ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2025 р. Справа № 918/762/25

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Селівона А.О., за участю секретаря судового засідання Хролець І.С., розглянувши за правилами загального позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк"

до Фізичної особи-підприємця Лукомського Сергія Романовича

про стягнення коштів.

За участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк" (Позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Лукомського Сергія Романовича (Відповідач) про стягнення 316 911,00 грн. заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Відповідачем порушено зобов`язання за кредитним договором "Кредит "всеБІЗНЕС" від 05.12.2024 №52 в частині здійснення розрахунків.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 19.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження у змішаній (паперовій та електронній) формі та призначено розгляд справи на 10.09.2025.

До суду 10.09.2025 від представника Позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника, в якій просить розглянути справу без участі представника Позивача, вимоги викладені в позовній заяві підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 10.09.2025 відкладено підготовче засідання на 08.10.2025.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 08.10.2025 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 05.11.2025.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 05.11.2025 відкладено підготовче засідання на 18.11.2025.

Ухвалою суду від 18.11.2025 підготовче провадження у даній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 03.12.2025.

Від Відповідача відзив на позовну заяву не надходив.

У судове засідання 03.12.2025 представники Позивача та Відповідача не з`явилися.

До господарського суду повернулися ухвали суду від 19.08.2025, 10.09.2025, 08.10.2025, 05.11.2025 та 18.11.2025 з відміткою поштового відділення "адресат відсутній за вказаною адресою", які направлялися на адресу Відповідача, вказану в позовній заяві АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Як вбачається Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, офіційною адресою Відповідача Фізичної особи-підприємця Лукомського Сергія Романовича (код РНОКПП НОМЕР_1 ) є АДРЕСА_1 .

Інші адреси Відповідача, ніж та, яка зазначена Позивачем у позовній заяві та міститься в Єдиному державному реєстрі, суду не відомі.

Господарський суд звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду.

При цьому, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 20.07.2021 у справі № 916/1178/20, де зазначено, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду.

Також, суд враховує висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 19.12.2022 у справі № 910/1730/22, згідно з яким у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена статтями 162, 165, 258, 263, 290, 295 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Ухвали суду від 19.08.2025, 10.09.2025, 08.10.2025, 05.11.2025 та 18.11.2025 надіслано на поштову адресу Відповідача, а тому суд вважає, що ним вчинено всі можливі дії щодо належного повідомлення Відповідача про розгляд справи господарським судом.

На підставі зазначеного, відповідно до статті 242 ГПК України, ухвали суду від 19.08.2025, 10.09.2025, 08.10.2025, 05.11.2025 та 18.11.2025 вважаються врученими, а Відповідач таким, що належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Статтею 42 ГПК України визначено права та обов`язки учасників судового процесу.

Відповідно до частини першої статті 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Беручи до уваги конкретні обставини справи, вимоги процесуального законодавства та прецеденту практику Європейського суду з прав людини, суд звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на адресу, що відповідає місцезнаходженню відповідача згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 27.11.2019 у справі 913/879/17, постанові від 21.05.2020 у справі 10/249-10/9, постанові від 15.06.2020 у справі 24/260-23/52-б, постанові від 18.03.2021 у справі № 911/3142/18).

При цьому судом також враховано, що за приписами частини першої статті 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час та місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Частиною другою статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" передбачено, що усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення та підписання.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи наведе суд зазначає, що Відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою суду про призначення судового засідання у справі № 918/762/25 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

При цьому суд наголошує, що згідно з частиною четвертою статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Наразі, від Відповідача станом на час винесення рішення до суду не надходило жодних заяв про неможливість подання відзиву та/або про намір вчинення відповідних дій відповідно до статті 165 ГПК України та/або продовження відповідних процесуальних строків та заперечень щодо розгляду справи.

З огляду на викладене, оскільки Відповідач не скористався наданими йому процесуальними правами, зокрема, останнім не надано відзиву на позовну заяву, суд, на підставі частини дев`ятої статті 165 ГПК України, дійшов висновку про можливість розгляду даної справи виключно за наявними матеріалами.

Тобто Відповідач не скористався наданим йому процесуальним правом, передбаченим частиною першою статті 178 ГПК України.

Відповідно до частини другої статті 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Частиною першою статті 202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За таких обставин та враховуючи, що неявка Відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, керуючись статтею 202 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, судом встановлено, що 05.12.2024 Акціонерним товариством "Перший Український Міжнародний Банк" (Банк) та Фізичною особою-підприємцем Лукомським Сергієм Романовичем (Позичальник) укладено Кредитний договір "Кредит "всеБІЗНЕС" № 52 (далі - Договір) за допомогою системи "Інтернет Банкінг" шляхом укладення в електронному вигляді та підписанням електронним цифровим підписом.

Факт укладення Кредитного договору з боку Позичальника підтверджується протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 12.08.2025, відповідно до якого файл Dogovir_vseBusiness_52.pdf, що містить Кредитний договір, підписаний з боку ФОП Лукомський Сергій Романович (підписувач 1) 12:59:35 05.12.2024. Результат перевірки підпису: Підпис створено та перевірено успішно. Цілісність даних підтверджено.

Відповідно до умов Договору Банк надає Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язується прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути Банку кредит в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені Договором та Типовими умовами.

Згідно з пунктом 1.1.8 Договору термін "Типові умови" використовується у цьому договорі в наступному значенні: Типові умови кредитування в рамках Кредитного договору "Кредит "всеБІЗНЕС", укладеного в Системі ІНТЕРНЕТ-БАНКІНГ ПУМБ DIGITAL BUSINESS АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК", що розміщуються на інтернет-сайті Банку (за електронною адресою: https:// www.pumb.ua/) та є невід`ємною частиною Договору (далі - Типові умови).

Всі інші терміни, що використовуються в цьому Договорі, мають значення, наведені у Типових умовах.

Пунктом 5.1 Договору передбачено, що цей договір складається з даного договору та Типових умов. З моменту укладення Договору Типові умови стають його невід`ємною частиною. Банк має право в будь-який час вносити зміни до Типових умов, повідомляючи про це Позичальника як передбачено Типовими умовами. Підписанням Договору Позичальник підтверджує своє ознайомлення та повну, безумовну і остаточну згоду з Договором та Типовими умовами, умови Договору та Типових умов Позичальнику відомі та зрозумілі. Укладаючи Договір, Позичальник приймає на себе всі обов`язки та набуває всіх прав, передбачених Типовими умовами стосовно Позичальника, рівно як і Банк бере на себе всі обов`язки та набуває всіх прав, передбачених Типовими умовами стосовно Банку.

Відповідно до пунктів 1.1.1 - 1.1.4.2 Договору:

- сума кредиту складає 300 000,00 грн.;

- валюта кредитування гривня;

- строк кредитування до 05.12.2027 включно;

- комісійна винагорода за надання Кредиту 1,0 % від суми кредиту та сплачується одноразово за рахунок кредитних коштів відповідно до пункту 6.3.1 Типових умов;

- комісійна винагорода за обслуговування кредиту 1,7 % за один місяць користування кредитом та сплачується щомісячно згідно з графіком платежів, наведеного в пункті 1.4 Договору.

Пунктом 1.1.7 Договору передбачено, що цільовим використанням кредиту є придбання основних засобів та/ або поповнення оборотного капіталу в межах видів діяльності Позичальника, на здійснення яких Позичальник має право відповідно до законодавства України і кредитування яких не заборонено законодавством України та Договором, а також на сплату комісійної винагороди, передбаченої пунктом 1.1.4.1 Договору (у разі наявності такої комісійної винагороди), в сумі, що визначається згідно з пунктом 1.1.4.1 Договору. Позичальник не має права використовувати кредит на задоволення особистих потреб, не пов`язаних з підприємницькою діяльністю, інші цілі заборонені законодавством України та Типовими умовами.

Згідно з пунктом 1.4 Договору Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити плату за кредит у розмірах та строки, зазначені в наведеному в Договорі графіку платежів.

Згідно з вказаним графіком позичальник має, починаючи з 05.01.2025, щомісячно не пізніше 05 числа місяця до 05.11.2027 сплачувати суму у розмірі 13 433,33 грн., з яких: на погашення основної суми (тіла) кредиту по 8 333,33 грн. та на погашення комісії по 5 100,00 грн. щомісячно. А 05.12.2027 13 433,45 грн, з яких: на погашення основної суми (тіла) кредиту - 8 333,45 грн. та на погашення комісії - 5 100,00 грн.

Загальна сума, яка має бути сплачена позичальником на погашення кредиту складає 483 600,00грн., з яких: 300 000,00 грн. на погашення основної суми (тіла) кредиту та 183 600,00 грн. на погашення комісії.

Відповідно до пункту 3.5 Типових умов надання кредиту відбувається шляхом перерахування кредитних коштів у сумі зазначеній в пункті 1.1.1 Договору, з позичкового рахунку на поточний рахунок Позичальника, зазначений в пункті 1.1.5 Договору в строки зазначені в пункті 2.2 Договору (з урахуванням умов пункту 2.3. Договору).

Факт надання кредиту підтверджується платіжною інструкцією вiд 05.12.2024 № TR.89945833.1159834.29514, призначення платежу: "Зарахування на поточний рахунок кредитних коштів за договором № 52 від 05/12/2024 за позикою Фізична особа-підприємець Лукомський Сергій Романович", сума: 297 000,00 грн.

Крім того, кредитні кошти були надані на сплату комісії за надання кредиту в розмірі 3 000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією 05.12.2024 № TR.89945833.1159832.29514 призначення платежу: "Оплата комісії за рахунок кредитних коштів за договором №52 від 05/12/2024 за позикою Фізична особа-підприємець Лукомський Сергій Романович ".

Також факт видачі кредиту та користування кредитом підтверджується випискою з рахунку.

Згідно з пунктом 5.1 Типових умов позичальник зобов`язаний повернути кредит в розмірах і строки, зазначені в Договорі.

Судом встановлено, що Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту не виконав, зокрема, грошові кошти за Договором не повернув, внаслідок чого у нього виникла прострочена заборгованість.

Позивач 31.05.2025 надіслав на адресу Відповідача вимогу від 27.05.2025 № 314 про погашення заборгованості за кредитним договором (трек-номер поштового відправлення 350).

Про те вимога Відповідачем залишена без відповіді та задоволення.

Враховуючи викладене, заборгованість Відповідача за Кредитним договором станом на 05.08.2025 (включно) становить 316 911,00 грн., з яких: 291 666,67 грн. за сумою кредиту (тіло), включаючи прострочену заборгованість за сумою кредиту в розмірі 58 333,31 грн. та строкову заборгованість за сумою кредиту в розмірі 233 333,36 грн.; 25 244,33 грн. прострочена заборгованість за комісією.

Доказів погашення заборгованості Відповідачем суду не надано.

Судом встановлено, що сторонами було укладено Договір за допомогою системи "Інтернет - Банкінг" шляхом укладення в електронному вигляді та підписанням електронним цифровим підписом.

Згідно з частиною першою статті 634 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" електронний підпис - електронні дані, що додаються до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються підписувачем як підпис; засвідчення чинності відкритого ключа - процедура формування сертифіката відкритого ключа; засіб електронного підпису чи печатки - апаратно-програмний пристрій чи програмне забезпечення, що використовуються для створення електронного підпису чи печатки; кваліфікований електронний підпис - удосконалений електронний підпис, що створюється з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису і базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису.

Згідно з частиною шостою статті 18 Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису.

Суд зазначає, що підписання Договору здійснено в межах строку дії ЕЦП особою, яка у відповідності до чинного законодавства є законним володільцем електронного ключа та накладає його під час створення електронного документа. При цьому, матеріали справи не містять доказів неправомірного накладення електронного цифрового підпису відповідача або звернення останнього до правоохоронних органів з підстав його незаконного викрадення.

Зобов`язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема з договорів.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Тобто позичальник (1) отримує від банку грошові кошти, власником яких він не був, та (2) отримує можливість певний час правомірно не повертати надані грошові кошти. Натомість у позичальника виникає зобов`язання (1) повернути грошові кошти у встановлений строк та (2) сплатити визначені договором проценти за користування кредитом.

Отже, позичальник отримує "чужі" грошові кошти в борг, який зобов`язується повернути в майбутньому.

Поняття користування кредитом є окремим випадком користування чужими коштами. Термін користування чужими коштами Велика Палата Верховного Суду розтлумачила в постанові від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17 (пункти 34, 35, 37 відповідно).

Термін користування чужими коштами може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

Частиною другою статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Отже, одним із видів порушення зобов`язання є прострочення виконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Правові наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За результатами з`ясування обставин, на які Позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом під час розгляду справи, і з наданням оцінки всім аргументам у їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованості за кредитним договором "Кредит "всеБІЗНЕС" в розмірі 316 911,00 грн., з яких: 291 666,67 грн. за сумою кредиту (тіло), включаючи прострочену заборгованість за сумою кредиту в розмірі 58 333,31 грн. та строкову заборгованість за сумою кредиту в розмірі 233 333,36 грн.; 25 244,33 грн. прострочена заборгованість за комісією.

Як вже зазначалось Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву, а тому й не спростував вказані обставини належними та допустимими доказами. Доказів оплати наявної заборгованості суду не надав.

Відповідно до статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з частиною першою статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною першою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені Позивачем вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частин першої та другої статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене та враховуючи, що позов визнано судом обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню у повному обсязі, витрати Позивача зі сплати судового збору, відповідно до вимог ГПК України, покладаються на Відповідача.

Керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Лукомського Сергія Романовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" (04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4, ) заборгованості за Кредитним договором "Кредит "всеБІЗНЕС" від 05.12.2024 № 52:

- 291 666,67 грн. (двісті дев`яносто одну тисячу шістсот шістдесят шість гривень 67 копійок) за сумою кредиту (тіло), яка включаючає прострочену заборгованість за сумою кредиту в розмірі 58 333,31 грн. та строкову заборгованість за сумою кредиту в розмірі 233 333,36 грн.,

- 25 244,33 грн. (двадцять п`ять тисяч двісті сорок чотири гривні 33 копійки) простроченої заборгованості за комісією;

- 3 802,93 (три тисячі вісімсот дві гривні 93 копійки) витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Позивач (стягувач): Акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк" (04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4, ).

Відповідач (боржник): Фізична особа-підприємець Лукомський Сергій Романович ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно-Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 03 грудня 2025 року.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя А.О. Селівон