ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
01.12.2025 Справа № 914/130/25
Господарський суд Львівської області у складі судді Зоряни Горецької, при секретарі Зоряні Палюх, розглянув заяву про ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сюрприз»,
до відповідача Управління майном спільної власності Львівської обласної ради,
третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача Комунальний заклад вищої освіти Львівської обласної ради «Львівська медична академія імені Андрея Крупинського»,
про скасування наказу та визнання укладеним договору оренди нерухомого майна,
представники сторін:
від позивача: не з?явився;
від відповідача: не з?явився;
від третьої особи: не з?явився.
В провадженні Господарського суду Львівської області перебуває справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сюрприз» до Управління майном спільної власності Львівської обласної ради, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача Комунальний заклад вищої освіти Львівської обласної ради «Львівська медична академія імені Андрея Крупинського» про скасування наказу та визнання укладеним договору оренди нерухомого майна.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 16.06.2025 у справі № 914/130/25 позовні вимоги задоволено повністю. Постановою Західного апеляційного господарського суду від 06.08.2025 рішення Господарського суду Львівської області від 16.06.2025 залишено без змін.

20.06.2025 за вх. №2698/25 надійшло клопотання позивача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою від 21.11.2025 розгляд вказаного клопотання призначено на 01.12.2025.

В судове засідання 01.12.2025 сторони явку уповноважених представників не забезпечили.

На підтвердження понесення витрат на правову допомогу долучено наступні докази:

- копія договору про надання правничої допомоги № 02/25 від 09.01.2025;

- копія додаткового договору №01/25 від 13.01.2025;

- копія акту про надану правничу допомогу №01/25 від 17.06.2025;

- платіжна інструкція № 641 від 20.06.2025;

- платіжна інструкція № 194827446.1:WEB від 19.06.2025.

Відповідач просив зменшити розмір судових витрат на професійну правничу допомогу до 2 000,00 грн, обгрунтувавши свою позицію у клопотанні (вх.№ 31374/25) від 24.11.2025.

Суд розглянувши заяву про стягнення витрат на правову допомогу, зазначає наступне.

Відповідно до ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до статті 131 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Разом з тим, згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до статті 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1)попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»). Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.4 ст.129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У позовній заяві зазначено про орієнтовний розмір витрат на правову допомогу в розмірі 20 000,00 грн.

Згідно з частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Судом перелічено вище докази, надані на підтвердження понесення витрат на правову допомогу.

Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сюрприз» та Адвокатським бюро «Вікторії Бойко» укладено договір про надання правничої допомоги № 02/25 від 09.01.2025.

Згідно з п.п. 2.2 Договору про надання правничої допомоги розмір гонорару за цим Договором встановлюється сторонами у Додаткових договорах/Замовленнях до цього Договору.

Відповідно до пп. 1,2 Додаткового договору Сторони погодили, що розмір гонорару Виконавця за надання правничої допомоги Клієнту у наведеній в п. 1 справі становить: 1) гонорар за представництво прав та законних інтересів Клієнта в суді першої інстанції становить: 20 000,00 грн, що підлягають сплаті Клієнтом у строк 5 (п`ять) календарних днів з дня постановлення рішення судом першої інстанції.

Частиною 3 статті 126 ГПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому, суд звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року по справі №922/1964/21 зауважує, що ч. 3 ст. 126 ГПК України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним.

Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис. Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

Відповідно до п. 1 Акту про надану правову допомогу № 01/25 від 17.06.2025 року (надалі Акт) до Договору про надання правничої допомоги №02/25 від 09.01.2025 року Виконавець, відповідно до Договору про надання правничої допомоги № 02/25 від 09.01.2025 та Додаткового договору № 01/25 від 13.01.2025 надав, а Клієнт прийняв у січні-червні 2025 наступні послуги: надання правничої допомоги у суді першої інстанції у справі № 914/130/25 (подання адвокатського запиту від 09.01.25, ознайомлення з документами Клієнта та підготовка позовної заяви, подання письмових пояснень у справі, представництво прав та законних інтересів Клієнта у судових засіданнях 19.02.2025, 05.05.2025, 02.06.2025, 16.06.2025) на загальну суму 20 000,00 грн без ПДВ.

Згідно з п. 2 Акту 2 Клієнт не має претензій щодо якості, об`єму та строку наданих Виконавцем послуг та зобов`язується оплатити надані послуги у строк, встановлений Договором.

Відповідно до платіжних інструкцій №194827446.1:WEB від 19.06.2025 та № № 641 від 20.06.2025 Товариством було оплачена надана правнича допомога в повному обсязі.

Проаналізувавши документи, які додані до заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що відображена інформація в цих документах щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом роботи (наданих послуг) відповідає документам та інформації, що містяться у матеріалах судової справи, а такий розмір витрат є обґрунтованим і відповідає критеріям співмірності та розумної необхідності таких витрат.

Отже, дослідивши заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, надані заявником докази, застосовуючи зазначені вище критерії розумності розміру заявлених заявником до відшкодування витрат на оплату послуг адвоката, їх необхідності та співмірності зі складністю справи і виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), обсягом наданих адвокатом послуг, враховуючи всі аспекти та характер спірних правовідносин у справі та, виходячи із загальних засад господарського законодавства щодо принципів диспозитивності, змагальності сторін, рівності усіх учасників, ціну позову, складність та значення для сторін цієї справи, суд зазначає, що загальний розмір витрат на правничу допомогу заявлений представником позивача є пропорційним до предмета спору.

З врахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Сюрприз» про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в повному обсязі, оскільки суд встановив, що цей розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат, співмірності та пропорційності, з урахуванням складності справи.

Керуючись, ст. ст. 126, 129, 244, Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за вх. №2698/25 від 20.06.2025 задовольнити.

2. Стягнути з Управління майном спільної власності Львівської обласної ради (79018, м. Львів, вул. Винниченка,18, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сюрприз» (79007, м. Львів, вул. Богдана Лепкого, буд. 14, ) судові витрати на професійну правничу допомогу розмірі 20 000,00 грн.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257ГПК України.

Суддя Горецька З.В.