ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"26" листопада 2025 р.м. Одеса Справа № 916/3840/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Погребна К.Ф. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи №916/3840/25

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ЕКСПЕДИЦІЯ №3 (65062, Одеська область, Лиманський район, с. Крижанівка, вул. Генерала Бочарова, 58-А, прим. 14Н, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю БУДМАРИН (65014, м. Одеса, вул. Віри Інбер, буд. 5, прим 304Н, )

про стягнення 115 225грн..

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю ЕКСПЕДИЦІЯ №3 звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю БУДМАРИН про стягнення 115 225грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 24.09.2025р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №916/3840/24. Справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

Вказаною ухвалою суду було запропоновано сторонам надати у відповідні строки заяви по суті спору, а також роз`яснено сторонам про можливість звернення до суду з клопотанням про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч.7 ст. 252 ГПК України.

Згідно ч.5 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України, суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Пунктом 5.8 розділу І Положення про ЄСІТС передбачено, що офіційна електронна адреса - це сервіс Електронного кабінету ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, або адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів.

Таким чином, у розумінні Положення офіційною електронною адресою є адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, або адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів. Подібна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 28.06.2022 у справі №761/21436/20.

У пункті 5.6. Положення про ЄСІТС визначено, що користувач ЄСІТС - особа, що пройшла процедуру реєстрації в підсистемі "Електронний кабінет" (Електронний кабінет ЄСІТС), пройшла автентифікацію та якій надано доступ до підсистем ЄСІТС відповідно до її повноважень.

Особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою (пункт 17 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС).

Згідно з п. 37 наведеного розділу підсистема "Електронний суд" забезпечує можливість автоматичного надсилання матеріалів справ в електронному вигляді до електронних кабінетів учасників справи та їхніх повірених. До електронних кабінетів користувачів надсилаються у передбачених законодавством випадках документи у справах, які внесені до автоматизованої системи діловодства судів (АСДС) та до автоматизованих систем діловодства, що функціонують в інших органах та установах у системі правосуддя. Документи у справах надсилаються до електронних кабінетів користувачів у випадку, коли вони внесені до відповідних автоматизованих систем у вигляді електронного документа, підписаного кваліфікованим підписом підписувача (підписувачів), чи у вигляді електронної копії паперового документа, засвідченої кваліфікованим електронним підписом відповідального працівника суду, іншого органу чи установи правосуддя.

Таким чином, особи, які зареєстровані в ЄСІТС, мають змогу знайомитися з матеріалами справи в електронному вигляді, оскільки всі внесені до автоматизованої системи діловодства судів документи та повідомлення по справі надсилаються до Електронних кабінетів користувачів в автоматичному порядку.

Відповідно до відомостей, наявних у матеріалах справи, відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю БУДМАРИН є користувачем ЄСІТС, зареєстрований в Електронному суді та має власний кабінет в Електронному суді.

Так, згідно Довідки суду про доставку електронного документа вих. № 916/3840/25/55022/25 від 25.09.2025 Документ в електронному вигляді "Ст.176 Ухвала про відкриття провадження у справі (спрощене)" від 24.09.2025 по справі № 916/3840/25 (суддя Погребна К.Ф.) було надіслано одержувачу - Товариству з обмеженою відповідальністю БУДМАРИН в його електронний кабінет, та документ доставлено до електронного кабінету 24.09.25р о 20:24.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю БУДМАРИН повідомлений про відкриття провадження у справі та прийняття позовної заяви до розгляду.

Згідно з ч.ч.5, 7 ст. 252 ГПК України ст.252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учассуд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи до суду не надходило.

Водночас суд зауважує, що відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Зі змісту ст. 165 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що свої заперечення проти позову відповідач може викласти у відзиві на позовну заяву. При цьому, згідно ч. 4 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

11.11.2025р. за вх. №35870/25 до суду від відповідача надійшов відзив на позов, згідно якого останній позовні вимоги не визнає вважає їх необґрунтованим, безпідставними в зв`язку з чим в задоволенні позову просить суд відмовити.

Також, 11.11.2025р. Товариство з обмеженою відповідальністю БУДМАРИН звернулось до суду із зустрічним позовом доТовариства з обмеженою відповідальністю ЕКСПЕДИЦІЯ №3 про стягнення збитків в сумі 11 829,17 та штрафних санкцій в розмірі 11 829,17грн.

Ухвалою суду від 17.11.2025р. зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю БУДМАРИН доТовариства з обмеженою відповідальністю ЕКСПЕДИЦІЯ №3 про стягнення збитків в сумі 11 829,17 та штрафних санкцій в розмірі 11 829,17грн. було повернуто заявнику на підставі ч.6 ст. 180 ГПК України.

21.11.2025р. за вх.№37098/24 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якого позивач вважає що заперечення відповідача є безпідставними, не підтверджені належним та допустимим доказами, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, 21.11.2025р. за вх. №37109/25 до суду від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, згідно якої останній просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за надані послуги в розмірі 108 125грн.

Згідно положень ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У відповідності до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступне.

Як вказує позивач, 25.11.2020р. між Товариством з обмеженою відповідальністю ЕКСПЕДИЦІЯ №3 (Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю БУДМАРИН (Замовник) було укладено договір про надання послуг спеціалізованою технікою №25/11/20, за умовами якого Виконавець за умовами цього договору зобов`язується власними чи орендованими будівельними машинами (екскаваторами), механізмами чи автотранспортом надати послуги на об`єктах Замовника, а саме: м. Одеса, вул. Марсельська,33 (Крижанівка), а Замовник зобов`язується сплачувати Виконавцю плату за надані послуги у розмірі та порядку, визначеному даним договором.

Згідно з п. 2.1 договору обсяг необхідних послуг, кількість, тип спеціалізованої техніки, строк надання послуг, місце, дата та час подачі спеціалізованої техніки, вартість години роботи техніки та мінімальний запланований щоденний час роботи спеціалізованої техніки, та інші необхідні умови надання послуг попередньо погоджуються сторонами у заявках та визначаються (підтверджуються) сторонами у подорожніх листах та/або актах наданих послуг, або додатками до цього договору. Сторонами може бути погоджений інший графік надання послуг із зазначенням добового або середньодобового обсягу надання послуг, початку та закінчення роботи кожної зміни, включаючи вихідні та святкові дні.

Умовами п. 2.13 договору передбачено, що послуги вважаються наданими Виконавцем та прийнятими Замовником після підписання уповноваженими представниками сторін Актів наданих послуг.

Відповідно до п. 4.1 договору оплата вартості наданих Виконавцем послуг здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Виконавця протягом 10 банківських днів з моменту завершення надання послуг та підписання сторонами Акту наданих послуг, послуга першого тижня надання послуг надається виключно на умовах 100% передоплати. За згодою сторін може бути погоджено інший порядок розрахунків, що не суперечить чинному законодавству України.

Положеннями п. 9.1 договору визначено, що договір вважається укладеним і набуває чинності з дати його підписання та діє до 31.12.2020р., а в частині виконання сторонами своїх зобов`язань до їх повного виконання.

Опис вартості послуг спеціалізованої техніки, що надаються за договором про надання послуг спеціалізованою технікою №25/11/20 від 25.11.2020р., був визначений сторонами у додатку №1 до договору.

Позивач вказує, що ним на виконання умов договору було надано, а відповідачем прийнято без зауважень послуги, що підтверджується Актами наданих послуг №376 від 16.10.2021р, №387 від 16.10.2021р. та №461 від 24.11.2021р.

Позивач вказує, належним чином виконує свої обов`язки, передбачені Договором, жодних претензій щодо їх виконання зі сторони Відповідача не надходило.

Проте відповідач, своїх зобов`язання щодо повної та нележаної оплати вартості наданих послуг за відповідними актами не здійснив, вартість наданих послуг оплатив частково, що мало наслідком виникнення у нього заборгованості в сумі 108 125грн.

Отже, посилаючись на порушення відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати вартості наданих послуг, Товариство з обмеженою відповідальністю ЕКСПЕДИЦІЯ №3 звернулося до господарського суду Одеської області з відповідним позовом за захистом свого порушеного права.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

В силу положень ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів.

Відповідно ст.. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних вимогах звичайно ставляться.

Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено що, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Як встановлено судом, між 25.11.2020р. між Товариством з обмеженою відповідальністю ЕКСПЕДИЦІЯ №3 (Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю БУДМАРИН (Замовник) було укладено договір про надання послуг спеціалізованою технікою №25/11/20, за умовами якого Виконавець за умовами цього договору зобов`язується власними чи орендованими будівельними машинами (екскаваторами), механізмами чи автотранспортом надати послуги на об`єктах Замовника, а саме: м. Одеса, вул. Марсельська,33 (Крижанівка), а Замовник зобов`язується сплачувати Виконавцю плату за надані послуги у розмірі та порядку, визначеному даним договором.

Положеннями ст. 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно зі ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Позивач свої зобов`язання за договором №25/11/20 виконав належним чином, надав відповідачу послуги на суму 114 225грн., що підтверджується підписаними між сторонами Актами наданих послуг №376 від 16.10.2021р, №387 від 16.10.2021р. та №461 від 24.11.2021р.

Поряд з цим, відповідач свої зобов`язання щодо повної та належної оплати вартості наданих послуг за відповідними актами не здійснив, вартість наданих послуг оплатив частково, що мало наслідком виникнення у нього заборгованості в сумі 108 125грн.

За приписами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Відповідно до п. 4.1 договору оплата вартості наданих Виконавцем послуг здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Виконавця протягом 10 банківських днів з моменту завершення надання послуг та підписання сторонами Акту наданих послуг, послуга першого тижня надання послуг надається виключно на умовах 100% передоплати. За згодою сторін може бути погоджено інший порядок розрахунків, що не суперечить чинному законодавству України.

Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача вартість наданих послуг в сумі 108 125грн. є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

При цьому, подаючи відзив на позову заяву відповідачем заперечувалась сума боргу яка була заявлена позивачем при поданні позовної заяви до заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Так, до відзиву на позовну заяву відповідачем було додано Акт звіряння взаєморозрахунків, за яким сума боргу відповідача перед позивачем складає 108 125грн. Про наявність у нього заборгованості в сумі 108 125грн. відповідачем фактично не заперечується, а долучені останнім до матеріалів справи платіжні доручення не підтверджуються факт здійснення ним оплат за послуги отримані по Актам №376 від 16.10.2021р, №387 від 16.10.2021р. та №461 від 24.11.2021р.

Щодо посилань відповідача на порушення з боку позивача встановленого законодавством порядку реєстрації податкових накладених, в результаті чого було призупинено їх реєстрацію, суд зазначає що встановлення відповідної обставини не стосується предмету розгляду дійсної справи, та має розглядатись в окремому провадження. При цьому обставина на яку посилається відповідач не звільняє його від виконання зобов`язань за договором, щодо належної оплати вартості отриманих послуг.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідачем у встановленому законом порядку позовні вимоги позивача не спростовано.

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю ЕКСПЕДИЦІЯ №3 є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, наявними в матеріалах справи, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст.129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю ЕКСПЕДИЦІЯ №3 (65062, Одеська область, Лиманський район, с. Крижанівка, вул. Генерала Бочарова, 58-А, прим. 14Н, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю БУДМАРИН (65014, м. Одеса, вул. Віри Інбер, буд. 5, прим 304Н, ) задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю БУДМАРИН (65014, м. Одеса, вул. Віри Інбер, буд. 5, прим 304Н, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ЕКСПЕДИЦІЯ №3 (65062, Одеська область, Лиманський район, с. Крижанівка, вул. Генерала Бочарова, 58-А, прим. 14Н, ) основний борг в сумі 108 125 (сто вісім тисяч сто двадцять пять)грн. та судовий збір в сумі 3 028 (три тисячі двадцять вісім)грн.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 26 листопада 2025 р.

Суддя К.Ф. Погребна