ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2025 р. м. ХарківСправа № 922/3255/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Пономаренко Т.О.

при секретарі судового засідання Надвіренко А.Д.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс - Полтава 2009" (36023, м. Полтава, вул. Красіна, 114, корп. 2, кв. 79; )
до Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (61022, м. Харків, м-н Свободи, 5, Держпром, 6 під., 1 пов.; )
про визнання недійсним рішення
за участю представників:

позивача - не з`явився;

відповідача - Дикань О.М., довіреність від 09.01.2024.

ВСТАНОВИВ:

08.09.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "Люкс - Полтава 2009" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, в якій просить суд:

- визнати поважними причини пропуску двомісячного строку на оскарження рішення Відповідача від 29.05.2025 №70/112-р/к у справі №7/01-16-24 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» та поновити вказаний строк;

- визнати недійсним та скасувати пункти 1,2,4,5 резолютивної частини рішення Рішенням Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 29.05.2025р. №70/112-р/к у справі №7/01-16-24 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» в частині стосовно Позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс - Полтава 2009";

- стягнути з Відповідача на користь Позивач понесені витрати у вигляді сплати судового збору та оплати правничої допомоги.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що незаконним прийняттям Антимонопольним комітетом України рішення про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу від 29.05.2025 №7/01-16-24, у зв`язку з чим позивач просить суд визнати таке рішення протиправним та скасувати його.

Разом з цим просить визнати поважними причини пропуску двомісячного строку на оскарження рішення Відповідача від 29.05.2025 №70/112-р/к у справі №7/01-16-24 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" та поновити вказаний строк.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.09.2025 прийнято позовну заяву (вх.№3255/25 від 08.09.2025) Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс - Полтава 2009" до Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення до розгляду та відкрито провадження у справі №922/3255/25. Призначено підготовче засідання на 08 жовтня 2025 року.

26.09.2025 через систему "Електронний суд" від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх.№22340 від 26.09.2025), в якому зазначено, що якщо Товариство оскаржує рішення Тимчасової адміністративної колегії, то в такому випадку Східне МТВ АМКУ не є належним Відповідачем у справі № 922/3255/25.

Оскільки Витяг з Рішення Відділення є таким, що отриманий ТОВ «ЛЮКС-ПОЛТАВА 2009» 17.06.2025, то присічний строк на його оскарження завершився 18.08.2025 (оскільки 17.08.2025 припадало на вихідний день неділю). Товариством пропущено присічний строк на оскарження Рішення Відділення а всі доводи Позовної заяви, щодо оскарження акту індивідуальної дії Відповідача не можуть братися Судом до уваги в розрізі імперативності норм законодавства про захист економічної конкуренції.

Протокольною ухвалою від 08.10.2025 відкладено підготовче засідання на 29.10.2025.

29.10.2025 через систему "Електронний суд" від Відповідача надійшла заява про зміну позовних вимог (вх.№25084 від 29.10.2025).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 29.10.2025 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс - Полтава 2009" Плеханова І.О. (вх.№25084 від 29.10.2025) про заміну позовних вимог в частині зміни предмета позову задоволено.

Позовні вимоги позивача у справі №922/3255/25 вважати наступними:

«Визнати недійсним та скасувати пункти 1, 2, 4, 5 резолютивної частини рішення Відповідача - Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 29.05.2025р. №70/112-р/к у справі №7/01-16-24 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» в частині стосовно Позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс - Полтава 2009" (36023, м. Полтава, вул .Героїв АТО (Красіна), 114, корп. 2, кв. 79, )».

Протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 29.10.2025 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 19.11.2025.

Позивач у судове засідання 19.11.2025 не з`явився, через систему "Електронний суд" направив заяву (вх.№26900 від 19.11.2025) про проведення судового засідання 19.11.2025 без участі позивача та його представника.

Представник відповідача в судовому засіданні 19.11.2025 заперечувала проти задоволення позову.

Суд зазначає, що процесуальні документи у цій справі направлялись учасникам судового процесу, що підтверджується інформацією із КП "Діловодство спеціалізованого суду" про доставку електронних листів в кабінети Електронного Суду.

Крім цього, процесуальні документи щодо розгляду даної справи офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua) та знаходяться у вільному доступі.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Право особи на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення від 07.07.1989 р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо доказів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними матеріалами.

Враховуючи положення ст.ст.13, 74 ГПК України, якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів і заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу по суті.

У судовому засіданні 19.11.2025 судом проголошено скорочене рішення (вступну та резолютивну частини).

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

Рішенням адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 29.05.2025 №70/112-р/к у справі №7/01-16-24 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу»

1. Визнано, що Позивач вчинив порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене п.1 ст.50, п.4 ч.2 ст.6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, проведених Департаментом освіти Полтавської міської ради на закупівлю «60130000-8 Послуги спеціалізованих автомобільних перевезень пасажирів 60130000-8 Specialized road passengers transport services» (ідентифікатор закупівлі UA-2021-02-10-003275-с).

2. За порушення, вказане в пункті 1 резолютивної частини цього рішення, накладено на Позивача штраф у розмірі 68 000 гривень.

4. Визнано, що Позивач вчинив порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене п.1 ст.50 та п.4 ч.2 ст.6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, проведених Департаментом освіти Полтавської міської ради на закупівлю «60130000-8 Послуги спеціалізованих автомобільних перевезень пасажирів (ідентифікатор закупівлі UA-2021-02-10-003275-с).

5. За порушення, вказане в пункті 4 резолютивної частини цього рішення, накладено на Позивача штраф у розмірі 68 000 гривень.

У розділі 5 Рішення адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 29.05.2025 №70/112-р/к у справі №7/01-16-24 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» викладені висновки у Справі та кваліфікація дій Відповідачів:

"(103) Таким чином, наведені вище обставини свідчать про обізнаність Відповідачів про участь кожного з них у Торгах №1-2 та узгодження між ними поведінки.

(104) Вказані факти у своїй сукупності свідчать про те, що на всіх стадіях підготовки пропозицій конкурсних торгів та участі у Торгах №1-2 Відповідачі були обізнані щодо участі кожного з них у Торгах №1-2, що підтверджується, зокрема таким:

Торги № 1

- взаємозв`язком Відповідачів через третіх осіб;

- наявністю договорів оренди на транспортні засоби між ТОВ «ЛЮКС-ПОЛТАВА 2009» та ТОВ «ТК ЕКСПРЕС-ЛАЙН» та іншими суб`єктами господарювання, що пропонувались ними для забезпечення надання послуг, що були предметами закупівель у Торгах № 1;

- наявністю фінансово-господарських взаємовідносин Відповідачів з іншим суб`єктом господарювання;

- одночасним перебуванням одних і тих же фізичних осіб у трудових відносинах із Відповідачами, перехід працівників між ТОВ «ЛЮКС-ПОЛТАВА 2009» та ТОВ «ТК ЕКСПРЕС-ЛАЙН»;

- однаковими властивостями електронних файлів, завантажених до системи «Prozorro»;

- використанням одних і тих же ІР-адрес для подання податкової звітності;

- використанням одних і тих же ІР-адрес під час електронного листування;

- використанням одних і тих же ІР-адрес під час входу до електронних банківських кабінетів;

Торги № 2

- взаємозв`язком Відповідачів через третіх осіб;

- наявністю договорів оренди на транспортні засоби між ТОВ «ЛЮКС-ПОЛТАВА 2009» та ТОВ «ТК ЕКСПРЕС-ЛАЙН» та іншими суб`єктами господарювання, що пропонувались ними для забезпечення надання послуг, що були предметами закупівель у Торгах № 2;

- наявністю фінансово-господарських взаємовідносин Відповідачів з іншим суб`єктом господарювання;

- одночасним перебування одних і тих же фізичних осіб у трудових відносинах із Відповідачами, перехід працівників між ТОВ «ЛЮКС-ПОЛТАВА 2009» та ТОВ «ТК ЕКСПРЕС-ЛАЙН»;

- однаковими властивостями електронних файлів, завантажених до системи «Prozorro»;

- використанням Відповідачами однієї і тієї ж ІР-адреси під час участі у Торгах № 2 (ТОВ «ЛЮКС-ПОЛТАВА 2009» для подання тендерної пропозиції, а ТОВ «ТК ЕКСПРЕС-ЛАЙН» для отримання витягу з ЄДР, поданого в складі тендерної пропозиції);

- використанням одних і тих же ІР-адрес для подання податкової звітності;

- використанням одних і тих же ІР-адрес під час електронного листування;

- використанням одних і тих же ІР-адрес під час входу до електронних банківських кабінетів".

Позивач вважає, що рішення Відповідача від 29.05.2025 у справі №7/01-16-24 ухвалене при неповному з`ясуванні обставин, вказаним рішенням недоведена антиконкурентна узгоджена поведінка позивача, не зазначені докази, які підтверджують негативний вплив на стан конкуренції на цьому ринку у вигляді настання певних негативних наслідків для інших суб`єктів господарювання, зокрема, приведення до спотворення результатів торгів, у зв`язку з чим, оспорюване рішення, на думку позивача, не відповідає приписами чинного законодавства України та підлягає скасуванню.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Правові засади підтримки та захисту економічної конкуренції, обмеження монополізму в господарській діяльності і спрямований на забезпечення ефективного функціонування економіки України на основі розвитку конкурентних відносин визначає Закон України "Про захист економічної конкуренції".

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про захист економічної конкуренції" економічна конкуренція (конкуренція) - це змагання між суб`єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб`єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб`єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб`єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку.

Частиною першою статті 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" встановлено, що підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є:

неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи;

недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими;

невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи;

заборона концентрації, узгоджених дій відповідно до Закону України "Про санкції";

порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до частини 1 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Як вбачається з матеріалів справи та зазначено позивачем у позовній заяві, Рішення №70/112-р/к було направлено 29.05.2025 на адресу позивача, що була зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань на дату складання листа: вул. Героїв АТО (Красіна), буд. 114, корп. 2,кв. 79, м. Полтава, 36023.

У відповідності до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу №06 011 526 267 90 (ф. 119) вищевказане поштове направлення вручено 17.06.2025 за довіреністю ОСОБА_1 , який відповідно до інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, є директором Позивача.

Відповідно до частини 1 статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» заявник, відповідач, третя особа мають право повністю або частково оскаржити рішення, розпорядження органу Антимонопольного комітету України, передбачені статтями 36 і 48 цього Закону, до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення, розпорядження. Зазначений строк не підлягає поновленню.

Строки оскарження рішень органу Антимонопольного комітету України є присічними та відновленню не підлягають. Закінчення присічного строку, незалежно від причини його пропуску заінтересованою особою, є підставою для відмови в позові про визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України та його органів.

Відповідно до абзацу першого, другого, третього та п`ятого пункту 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №15 «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства» у застосуванні згаданого припису частини першої статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", а також частини другої статті 47 цього Закону господарським судам слід враховувати таке.

За цими приписами передбачені ними строки оскарження рішень органу Антимонопольного комітету України не може бути відновлено.

Таким чином, зазначені строки є присічними. Встановлена Цивільним кодексом України позовна давність до відповідних правовідносин не застосовується, так само як і в оскарженні розпоряджень Антимонопольного комітету України та його органів.

Закінчення присічного строку, незалежно від причин його пропуску заінтересованою особою, є підставою для відмови в позові про визнання недійсним рішення (розпорядження) Антимонопольного комітету України та його органів.

Згідно з пунктом 21 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №15 «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства» вирішуючи спори, пов`язані із зобов`язанням виконати рішення Антимонопольного комітету України чи його територіального відділення або про стягнення коштів (штрафу, пені) на підставі такого рішення, господарським судам необхідно мати на увазі, що сам по собі факт неоскарження рішення особою, якої воно стосується, не є безумовним свідченням законності відповідного акта державного органу. Тобто для того, щоб дійти висновку про обов`язковість виконання рішення названого Комітету чи його територіального відділення, господарському суду потрібно досліджувати це рішення на предмет його відповідності вимогам законодавства, якщо така відповідність заперечується іншою стороною у справі. Однак господарським судом не можуть братися до уваги доводи особи, стосовно якої прийнято рішення (заявника, відповідача, третьої особи в розумінні статті 39 Закону України "Про захист економічної конкуренції"), з приводу незаконності та/або необґрунтованості цього рішення, якщо такі доводи заявлено після закінчення строків, встановлених частиною другою статті 47 та частиною першою статті 60 названого Закону, оскільки дана особа не скористалася своїм правом на оскарження відповідного акта державного органу, а перебіг зазначеного строку виключає можливість перевірки законності та обґрунтованості рішення органу Антимонопольного комітету України.

Аналогічний висновок було викладеною в Постановах Верховного Суду від 27.08.2019 у справі №922/3685/18, від 08.07.2019 у справі №915/756/18.

Таким чином, оскільки Витяг з Рішення Відділення є таким, що отриманий ТОВ «ЛЮКС-ПОЛТАВА 2009» 17.06.2025, то присічний строк на його оскарження завершився 18.08.2025 (оскільки 17.08.2025 припадало на вихідний день неділю).

Позовна заява Товариства датується 06.09.2025, а у відповідності до картки обліку електронних документів у підсистемі «Електронний Суд» Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи України її було доставлено до системи 08.09.2025.

Представник позивача в обґрунтування клопотання про поновлення строку на звернення до господарського суду зазначає, що ТОВ "ЛЮКС-ПОЛТАВА 2009" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Східного МТВ АМКУ, в якій просить суд визнати недійсним та скасувати пункти 1, 2, 4, 5 резолютивної частини рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 25.05.2025 №70/112-р/к у справі №7/01-16-24 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" в частині стосовно ТОВ "ЛЮКС-ПОЛТАВА 2009".

Суд зазначає, що ухвалою господарського суду Харківської області від 04.09.2025 у справі №922/2838/25 повернуто позовну заяву та додані до неї документи ТОВ "ЛЮКС-ПОЛТАВА 2009" у зв`язку з неусуненням недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом відповідно до частини четвертої та шостої статті 174 ГПК України.

Зазначена ухвала не була оскаржена до Східного апеляційного господарського суду.

Таким чином суд приходить до висновку про відсутність підстав визнання поважності причини пропуску двомісячного строку на оскарження рішення Відповідача від 29.05.2025 №70/112-р/к у справі №7/01-16-24 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» та поновлення вказаного строку.

Позивачем пропущено присічний строк на оскарження Рішення адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України.

Вимоги з приводу незаконності або необґрунтованості рішення, заявлені після закінчення строку звернення до суду, не беруться до уваги.

Частинами 1,2,3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання, в першу чергу, національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010 року).

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (п. 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі Руїс-Матеос проти Іспанії від 23 червня 1993 р.).

Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав.

У п.26 рішення від 15.05.2008 Європейського суду з прав людини у справі Надточій проти України суд нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Питання справедливості розгляду не обов`язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, no. 32092/02 від 12.06.2008).

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац десятий пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 №3-рп/2003).

Згідно з вимогами частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача з огляду на відмову в задоволенні позову.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 20, 73, 74, 86, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс - Полтава 2009" до Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено "01" грудня 2025 р.

Суддя Т.О. Пономаренко