РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.12.2025Справа № 910/12537/25

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Толк Україна" (м. Київ)

до Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення (м. Київ)

про стягнення 1 001 812,27 грн,

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники учасників судового процесу: не викликались.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Толк Україна" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення про стягнення 1 001 812,27 грн, з яких: 1 000 000,00 грн заборгованості за поставлену в серпні 2025 року електричну енергію за Договором №37-25/390 від 28.02.2024 про постачання електричної енергії споживачу та 1 812,27 грн 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.10.2025 відкрито провадження у справі, її розгляд вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, встановлено сторонам процесуальні строки для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, заяв і клопотань.

30.10.2025 до суду від позивача надійшла заява про закриття провадження у справі в частині стягнення 1 000 000,00 грн заборгованості.

Відповідач копію ухвали Господарського суду міста Києва отримав 14.10.2025 в електронному кабінеті, про що судом отримано відповідне повідомлення, тож про розгляд даної справи повідомлений належним чином.

Частиною 9 ст. 165 ГПК України передбачено, що в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідач належним чином повідомлений про розгляд даної справи, проте правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. При цьому з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк (з урахуванням воєнного стану на території України), для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо, у зв`язку з чим суд вважає за можливе здійснити розгляд даної справи по суті заявлених вимог.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1610 від 06.12.2022 (з урахуванням Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1618 від 05.09.2023) Товариству з обмеженою відповідальністю "Толк Україна" надано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу.

28.02.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Толк Україна", як постачальником, та Концерном радіомовлення, радіозв`язку та телебачення, як споживачем, укладено договір №37-25/390 про постачання електричної енергії споживачу (надалі - Договір), за умовами п. 1.1 якого постачальник продає товар: електричну енергію (ДК 021:2015 - 09310000-5 - електрична енергія) споживачу, для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (спожитої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Місце поставки (передачі) товару - об`єкти споживача, перелік яких наведено у додатку 1 до цього договору, що є його невід`ємною частиною.

Згідно з п. 1.2 Договору обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у сторін укладених в установленому порядку з оператором системи розподілу договорів про надання послуг з розподілу, на підставі якого споживач набуває право отримувати послугу з розподілу електричної енергії, а постачальник отримує доступ до мереж та можливість продажу електричної енергії на території діяльності ОСР.

Відповідно до п. 2.1 Договору строк (термін) поставки (передачі) товару: з 01.03.2025 до 31.12.2025 (включно).

Пунктом 4.2 Договору визначено, що споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за ціною, визначеною у додатку 2 до Договору.

Пунктом 4.3 Договору визначено, що ціна за 1 кіловат-годину (одиницю товару) визначена у Додатку 2 до цього Договору. На момент підписання Договору у Додатку 2 зазначається ціна за одиницю товару за результатами проведення процедури закупівлі (в т.ч. визначається маржа постачальника, яка не змінюється протягом усього строку дії Договору). По завершенню розрахункового місяця (в тому числі і першого місяця постачання) ціна за одиницю товару визначається відповідно до Додатку 3 до цього Договору та сторони викладають Специфікацію у новій редакції шляхом підписання додаткової угоди. Ціна за одиницю Товару за Договором включає вартість послуг оператора системи передачі, які необхідні для виконання Постачальником умов цього Договору, та визначена з урахуванням витрат Постачальника на пересилання документів, сплату митних тарифів, податків, зборів та платежів, інших витрат, які понесе Постачальник у зв`язку з виконанням Договору. Ціна за 1 кВт.год включає вартість послуги з розподілу електричної енергії, які оплачуються Споживачем через Постачальника. Постачальник зобов`язаний при виставленні рахунка за електричну енергію Споживачу окремо вказувати суму вартості послуги з передачі електричної енергії та послуги з розподілу електричної енергії у складі оплати вартості електричної енергії.

Розрахунковим періодом за Договором є календарний місяць (п. 4.10 Договору).

Відповідно п. 4.12 Договору оплата поставленої електричної енергії за відповідний розрахунковий період здійснюється шляхом післяплати на підставі акта приймання-передачі електричної енергії. Оплата поставленої електричної енергії за Договором здійснюється споживачем протягом 5 робочих днів з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі електричної енергії за відповідний розрахунковий період. Датою підписання акту приймання-передачі є: дата підписання паперового примірника акта приймання-передачі останньою зі сторін, що підтверджується шляхом проставлення відповідної дати на акті приймання - передачі; дата підписання акту приймання-передачі, відправленого через Сервіси (Вчасно, MEDOC тощо), останньою зі сторін, що підтверджується роздруківкою з відповідного Сервісу; третій робочий день з дати відправки такого документа, підписаного КЕП постачальника, на електронну пошту споживача, зазначену у Розділі 15 "Місцезнаходження та реквізити сторін"; у випадку непідписання споживачем акта приймання-передачі та відсутності обґрунтованої відмови - третій робочий день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується одержувач (у разі направлення поштою рекомендованим листом) або ж третій робочий день від дати направлення акта через Сервіси.

Цей Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами та укладається на строк до 31.12.2025 включно, а в частині розрахунків цей Договір діє до повного виконання зобов`язань сторонами (п. 13.1 Договору).

Частинами 1 та 2 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги Договір як належну підставу, у розумінні норм ст. 11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до положень ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається. Предметом договору енергопостачання є окремі види енергії з найменуванням, передбаченим у державних стандартах або технічних умовах.

Частинами 6, 7 ст. 276 Господарського кодексу України встановлено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище визначає Закон України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017 (далі - Закон).

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 4 Закону учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються такі види договорів, зокрема, договір про постачання електричної енергії споживачу.

Частиною 1 ст. 53 Закону встановлено, що функції адміністратора комерційного обліку покладаються на оператора системи передачі.

Відповідно до пункту 10 постанови НКРЕП від 14.03.2018 № 312 до запуску електронної платформи Датахаб адміністратора комерційного обліку функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії, у тому числі адміністрування процедури зміни постачальника електричної енергії у межах території ліцензованої діяльності, виконує відповідний оператор системи розподілу (ОСР).

Відповідно до ч. 1-2 ст. 56 Закону постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як вказує позивач, він належним чином виконував умови Договору та здійснював постачання електричної енергії відповідачу в серпні 2025, а відповідач споживав електричну енергію, що підтверджується Рахунком № 3759- від 05.09.2025 та Актом № 3759-003625081 від 31.08.2025 приймання-передачі обсягів електричної енергії в обсязі 140 353,000 кВт/год на суму 1 368 115,01 грн.

На момент звернення до суду з цим позовом заборгованість Концерну РРТ перед позивачем за спожиту активну електричну енергію за серпень року становила 1 000 000,00 грн.

Під час розгляду справи відповідачем було сплачено в повному обсязі заборгованість перед споживачем (14.10.2025 сплачено 35 000,00 грн, 14.10.2025 - 49 000,00 грн, 15.10.2025 - 150 000,00 грн, 15.10.2025 - 90 000,00 грн, 15.10.2025 - 76 000,00 грн, 20.10.2025 - 30 000,00 грн, 21.10.2025 - 170 000,00 грн, 24.10.2025 - 100 000,00 грн, 24.10.2025 - 300 000,00 грн).

Пунктом 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Оскільки відповідачем було сплачено позивачу заборгованість за спірний період у повному обсязі, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення 1 000 000,00 грн заборгованості за спожиту електричну енергію з договором №37-25/390 від 28.02.2025, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Як вказує позивач, у зв`язку з порушенням відповідачем встановлених строків розрахунків за Договором, ним нараховано та пред`явлено до стягнення з відповідача також 1 812,27 грн 3% річних.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши надані позивачем розрахунки сум 3% річних та інфляційних втрат, суд встановив їх правильність та арифметичну вірність.

Відповідно до статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За частиною 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи встановлені при розгляді даної справи обставини, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 1 812,27 грн 3% річних є обґрунтованими та доведеними, а відтак позов у цій частині підлягає задоволенню. В частині позовних вимог про стягнення основного боргу суд закриває провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету (ч. 4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" суд повертає суму судового збору в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

У зв`язку із наявністю відповідного клопотання, суд дійшов висновку про повернення позивачу з Державного бюджету України судового збору в розмірі 12 000,00 грн, про що після набрання законної сили рішенням у даній справі слід постановити відповідну ухвалу.

Судовий збір в розмірі 21,75 грн відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 165, 219, 231, 232, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Закрити провадження у справі №910/12537/25 в частині позовних вимог про стягнення з Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення 1 000 000,00 грн заборгованості.

2. Позов задовольнити.

3. Стягнути з Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення (04112, м. Київ, вул. Дорогожицька, 10; ідентифікаційний код 01190043) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Толк Україна" (04116, м. Київ, вул. Старо-Київська, буд. 14; ідентифікаційний код 44878589) 1 812 (одну тисячу вісімсот дванадцять) грн 27 коп. 3% річних та 21 (двадцять одну) грн 75 коп. судового збору.

4. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Толк Україна" (04116, м. Київ, вул. Старо-Київська, буд. 14; ідентифікаційний код 44878589) з Державного бюджету України 12 000 (дванадцять тисяч) грн 00 коп. судового збору, про що після набрання рішенням законної сили постановити відповідну ухвалу.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Суддя Т.М. Ващенко