загальної суми Додатку, а саме: 112 080,00 грн. в т.ч. ПДВ 18 680,00 грн. на поточний рахунок Підрядника після підписання Акту приймання-передачі виконаних робіт.

Строк виконання робіт згідно п.3 Додатку становить 30 календарних днів з моменту здійснення Замовником авансового платежу згідно умов Договору, у розмірі 280 200 грн.

З матеріалів справи вбачається, що згідно Платіжної інструкції №1386 від 16 серпня 2024 року (арк..справи 17) Замовник сплатив на рахунок Підрядника 280 200,00 грн. авансового платежу, що становить 50% від загальної суми відповідно до Додатку 2 до Договору підряду.

В подальшому, відповідно до п.9.2. Договору підряду між Сторонами були укладені Додаткова угода №1 від 30 вересня 2024 року (арк..справи 15 ) та Додаткова угода №2 від 12 грудня 2024 року (арк..справи 16) до Договору підряду.

Керуючись п.1 Додаткової угоди №1, у зв`язку із тим, що Підрядник не приступив до виконання робіт з ремонту транспортеру, а у Замовника відсутня потреба у виконані цих робіт сторони дійшли згоди припинити дію Додатку 2 до Договору підряду.

Згідно п.2 Додаткової угоди №1 Сторони погодилися, що заборгованість Підрядника перед Замовником на момент укладення цієї угоди (станом на 30.09.2024 року) за Додатком №2 становить 280 200,00 грн в т.ч. ПДВ 46 700,00 грн.. Роботи, визначені п.1. Додатку №2 до Договору підряду не виконувались, тому заборгованість буде вважатися погашеною, із моменту визначеного у п.5 Додаткової угоди №1. Тобто, Сторони домовились припинити дію Додатку №2 до Договору підряду з моменту повної оплати Підрядником заборгованості, передбачені п.2 цією Додаткової угоди. У разі прострочення погашення Підрядником заборгованості перед Замовником більш ніж на 15 календарних днів, із 16-го дня розмір відповідальності Підрядника за прострочення повернення грошових коштів становитиме 25% річних від простроченої суми.

У зв`язку з тим, що Підрядник не приступив до виконання робіт, передбачених Додатком №2 до Договору підряду. 12 грудня 2024 року між Сторонами було укладено Додаткову угоду №2 до Договору підряду. Даною угодою Сторони погодилися, що заборгованість Замовника перед Підрядником на момент укладення цієї угоди (станом на 12.12.2024 року) за Додатком №1 становить 116 535,00 грн в т.ч. ПДВ 23 307,00 грн.. Також Сторони погодилися, що що заборгованість Підрядника перед Замовником на момент укладення цієї угоди (станом на 30.09.2024 року) за Додатком №2 становить 280 200,00 грн в т.ч. ПДВ 46 700,00 грн., що дорівнюється сумі авансового платежу Замовника за Додатком №2. В кінцевому рахунку Сторони дійшли згоди, що за рахунок авансового платежу Замовника за Додатком №2 погашається заборгованість Замовника перед підрядником на суму 116 535,00 грн, в т.ч. ПДВ 23 307,00 грн. за Додатком №1, після чого заборгованість Підрядника перед Замовником за Договором підряду №14082024-М від 14 серпня 2024 року становить 163 665,00 грн.

Згідно п.6 Додаткової угоди №2 до Договору підряду сторони домовились припинити дію Додатку 2 до Договору з моменту повної оплати Підрядником заборгованості, передбачені п.2. цієї Додаткової угоди. У разі прострочення погашення Підрядником заборгованості перед Замовником більш ніж на 15 календарних днів, із 16-го дня розмір відповідальності Підрядника на прострочення повернення грошових коштів становитиме 25% річних від простроченої суми.

Позивач зазначає, що взаємні розрахунки згідно Додатку №2 до Договору підряду підтверджуються Актом звірки між Сторонами (а.с.18). Відповідно до Акту звірки взаємних розрахунків по стану на період: 01.01.2024 28.08.2025 рр. із зазначенням відомостей оплати та надходження за Додатком №1 та Додатком №2 до Договору підряду підтверджується заборгованість Підрядника перед Замовником на суму 163 665,00 грн., (проте, до суду подано примірник Акту звірки, підписаний тільки позивачем, тож даний документ не може вважатися погодженим обома сторонами).

Згідно п.5 додаткової угоди №2, сторони домовилися, що остаточні розрахунки по зобов"язанням за Договором будуть здійснені Підрядником до 30 грудня 2024 року.

Виходячи з викладеного, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача 163 665,00 грн основного боргу, 3 241,88 грн 3% річних, 10 580,81 грн інфляційних.

При прийнятті рішення суд виходить з наступного:

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу положень статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з положеннями статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтями 526 та 525 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст..530 ЦК України). Згідно ст..625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі матеріалів справи суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача правомірні, обґрунтовані, підтверджені належними доказами та підлягають задоволенню . Відповідач, як зазначалося вище, відзив на позов не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.79 ГПК України).

Відповідно до частини 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в сумі 2422,40 грн (з урахуванням понижуючого коефіцієнта 0.8, оскільки позов подано через систему Електронний суд). Надмірно сплачена сума судового збору може бути повернута позивачу після подання ним відповідної заяви (ст..7 ЗУ «Про судовий збір»).

Враховуючи викладене, керуючись статтями 129, 232 - 233, 238-240 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Ел-Строй» (39524, Полтавська обл., Карлівський р-н, с. Попівка, вул. Нова, 57, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Ніжинський жиркомбінат» ( 16600, Чернігівська обл., м. Ніжин, вул. Прилуцька, 2, ) 177 487,69 грн заборгованості, з яких - 163 665,00 грн основного боргу, 3 241,88 грн річних, 10 580,81 грн інфляційних, та 2422,40 грн судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку і строки, встановлені ст.ст.256,257 ГПК України.

Повне рішення складено і підписано 02.12.2025р.

Суддя О.С.Мацко