ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

01.12.2025м. Дніпро№ 904/6691/25

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Колісник І.І., розглянувши заяву:

заявник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Комсіті", м. Самар Дніпропетровської області

боржник: Акціонерне товариство "Укртелеком", м. Київ

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення 1 467,82 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Комсіті" звернулося через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Акціонерного товариства "Укртелеком" заборгованості в сумі 1467,82 грн.

Заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Комсіті" обґрунтована порушенням боржником зобов`язань щодо повної та своєчасної оплати наданих йому послуг у період 01.09.2025 по 31.10.2025 за договором про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів № 152 від 01.10.2020 (далі договір).

Заява про видачу судового наказу підсудна Господарському суду Дніпропетровської області.

За результатом розгляду заяви суд доходить висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу з огляду на таке.

Частиною другою статті 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

За усталеною правозастосовчою судовою практикою наявність спору про право вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору встановлюється відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги (пункт 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 № 14 "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження").

Отже, Господарський процесуальний кодекс України передбачає можливість задоволення заяви про видачу судового наказу лише за умови безспірності вимог.

Відповідно заявник, крім іншого, має додати документи, що вказують на правильність та безспірність грошових сум.

Дотримання цих вимог є особливістю наказного провадження.

Згідно з пунктами 1, 8 частини першої статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до частини другої статті 150 Господарського процесуального кодексу України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено, зокрема: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються (п. 4); перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги (п. 5).

Статтею 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до частини першої статі 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Пунктом 4.1 договору визначено, що оплата здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця протягом 7-ми банківських днів після підписання обома сторонами актів виконаних послуг та на підставі рахунка наданих виконавцем.

В обґрунтування виникнення боргу та його безспірності заявник посилається на виставлені ним рахунки № 152-Н/0925/1 від 30.09.2025 на суму 733,91 грн і № 152-Н/1025/1 від 31.10.2025 на суму 733,91 грн та підписані в односторонньому порядку акти здачі-прийому наданих послуг № 152-Н/0925/1 від 30.09.2025 на суму 733,91 грн і № 152-Н/1025/1 від 31.10.2025 на суму 733,91 грн.

Обставин щодо направлення, вручення боржнику вказаних актів та рахунків у заяві про видачу судового наказу не наведено й відповідних доказів до неї заявником не надано.

За приписами статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Зі змісту умов пункту 4.1 договору вбачається, що строк виконання зобов`язання з оплати послуг визначений вказівкою на події, пов`язані з підписанням сторонами актів виконаних послуг та наданням виконавцем відповідних рахунків.

Наданими до заяви про видачу судового наказу доказами не підтверджується настання строку виконання боржником зобов`язання щодо оплати послуг за період з 01.09.2025 по 31.10.2025.

Відтак до заяви про видачу судового наказу не додано всіх доказів, що підтверджують обставини, якими обґрунтовано заявлені вимоги, а з наданих доказів не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, її безспірність.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1 8, 9 частини першої статті 152 Господарського процесуального кодексу України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків (ч.1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України).

У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (ч. 2 ст. 151 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 150, 152-154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Комсіті" у видачі судового наказу за вимогою до Акціонерного товариства "Укртелеком" про стягнення заборгованості в сумі 1467,82 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 01.12.2025 та може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.І. Колісник