РІШЕННЯ

Іменем України

02 грудня 2025 року м. Чернігівсправа № 927/971/25

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Шморгуна В. В., розглянувши матеріали справи у порядку спрощеного позовного провадження

Позивач: Комунальне підприємство «Зеленбуд» Чернігівської міської ради,

, пр-т Грушевського Михайла, 168А, м. Чернігів, 14034

Відповідач: Управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради,

, вул. Реміснича, 19, м. Чернігів, 14000

Предмет спору: про стягнення 95 749,44 грн,

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

не викликались,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Зеленбуд» Чернігівської міської ради звернулось до суду з позовом до Управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради, у якому позивач просить стягнути з відповідача 95 749,44 грн поворотної фінансової допомоги.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 03.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено сторонам строки для подання заяв по суті, зокрема, відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали для подання до суду та позивачу відзиву на позов з доданими до нього документами.

Ухвала суду від 03.10.2025 була доставлена відповідачу в його Електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС 03.10.2025 о 16:03, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Отже, останнім днем для подання відповідачем відзиву є 20.10.2025.

18.10.2025 відповідач через підсистему «Електронний суд» подав до суду відзив на позовну заяву.

Суд прийняв до розгляду поданий відповідачем відзив, як такий, що поданий у порядку та строк, встановлені ГПК України та судом, а спір вирішується з його урахуванням.

Згідно з ч. 5, 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та відзиву на позов у встановлений строк до суду не надходило.

Згідно з ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи учасників справи.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором поворотної фінансової допомоги № 1/186 від 12.07.2024 в частині повернення коштів у розмірі 95 749,44 грн.

Відповідач заперечує проти позову та просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на відсутність відповідного бюджетного призначення, у зв`язку з чим правові підстави для сплати коштів у сумі 95 749, 44 грн в управлінні відсутні.

Інших заяв по суті у встановлений судом строк до суду не надходило.

Обставини, які є предметом доказування у справі. Докази, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

12.07.2024 Комунальне підприємство «Зеленбуд» Чернігівської міської ради (далі Позикодавець) та Управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради (далі Позичальник) уклали договір поворотної фінансової допомоги №1/186 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору Позикодавець зобов`язується здійснити оплату судового збору замість Позичальника (далі - Судовий збір), а саме: за позовом Управління житлово- комунального господарства Чернігівської міської ради до Комунального підприємства «АТП- 2528» Чернігівської міської ради про стягнення коштів в сумі 7 979 119,64 грн у справі № 927/655/24, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцю таку ж суму грошових коштів протягом одного року з дня проведення оплати.

За умовами п. 2.1, 2.2 Договору загальна сума даного Договору становить 95 749,44 грн. За цим Договором проценти Позичальником не нараховуються та не сплачуються.

Згідно з п. 3.1 Договору Позикодавець зобов`язаний впродовж 7 робочих днів з дати підписання даного Договору здійснити оплату Судового збору на поточний рахунок Господарського суду Чернігівської області.

Судовий збір вважається оплаченим Позичальникові в момент його зарахування на поточний рахунок Отримувача (п. 3.2 Договору).

Строк надання грошових коштів - до 23.07.2024 року (п. 3.3 Договору).

У п. 4.1 Договору сторони встановили строк повернення коштів до 23.07.2025.

Відповідно до п. 5.1, 5.2 Договору Сума коштів підлягає поверненню шляхом її перерахування на поточний рахунок Позикодавця в термін, встановлений в п. 4.1. даного Договору. Днем повернення коштів, які надійшли на рахунок Отримувача як оплата Судового збору, вважається день зарахування грошової суми на поточний рахунок Позикодавця.

Цей Договір набуває чинності з моменту укладення даного Договору та діє до повного виконання зобов`язань, але не довше ніж 23.07.2025 року (п. 8.1 Договору).

На виконання умов Договору позивач здійснив оплату судового збору за відповідача у розмірі 95 749,44 грн шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Господарського суду Чернігівської області, на підтвердження чого надано платіжну інструкцію №22819973 від 18.07.2024.

Позивач звернувся до відповідача із претензією від 25.07.2025 №247, у якій вимагав повернути коши у розмірі 95 749,44 грн.

У відповідь на цю претензію відповідач у своєму листі від 04.08.2025 №473/2025/2-03.7 зазначив про відсутність відповідного бюджетного призначення, у зв`язку з чим правові підстави для сплати коштів у сумі 95 749, 44 грн в управлінні відсутні

Доказів повернення позивачу коштів у розмірі 95 749, 44 грн відповідач суду не надав.

Оцінка суду.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлює, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Правовою основою для отримання позики або поворотної фінансової допомоги є договір позики. Відносини за договором позики регулюються статтями 1046-1053 ЦК України (постанова Верховного Суду від 28.08.2019 у справі №140/125/17).

Отже, укладений між сторонами договір поворотної фінансової допомоги №1/186 від 12.07.2024 за своєю правовою природою є договором позики.

За приписами ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

За приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України (тут далі у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться у ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як встановив суд, на виконання умов Договору позивач здійснив оплату судового збору за відповідача у розмірі 95 749,44 грн шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Господарського суду Чернігівської області.

Зазначені кошти відповідач зобов`язався повернути позивачу у термін до 23.07.2025.

Однак у встановлений у Договорі термін відповідач позивачу кошти не повернув, посилаючись на відсутність відповідного бюджетного призначення.

Посилання відповідача на неможливість повернення спірних коштів у зв`язку з відсутністю бюджетного призначення суд вважає безпідставними, оскільки відсутність бюджетних коштів та відповідних бюджетних призначень на ці видатки не є підставою для звільнення відповідача від виконання ним своїх зобов`язань за Договором.

У рішеннях ЄСПЛ у справі Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України від 18 жовтня 2005 року та у справі Бакалов проти України від 30 листопада 2004 року зазначено, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (пункти 48 та 40 рішень відповідно).

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 927/291/17, від 17.04.2018 у справі №911/4249/16, від 22.05.2018 у справі № 927/465/17.

Оскільки відповідач у порушення ст. 525, 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України взятих на себе зобов`язань не виконав та не повернув позивачу надану поворотну фінансову допомогу у визначений Договором термін, суд доходить висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача коштів у розмірі 95 749,44 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Висновки суду.

Доказами у справі, відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків (ч. 2 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Інші докази та пояснення учасників справи судом до уваги не приймаються, оскільки не спростовують вищевикладені висновки суду.

За змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Судом було вжито усіх заходів для забезпечення реалізації сторонами своїх процесуальних прав та з`ясовано усі питання, винесені на його розгляд.

За наведених у їх сукупності обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо судових витрат.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлена ставка судового збору - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, з урахуванням зазначених положень, а також з огляду на обставини подання позивачем позовної заяви через підсистему «Електронний суд», розмір судового збору, який підлягав сплаті за подання цього позову, становить 2422,40 грн (3028*0,8).

Таким чином, стягненню з відповідача підлягає судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст. 14, 73-80, 86, 126, 129, 165, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради (, вул. Реміснича, 19, м. Чернігів, 14000) на користь Комунального підприємства «Зеленбуд» Чернігівської міської ради (, пр-т Грушевського Михайла, 168А, м. Чернігів, 14034) 95 749,44 грн поворотної фінансової допомоги та 2422,40 грн витрат зі сплати судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Вебадреса Єдиного державного реєстру судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя В. В. Шморгун