ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.11.2025 Справа №905/1037/25

Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.,

розглянувши матеріали справи

за позовом: Комунального підприємства «Добро» Добропільської міської ради, м.Добропілля

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Колос Оксани Іллівни, м.Добропілля

про стягнення 10709,47 грн

без повідомлення (виклику) учасників справи

Суть спору: Позивач, Комунальне підприємство «Добро» Добропільської міської ради, м.Добропілля, звернувся до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача, Фізичної особи-підприємця Колос Оксани Іллівни, м.Добропілля про стягнення 10709,47 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем договору №362/20 з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії від 01.05.2020 в частині своєчасної та в повному обсязі оплати за послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення в розмірі 10709,47 грн.

Ухвалою суду від 06.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1037/25; здійснювати розгляд справи вирішено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; учасникам справи встановлено строки для вчинення процесуальних дій.

Відповідно до п.2 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Ухвала про відкриття провадження у справі від 06.10.2025 була доставлена на електронну адресу та до електронного кабінету позивача в підсистемі «Електронний суд» про що свідчать наявні в матеріалах справи довідки про доставку електронного листа та про доставку документу до електронного кабінету.

Копії ухвал суду від 06.10.2025, що направлялась відповідачу на його юридичну адресу, на адресу зазначену в договорі та адресу реєстрації відповідача у якості внутрішньо переміщеної особи, були повернуті відділенням поштового зв`язку з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно з ч.3 та ч.7 ст.120 Господарського процесуального кодексу України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

Згідно з положеннями пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки у цьому випадку отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника (аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19 та від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

Суд передав телефонограму відповідачу на зазначений в позовній заяві номер телефону. Так, 06.10.2025 прийнято телефонограму особисто Колос О.І., якій секретарем судового засідання повідомлено зміст ухвали від 06.10.2025, роздруківка телефонограми від 06.10.2025 наявна в матеріалах справи.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходження ФОП Колос Оксани Іллівни зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України №376 від 28.02.2025 територія Добропільської міської територіальної громади включена до переліку територій можливих бойових дій від 24.02.2022, а з 26.06.2025 - дата початку активних бойових дій.

Судом на офіційному сайті Господарського суду Донецької області на веб-порталі «Судова влада» було опубліковано оголошення зі змістом резолютивної частини ухвали від 06.10.2025, роздруківка означеного оголошення наявна в матеріалах справи.

Ухвалу суду від 06.10.2025 по справі №905/1037/25 оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень, відомості якого є офіційними та відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України, а тому сторони мали можливість ознайомитися з нею у вказаному реєстрі.

Отже, відповідач був належним чином повідомлений про рух справи.

Суд зазначає, що станом на дату винесення цього рішення у встановлений строк відповідачем не надано відзиву на позовну заяву, про причини та/або намір вчинити відповідні дії відповідач суд не повідомив.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України).

З огляду на те, що під час розгляду справи судом було створено учасникам справи необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених статтями 42, 46 Господарського процесуального кодексу України, зважаючи на належне повідомлення учасників справи про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників (без проведення судового засідання) та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

З`ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, суд встановив.

01.05.2020 між Комунальним підприємством «Добро» Добропільської міської ради, (позивач, виконавець) та Фізичною особою-підприємцем Колос Оксаною Іллівною (відповідач, споживач) було укладено договір №362/20 з індивідуальний споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії (договір).

Відповідно до пункту 1.1. договору, виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу з постачання теплової енергії для потреб опалення (далі - послуга) відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором. Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку, визначена та розподілена згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», та складається з: обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача; обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будинку; обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньо будинкових систем опалення.

Відповідно до п. 2.1. договору, виконавець забезпечує постачання теплоносія безперервно з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску.

Надання послуги здійснюється безперервно з урахуванням часу перерв, визначених частиною першою статті 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Опалювальний період починається у разі, коли протягом трьох діб середня добова температура зовнішнього повітря становить 8°С та нижче, а закінчується у разі, коли протягом трьох діб середня добова температура зовнішнього повітря перевищує 8°С, на підставі рішення про початок та закінчення опалювального періоду, прийнятого органами місцевого самоврядування (п. 2.2. договору).

За умовами п. 3.1. договору, обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями вузла (вузлів) комерційного обліку. Якщо будинок оснащено двома та більше вузлами комерційного обліку теплової енергії відповідно до вимог Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», обсяг спожитої послуги у будинку визначається як сума показників таких вузлів обліку.

Одиницею виміру обсягу спожитої послуги є гігакалорія (Гкал) (п. 3.2. договору).

Згідно з п. 3.7 договору, зняття показань засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку теплової енергії здійснюється щомісяця з 29 по 31 число з 8.00 до 16.00 годин виконавцем у присутності споживача або його представника, крім випадків, коли зняття таких показань здійснюється виконавцем за допомогою систем дистанційного зняття показань. У такому разі виконавець зобов`язаний забезпечити можливість самостійного (без додаткового звернення до виконавця в кожному окремому випадку) ознайомлення з показаннями вузла (вузлів) комерційного обліку споживачів через електронну систему обліку розрахунків споживачів.

Згідно з пунктами 4.1.-4.2. договору споживач вносить плату виконавцю, яка складається з: щомісячної плати за послугу постачання теплової енергії, що розраховується виходячи з розміру затвердженого тарифу на послугу та обсягу спожитої послуги. Ціною (вартістю) послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Станом на дату укладення цього договору тариф на послугу постачання теплової енергії становить 1366,51 гривень з ПДВ 20% за 1 Гкал.

Згідно з п. 4.3. договору тривалість розрахункового періоду для визначення обсягу спожитої послуги, здійснення розподілу обсягу спожитих послуг, оплати послуги виконавцю становить: за послуги постачання теплової енергії та абонентське обслуговування з 01 по 30-31 числа кожного місяця; за послуги встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку з 01 по 30- 31 числа місяця кожного кварталу.

Пунктом 4.4. договору передбачено, що для оплати виконаних робіт виконавець надає наступні документи: рахунок-фактуру; акт прийому-передачі виконаних робіт надається впродовж 3-х днів з моменту виконання робіт, але не пізніше за 10-е число місяця, що слідує за звітним, якщо 10-е число вихідних або святковий день, то акт надається не пізніше за останній робочий день звітного місяця; споживач, упродовж 5 (п`яти) днів після отримання акту прийому-передачі виконаних робіт, але не пізніше за 1-е число місяця, що слідує за звітним, підписує і повертає виконавцю один екземпляр. У разі наявності з боку споживача зауважень до акту, то споживач повинен звернутися до виконавця не пізніше 5 (п`яти) календарних днів з дати отримання акту з письмовою відмовою від підписання акту з описом зауважень, недоліків до акту для їх виправлення. У разі ненадання споживачем виконавцю підписаного акту або вмотивованої відмови від підписання акту у зазначений у цьому пункті договору строк акт вважається підписаним з обох сторін та є обов`язковим для виконання обома сторонами за договором; на дату виникнення податкових зобов`язань (чи підстав їх коригування відповідно до Податкового кодексу України) виконавець складає податкову накладну (розрахунок коригування до податкової накладної) в електронній формі. Реєстрація податкових накладних і розрахунків коригувань до них у випадках, передбачених законодавством, здійснюється споживачем впродовж 15 календарних днів з дати виникнення податкових зобов`язань (підстав для коригування відповідно до Податкового кодексу України).

Споживач здійснює оплату за послугу постачання теплової енергії щомісяця не пізніше 20 (двадцятого) числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу, на рахунок, зазначений в розділі «Реквізити і підписи сторін» цього договору (пункт 4.5. договору).

Споживач має право одержувати своєчасно та належної якості послугу згідно із законодавством та умовами цього договору (пункт 5.1. договору).

Виконавець має право вимагати від споживача дотримання вимог правил експлуатації житлових приміщень, санітарно-гігієнічних правил пожежної безпеки, інших нормативно-правових актів у сфері комунальних послуг (пункт 5.3. договору).

Відповідно до пункту 6.1. договору сторони несуть відповідальність за невиконання умов цього договору відповідно до законодавства та цього договору.

Згідно пунктів 7.1.-7.2. цього договору він набирає чинності з 01.05.2020 року і діє до 31.12.2020 року з дати набрання чинності. Якщо за один місяць до закінчення строку дії договору жодна зі сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.

Договір підписаний без зауважень сторонами та скріплений печатками позивача.

З огляду на те, що доказів припинення дії договору сторонами не надано, суд дійшов висновку, що термін дії договору продовжувався кожен наступний період та був чинним на момент виникнення спірних правовідносин.

За твердженнями позивача на виконання умов зазначеного договору позивачем здійснено постачання теплової енергії відповідачу на загальну суму 16431,14 грн, що підтверджується актами приймання-передачі послуг з постачання теплової енергії та рахунками, які долучено до позовної заяви, а саме:

- Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №860 (362/20) від 29 березня 2024 року на суму 2026,87 грн та рахунок №805 від 29.03.2024 на суму 2026,87 грн;

- Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №1177 (362/20) від 30 листопада 2024 року на суму 2013,95 грн та рахунок №1165 від 30.11.2024 на суму 2013,95 грн;

- Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №1468 (362/20) від 31 грудня 2024 року на суму 2938,04 грн та рахунок №1441 від 31.12.2024 на суму 2938,04 грн;

- Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №168 (362/20) від 31 січня 2025 року на суму 3211,54 грн та рахунок №163 від 31.01.2025 на суму 3211,54 грн;

- Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №462 (362/20) від 28 лютого 2025 року на суму 3551,34 грн та рахунок №438 від 28.02.2025 на суму 3551,34 грн;

- Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №742 (362/20) від 31 березня 2025 року на суму 2689,40 грн та рахунок №707 від 31.03.2025 на суму 2689,40 грн.

Вищевказані акти здачі-приймання робіт (надання послуг) підписані представником теплопостачальної організації.

До матеріалів справи додано платіжні інструкції на підтвердження часткових оплат на загальну суму 5721,67 грн:

- за період з 01 лютого по 29 лютого 2024 року №@2PL022762 від 12.04.2024 на загальну суму 2026,87 грн;

- за період з 01 квітня по 30 квітня 2024 року №@2PL798178 від 22.05.2024 на загальну суму 180,85 грн;

- за період з 01 листопада по 30 листопада 2024 року №@2PL563376 від 12.12.2024 на загальну суму 2013,95 грн;

- за період з 01 березня по 31 березня 2025 року №@2PL068555 від 30.04.2025 на загальну суму 1000,00 грн;

- за період з 01 травня по 31 травня 2025 року №@2PL939632 від 25.06.2025 на загальну суму 500,00 грн.

На підтвердження наявної заборгованості позивачем надано акт звірки взаємних розрахунків за період 29.03.2024-23.09.2025, згідно з яким станом на 23.09.2025 заборгованість за договором №362/20 від 01.05.2020 становить 10709,47грн. Акт звірки підписаний представником позивача.

В матеріалах справи наявний скріншот повідомлення, що направлявся позивачем відповідачу у мессенджері «Viber» (на номер телефону, що зазначений в договорі №362/20 від 01.05.2020 та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань), про наявну заборгованість за договором №362/20 від 01.05.2020 у розмірі 10709,47 грн разом з актом звірки за період з 29.03.2024 по 23.09.2025.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору №362/20 з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії від 01.05.2020 в частині своєчасної та в повному обсязі оплати за спожиту теплову енергію позивач звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до Фізичної особи-підприємця Колос Оксани Іллівни про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергією у розмірі 10709,47грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України виникають, зокрема, з договору.

Відповідно до статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст.712 Цивільного кодексу України).

Статтею 655 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як вище встановлено судом та не заперечується сторонами, правовідносини між ними у справі щодо постачання теплової енергії виникли на підставі договору №362/20 з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії від 01.05.2020.

Відповідно до Закону України «Про теплопостачання» виробництвом теплової енергії є господарська діяльність, пов`язана з перетворенням енергетичних ресурсів будь-якого походження, у тому числі альтернативних джерел енергії, на теплову енергію за допомогою технічних засобів з метою її продажу на підставі договору; постачанням теплової енергії (теплопостачанням) є господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору.

Відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води тощо, також є предметом регулювання Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

За приписами ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Згідно з ч.7 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Постановою Кабінету Міністрів України №830 від 21.08.2019 затверджено «Правила надання послуги з постачання теплової енергії» (далі - Правила).

Ці Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з постачання теплової енергії (далі - виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (далі - споживач), який отримує або має намір отримати послугу з постачання теплової енергії (далі - послуга), та визначають вимоги до якості послуги, одиниці вимірювання обсягу спожитої споживачем теплової енергії, порядок оплати.

Пунктами 32, 34, 35, 36 Правил передбачено, що плата за послугу розраховується виходячи з розміру встановленого тарифу та обсягу спожитої послуги, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства. Рахунок на оплату спожитої послуги надається споживачу на безоплатній основі щомісяця відповідно до статті 8 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». Рахунки на оплату спожитої послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів послуг, на основі показань вузлів комерційного обліку з урахуванням показань вузлів розподільного обліку відповідно до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та надаються споживачу (його представнику) у строк не пізніше ніж за 10 календарних днів до граничного строку внесення плати за послуги, визначеного договором. Рахунок на оплату спожитої послуги може бути сформований з використанням Єдиної платформи та наданий споживачу через його електронний кабінет (за наявності). Розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором.

Пунктом 31 Правил передбачено, що вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, а для багатоквартирних будинків, обладнаних системою автономного теплопостачання, як сума тарифів на виробництво та постачання теплової енергії.

Статті 16, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначають постачання теплової енергії безперервно, крім часу перерв, зокрема, на міжопалювальний період для мереж (систем) опалення (теплопостачання) виходячи з кліматичних умов згідно з нормативно-правовими актами.

Позивачем на підтвердження надання відповідачу послуг з постачання теплової енергії за договором №362/20 від 01.05.2020 надані акти здачі-приймання робіт (надання послуг) з постачання теплової енергії та рахунки на оплату послуг з постачання теплової енергії за березень, листопад, грудень 2024 року, січень, лютий, березень 2025 року на загальну суму 16431,14грн.

Вищевказані акти здачі-приймання робіт (надання послуг) підписані представником теплопостачальної організації. Споживачем акти здачі-приймання робіт (надання послуг) не підписані.

Доказів надсилання наведених актів та рахунків споживачу за спірний період суду не надано, водночас, в матеріалах справи наявний скріншот повідомлення, що направлявся позивачем відповідачу у мессенджері «Viber» (на номер телефону, що зазначений в договорі №362/20 від 01.05.2020 та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань) про наявну заборгованість за договором №362/20 від 01.05.2020 у розмірі 10709,47 грн разом з актом звірки за період з 29.03.2024 по 23.09.2025.

Разом з тим, до матеріалів справи додано платіжні інструкції на підтвердження часткових оплат за спірний період на загальну суму 5721,67 грн.

Враховуючи вищезазначене не оплаченою залишилась сума боргу в розмірі 10709,47грн, доказів протилежного суду не надано.

Зазначені вище акти та рахунки на оплату наданих послуг містять детальну інформацію здійсненого нарахування за теплову енергію спожиту за спірний період.

При цьому у відкритому доступі в мережі Інтернет (на сайті Добропільської міської військової адміністрації) наявне розпорядження Начальника Добропільської міської військової адміністрації «Про встановлення тарифу на теплову енергію та постачання гарячої води споживачам Добропільської міської територіальної громади» №701 від 30.09.2024.

Суд враховує, що відповідачем не надано спростувань факту споживання теплової енергії за спірний період в обсягах, які визначені позивачем, як і не надано доказів оскарження вказаних у актах здачі-приймання робіт (надання послуг) з постачання теплової енергії та рахунках обсягів спожитої теплової енергії чи доказів звернення відповідача щодо отримання роз`яснень стосовно актів, рахунків та зазначених в них обсягів поставленої теплової енергії в спірний період. Заперечень щодо здійснених позивачем розрахунків вартості поставленої теплової енергії відповідачем також не надано.

Відповідно до ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач зобов`язаний щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Споживач здійснює оплату за послугу постачання теплової енергії щомісяця не пізніше 20 (двадцятого) числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу, на рахунок, зазначений в розділі «Реквізити і підписи сторін» цього договору (пункт 4.5. договору).

Отже, враховуючи положення чинного законодавства та умови договору з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії, строк оплати за спожиту теплову енергію за спірний період є таким, що настав.

Суд зазначає, що строк оплати послуг згідно умов договору не залежить від підписання відповідачем відповідних актів здачі-приймання робіт (надання послуг) з постачання теплової енергії.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 Цивільного кодексу України).

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Проаналізувавши встановлені у справі обставини, оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Водночас, оскільки позивач, Комунальне підприємство «Добро» Добропільської міської ради, м.Добропілля, звернувся до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача, Фізичної особи-підприємця Колос Оксани Іллівни, м.Добропілля через підсистему «Електронний суд», то за розгляд позовної заяви належить до сплати судовий збір у розмірі 2422,44 грн (3028,00 грн. х коефіцієнт 0,8).

Керуючись ст.ст.12, 13, 42, 46, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 231, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Добро» Добропільської міської ради, м.Добропілля до Фізичної особи-підприємця Колос Оксани Іллівни, м.Добропілля про стягнення 10709,47 грн - задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Колос Оксани Іллівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Комунального підприємства «Добро» Добропільської міської ради (85001, Донецька обл., м.Добропілля, пр.Луганський, буд.2А, ) заборгованість у розмірі 10709,47 грн, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 28.11.2025.

Суддя Г.Є. Курило