за участю представників:
позивача: не з`явився;
відповідача: не з`явився;
третьої особи: не з`явився;
У серпні 2025 року Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг" (далі - Компанія) звернулося до Господарського суду міста Києва з регресним позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Корал" (далі - Товариство) виплаченого страхового відшкодування у розмірі 18 366,75 грн на підставі підпункту г) підпункту 38.1.1. пункту 38.1. статті 38 та статті 38-1 Закону України № 1961-IV "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон), який був чинний на час виникнення спірних правовідносин.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 3 листопада 2025 року в задоволенні позову Компанії відмовлено.

10 листопада 2025 року через систему "Електронний суд" від відповідача надійшла заява від цієї ж дати, у якій останній просив суд ухвалити додаткове рішення по справі та стягнути з позивача 15 950,00 грн витрат, понесених Товариством на професійну правничу допомогу в зв`язку з розглядом даної справи. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11 листопада 2025 року розгляд вказаної заяви призначено в судовому засіданні на 20 листопада 2025 року.

У судове засідання 20 листопада 2025 року сторони явку своїх уповноважених представників не забезпечили, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином та у встановленому законом порядку. Водночас, 19 листопада 2025 року через систему "Електронний суд" від відповідача надійшла заява від цієї ж дати про проведення призначеного засідання без участі його представника.

Відповідно до частини 4 статті 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.

За частиною 1 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема до них належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами 2, 3 статті 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 8 статті 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно зі статтею 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Статтею 30 цього Закону встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як вбачається з матеріалів справи, 28 серпня 2025 року між адвокатом Кобилецьким В`ячеславом Вікторовичем та Товариством було укладено договір про надання правової допомоги, за умовами якого вказаний адвокат зобов`язався надати правову допомогу за окремими дорученнями клієнта, які узгоджуються сторонами в письмовій формі, а відповідач - прийняти й оплатити такі послуги в розмірі та строки, визначені цією угодою.

Даний правочин підписаний його сторонами та скріплений печаткою Товариства.

Відповідно до пункту 2 договору адвокат прийняв на себе обов`язки представляти права та інтереси Товариства в господарському суді в справі № 910/10644/25 за позовом Компанії до Товариства про стягнення коштів.

За умовами пунктів 6-8 вказаного правочину гонорар сплачується авансом або після надання адвокатом звіту про виконання доручення у визначеному договором порядку. Гонорар адвоката визначається з розрахунку 2 900,00 грн за годину роботи. У випадку успішного виконання доручення, клієнт сплачує на користь адвоката додатковий гонорар у розмірі 10% економічної вигоди, отриманої внаслідок надання правової допомоги. На визначення розміру гонорару адвоката впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь складності справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень клієнта. При визначенні обґрунтованого розміру гонорару враховується обсяг правової допомоги, залежно від чого розмір гонорару може бути змінений.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє протягом 3 років (пункт 11 вказаного правочину).

У матеріалах справи також наявні копії: звіту від 12 вересня 2025 року про виконання доручення за договором про надання правової допомоги, підписаного між сторонами без жодних заперечень і зауважень акта виконаних робіт від 30 вересня 2025 року, - відповідно до яких за період ведення справи № 910/10644/25 за позовом Компанії до Товариства про стягнення коштів у розмірі 18 336,75 грн у Господарському суді міста Києва адвокатом були виконані наступні роботи: аналіз позовних документів, що регулюють взаємовідносини сторін, підготовка відзиву на позовну заяву (3,5 години); аналіз відповіді на відзив, підготовка заперечень на відповідь на відзив (2 години). Всього виконано робіт об`ємом 5,5 годин на загальну суму 15 950,00 грн.

На підтвердження того, що Кобилецький В.В. є адвокатом та має повноваження на представництво інтересів Товариства в суді, відповідачем було долучено копію ордеру від 29 серпня 2025 року серії АА № 1513925.

Згідно з частинами 1-3 статті 124 ГПК України разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Частиною 2 статті 161 ГПК України визначено, що заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Судом встановлено, що у своєму відзиві від 8 вересня 2025 року Товариство вказало, що попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом цієї справи складається з витрат на правову допомогу в розмірі 10 000,00 грн.

У своїй заяві від 12 вересня 2025 року Товариство просило про забезпечення його витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн. Однак, у заяві про ухвалення додаткового рішення від 10 листопада 2025 року відповідач вже просив суд стягнути на його користь 15 950,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

При цьому, з поданих відповідачем звіту й акта виконаних робіт вбачається, що витрати Товариства на професійну правничу допомогу охоплюють виключно роботи адвоката з підготовки заяв по суті справи - відзиву та заперечень, які, з огляду на зміст і характер спірних правовідносин сторін, є передбачуваними та могли бути враховані при подачі попереднього розрахунку вказаних судових втрат.

Відповідно до частини 6 статті 129 ГПК України, якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

З огляду на те, що сума витрат відповідача на правову допомогу значно перевищує суму, зазначену в його попередньому орієнтованому розрахунку, і останній не подав суду жодних належних і допустимих доказів на підтвердження обставин, які спричинили таке суттєве збільшення витрат Товариства під час розгляду справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленої позивачем до стягнення на його користь суми судових витрат у частині 5 950,00 грн (15 950,00 грн - 10 000,00 грн).

Враховуючи вищенаведені обставини, беручи до уваги відмову в задоволенні пред`явлених Компанією до відповідача позовних вимог, а також зважаючи на відсутність клопотання позивача про зменшення судових витрат на оплату професійної правничої допомоги відповідачу зв`язку, зокрема, з їх неспіврозмірністю, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог Товариства про покладення на позивача 10 000,00 грн витрат, понесених відповідачем на правову допомогу.

Керуючись статтями 80, 123, 126, 127, 129, 244 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг" (03040, місто Київ, вулиця Васильківська, будинок 14; ідентифікаційний код 39433769) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Корал" (03040, місто Київ, провулок Задорожний, будинок 6-А, офіс 6; ідентифікаційний код 31702037) 10 000 (десять тисяч) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 1 грудня 2025 року в зв`язку з перебуванням судді Павленка Є.В. у відпустці в період з 21 листопада 2025 року по 28 листопада 2025 року.

Суддя Є.В. Павленко