ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"02" грудня 2025 р. м. Вінниця Cправа № 902/1490/25

Господарський суд Вінницької області у складі судді Міліціанова Романа Валерійовича, при секретарі Ванжулі Д.А., розглянувши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський ваговий завод", вул. Радомишльська, буд. 4, літ. К, м. Київ, 04082, код - 39556070

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕСПЕКТ-ТОР", вул. Ватутіна, буд. 18-А, м. Вінниця, 21011, код - 40003033

про стягнення 290 080,00 грн

за участю представників:

позивача: Сібілєв Максим Андрійович

відповідача: не з`явився

В С Т А Н О В И В :

31.10.2025 року Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський ваговий завод" до Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕСПЕКТ-ТОР" про стягнення 290 080,00 грн вартості непоставленого товару.

Ухвалою суду від 05.11.2025 року відкрито провадження у справі № 902/1490/25 за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 02.12.2025 року.

Ухвалою суду від 19.11.2015 року забезпечено участь представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський ваговий завод" Сібілєва М.А. у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

У судовому засіданні 02.12.2025 року прийняв участь представник позивача. Представник відповідача правом участі не скористався, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Щодо обізнаності відповідача про судове засідання, суд зазначає наступне.

Ухвалу суду від 05.11.2025 року надіслано відповідачу до електронного кабінету у системі ЄСІТС. Згідно довідки про доставку електронного листа, що оформленої відповідальним працівником Господарського суду Вінницької області ухвалу суду від 05.11.2025 року надіслано Товариству з обмеженою відповідальністю "РЕСПЕКТ-ТОР" та доставлено до електронного кабінету.

Ст. 248 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно із ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В силу п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є: день отримання судом повідомлення про доставляння копії судового рішення до електронного кабінету особи. За таких обставин у суду є достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення відповідача про дату, час та місце судового слухання, однак сторони не скористалися своїм правом на участь свого представника у судовому засіданні.

Враховуючи положення ст. ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за відсутності належно повідомленого відповідача.

Стислий виклад процесуальних позицій сторін.

Позивач, в якості підстави позовних вимог, посилається на те, що на підставі рахунку на оплату № 157 від 08.07.2025 року сплачено Товариству з обмеженою відповідальністю "РЕСПЕКТ-ТОП" 290 080,00 за паливо дизельне в кількості 5920 л.

Однак, за твердженнями позивача, відповідачем свої зобов`язання з поставки дизельного палива не виконано.

З метою захисту своїх прав Товариство з обмеженою відповідальністю "Київський ваговий завод" звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕСПЕКТ-ТОР" про стягнення 290 080,00 грн вартості непоставленого товару.

Матеріали справи не містять відзиву або будь-якої іншої заяви по суті справи зі сторони відповідача в якому було б викладено процесуальну позицію останнього з приводу заявленого позову.

Із наявних у справі та досліджених судом доказів слідує, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Київський ваговий завод" на підставі виставленого рахунку на оплату № 157 від 08.07.2025 року перераховано Товариству з обмеженою відповідальністю "РЕСПЕКТ-ТОП" 290 080,00 грн за паливо дизельне в кількості 5920 л (т. 1, а.с. 6).

На підтвердження оплати до матеріалів справи додано платіжну інструкцію № 13648 від 08.07.2025 року (т. 1, а.с. 7).

Однак, за твердженнями позивача, оплачене дизельне паливо відповідачем поставлено не було.

07.10.2025 року позивачем на адресу відповідача надіслано претензію (вих. № 07/10-25) з вимогою здійснення поставки дизельного палива у кількості 5 920 літрів відповідно до виставленого рахунку або повернення сплачених коштів у сумі 290 080,00 грн на розрахунковий рахунок (т. 1, а.с. 9).

Отримання претензії 11.10.2025 року відповідачем підтверджується трекінгом з офіційного сайту АТ "Укрпошта" за номером відправлення 878 (т. 1 а.с. 10, 11).

Неповернення відповідачем грошових коштів в сумі 290 080,00 грн товар слугувала підставою звернення позивача з даним позовом до суду.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог та надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В силу ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України)

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Суд вважає доведеними обставини виникнення між сторонами господарсько-майнових зобов`язань, з урахуванням наступних положень законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Статтею 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

У письмовій формі належить вчиняти, зокрема правочини між юридичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 208 ЦК України).

Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 11.10.2018 у справі №922/189/18, від 06.11.2018 у справі №926/3397/17, від 09.04.2019 у справі №910/3359/18, від 29.10.2019 у справі №904/3713/18, від 19.02.2020 у справі №915/411/19.

Як визначає ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В якості підтвердження господарської операції надано рахунок на оплату № 157 на 5 920 літрів дизельного палива на суму 290 080,00 грн, платіжну інструкцію № 13648 від 08.07.2025 року, в якій зазначено призначення платежу "оплата за товар згідно рахунку № 157 від 08.07.2025 року, ПДВ - 20% 48346,67 грн (т. 1, а.с. 6-7).

Також, в підтвердження вчинення господарської операції, до матеріалів справи долучено податкову накладну №7 від 08.07.2025 року на загальну суму 290 080,00 грн за дизельне паливо ) (т. 1, а.с. 8).

Таким чином, матеріалами справи підтверджено факт перерахування позивачем коштів на користь відповідача 290 080,00 грн за поставку дизельного палива в кількості 5920 літрів.

При цьому матеріали справи не містять допустимих доказів поставки товару зі сторони відповідача.

З урахуванням встановлених обставин суд доходить висновку про наявність факту порушення відповідачем прав позивача за захистом яких останній звернувся, позаяк матеріалами справи підтверджено факт оплати позивачем товару відповідачу та відсутність поставки товару.

Виходячи з викладеного, суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача 290 080,00 грн вартості товару правомірною та обґрунтованою.

При цьому ч. 1 ст. 14 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 2 вказаної статті).

За вказаних обставин у своїй сукупності, позов підлягає задоволенню судом у повному обсязі.

На підставі ст. 129 ГПК України, суд вважає за необхідне призначити окреме судове засідання з приводу розподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 7, 8, 10-18, 42, 45, 46, 73-80, 86, 91, 113, 118, 123, 126, 129, 202, 242, 232-242, 326, 327 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕСПЕКТ-ТОР" (вул. Ватутіна, буд. 18-А, м. Вінниця, 21011, код - 40003033) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський ваговий завод" (вул. Радомишльська, буд. 4, літ. К, м. Київ, 04082, код - 39556070) 290 080,00 грн - вартості непоставленого товару.

3. Призначити судове засідання з приводу розподілу судових витрат на 11.12.2025 року о 09:10 у приміщенні Господарського суду Вінницької області за адресою: 21018, вул. Пирогова, 29, м. Вінниця, 21018 (3-й поверх, зал №1).

4. Встановити сторонам п`ятиденний строк з дати отримання повного судового рішення на подачу доказів щодо понесених судових витрат, а також заперечень проти їх розміру.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

6. Примірник повного судового рішення протягом двох днів з дня складання направити сторонам до електронних кабінетів у системі ЄСІТС, за їх відсутності - рекомендованим листом, з повідомлення про вручення поштового відправлення, та за електронними адресами: представнику позивача - ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Повне судове рішення складено 04 грудня 2025 р.

Суддя Міліціанов Р.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Радомишльська, буд. 4, літ. К, м. Київ, 04082)

3 - відповідачу (вул. Ватутіна, буд. 18-А, м. Вінниця, 21011)