ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2025 Справа № 914/1461/25

Господарський суд Львівської області в складі судді Бортник О.Ю. за участі секретаря судового засідання Свистуна П.О. розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом: Першого заступника керівника Галицької окружної прокуратури м. Львова Львівської області, м. Львів, в інтересах держави в особі Львівської міської ради, м. Львів,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Бетонбуд», м. Львів,

про розірвання договору оренди земельної ділянки та зобов`язання повернути земельну ділянку

За участі представників:

від прокуратури: Максимовська С.С. - прокурор,

від позивача: Поліщук О.С. - представник,

від відповідача : не з`явився.

Суть спору: Перший заступник керівника Галицької окружної прокуратури міста Львова Львівської області звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом в інтересах держави в особі Львівської міської ради, м. Львів, про розірвання договору оренди земельної ділянки, який укладено з Товариством з обмеженою відповідальністю «Бетонбуд», м. Львів, та зобов`язання відповідача повернути земельну ділянку з кадастровим номером :12:005:0019.

Стислий виклад позиції прокуратури та позивача.

Прокурор в інтересах позивача посилається на те, що між сторонами у справі укладено договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :12:005:0019 площею 1,0202 га. Договір оренди укладено на 10 років. Розташоване на орендованій земельній ділянці нерухоме майно відповідача арештоване на підставі акту опису майна, на яке поширюється право податкової застави № 1044/6/13-01-13-02 від 10.10.2023 р., застосованої Головним управлінням ДПС у Львівській області.

У порушення вимог п. 9 Договору оренди відповідач з серпня 2024 р. не сплачує орендну плату, лише у лютому 2025 р. відповідач частково сплатив борг за договорами оренди землі.

Заборгованість відповідача з орендної плати за спірним договором частково охоплена позовною діяльністю ДПС у Львівській області. Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 17.10.2023 р. у справі № 380/19151/23 прийнято рішення про стягнення з відповідача в рахунок погашення податкового боргу 727,3 тис. грн.

Наведене, на думку прокуратури та позивача, є підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки та зобов`язання відповідача повернути земельну ділянку.

Не звернення позивача з відповідним позовом до суду свідчить про наявність підстав для представництва прокуратурою інтересів територіальної громади в суді.

У Додаткових поясненнях від 01.07.2025 р. (а.с. 135-137) прокуратура з посиланням на судову практику Великої Палати Верховного Суду, зокрема на постанову від 20.11.2024 р. у справі № 918/391/23, зазначає, що враховуючи систематичну несплату відповідачем орендної плати, ефективним та правомірним способом захисту порушеного права територіальної громади буде повернення їй спірної земельної ділянки, не дивлячись на ту обставину, що належне відповідачу на праві власності нерухоме майно розташоване на спірній земельній ділянці.

Адже розірвання договору оренди землі у випадку систематичної несплати орендної плати та повернення земельної ділянки прямо передбачені законом та переслідують легітимну мету і є пропорційними цій легітимній меті.

Заперечення відповідача.

Відповідач у відзиві (а.с. 141-142) просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідач посилається на те, що прокуратура не уповноважена представляти в суді інтереси територіальної громади.

Львівська міська рада зверталась до суду у справах № 914/1949/23, № 914/2797/24 та № 914/1232/25 із заявами про видачу судових наказів та захищала самостійно свої інтереси щодо стягнення заборгованості з орендної плати.

Несплату орендної плати відповідач пояснює введенням з 24 лютого 2022 р. в Україні воєнного стану, тривогами та загальною мобілізацією, а також накладенням арешту на майно відповідача ухвалою Личаківського районного суду м. Львова у справі № 463/2606/22.

Незважаючи на усі викладені вище обставини, відповідач частково виконує свої зобов`язання за договором, сплачує орендну плату, визнає наявність боргу, є добросовісним орендарем і намагається зберегти своє майно. Відповідач не ухиляється умисно від виконання зобов`язань за договором.

Відповідь на відзив (а.с. 157-171).

Прокуратура на підтвердження наявності у неї повноважень для представництва інтересів територіальної громади у суді посилається на норми ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», а також на те, що орган місцевого самоврядування не здійснює або неналежним чином здійснює захист інтересів держави у спірних правовідносинах. До місцевого бюджету не надходять кошти від орендної плати у передбаченому Договором оренди розмірі. Вказане шкодить державним інтересам та підриває основи фінансово-економічної діяльності держави.

Львівською міською радою не вживались заходи, спрямовані на захист інтересів держави в особі територіальної громади. Міська рада не зверталась до суду з позовом про розірвання договору оренди.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Позовна заява залишалась судом без руху. У зв`язку з усуненням прокурором недоліків позовної заяви, її прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Підготовче засідання у справі відкладалось та строк підготовчого провадження у справі продовжувався з підстав, зазначених в наявних у матеріалах справи ухвалах суду.

Ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу № 914/1461/25 до судового розгляду по суті.

Судове засідання з розгляду справи по суті відкладалось з підстав, зазначених в наявній у матеріалах справи ухвалі суду.

Мотивувальна частина рішення.

Враховуючи зміст позовної заяви, характер спірних правовідносин між сторонами, до переліку обставин, які є предметом доказування у справі, належить доказування факту систематичного порушення відповідачем встановленого договором обов`язку із сплати орендної плати за землю. До предмета доказування відповідача належить доказування існування обставин, які спростовують факти, викладені у позовній заяві.

Вичерпний перелік доказів, якими сторони підтверджують наявність обставин, що є предметом доказування у справі, зазначено ними в додатках до позовної заяви, додаткових пояснень, відзиву, відповіді на відзив.

Беручи до уваги характер спірних правовідносин, вірогідність наявних у матеріалах справи та перевірених судом доказів, застосовуючи викладені нижче норми права та вважаючи встановленими наведені нижче обставини, суд дійшов висновку що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Між Львівською міською радою та відповідачем 01 жовтня 2020 р. укладено договір оренди земельної ділянки (а.с. 29-33) з кадастровим номером :12:005:0019 площею 1,0202 га, у тому числі під будівлями та спорудами - 1,0202 га (у тому числі площею 0,0238 га у межах червоних ліній), яка розташована у м. Львові на вул. Т. Шевченка, 327. Цей договір зареєстровано у Львівській міській раді за номером Ш-4264.

Згідно з пунктами 1, 2, 3 та 8 Договору земельну ділянку надано в оренду для розміщення та експлуатації будівель та споруд підприємств переробної та іншої промисловості (код КВЦПЗ 11.02 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості).

На земельній ділянці розміщені об`єкти нерухомого майна: під`їзна колія, естакада, а також інші об`єкти інфраструктури: кам`яна нежитлова будівля.

Договір укладено на 10 років без права поновлення відповідно до ст. 126-1 Земельного кодексу України.

Відповідно до п.п. 9 та 10 Договору сторони погодили, що орендна плата вноситься відповідачем у формі та розмірі 225700,89 грн. в рік, що становить три відсотки від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, та вноситься відповідачем на рахунок позивача у Казначействі України до 30-го числа місяця наступного за звітним. Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням індексації.

Інформаційною довідкою 425998857 (а.с. 38-39) підтверджується факт державної реєстрації відповідачем 12.10.2020 р. права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :12:005:0019, орендодавець Львівська міська рада.

Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, номер інформаційної довідки 408938444 (а.с. 34-37) підтверджується факт розташування зареєстрованого за відповідачем на праві власності нерухомого майна (частина відкритого складу металу з під`їзною колією та естакадаю з бетонною площадкою) за адресою: м. Львів, вул. Шевченка Т., будинок 327.

Цією ж Інформаційною довідкою 408938444 (а.с. 34-37) підтверджується факт державної реєстрації перебування згаданого нерухомого майна у податковій заставі (номер документа 1044/6/13-01-13-02 від 10.10.2023, виданий Головним управлінням ДПС у Львівській області), а також факт державної реєстрації арешту цього майна на підставі ухвали суду про накладення арешту серія та номер 463/2606/22, виданий 05.05.2022 р. Личаківським районним судом м. Львова.

Згідно з Листом Департаменту фінансової політики Львівської міської ради № 2201-вих-160510 від 08.11.2024 р. з додатком (а.с. 49-51) відповідач за період з 01.01.2022 р. до31.10.2024 р. мав зобов`язання сплатити позивачу за договором оренди № Ш-4264 від 01.10.2020 р. загалом 528798,38 грн. орендної плати. Загальна сума орендної плати, яка належала до сплати відповідачем за договорами оренди землі № Ш-3888 від 25.10.2016 р., № Ш-4254 від 01.10.2020 р. та № Ш-4265 від 01.10.2020 р. на користь позивача за згаданий вище період, становила 1400286,8 грн. Тоді як відповідач сплатив лише 1138244,96 грн.

Листом Департаменту фінансової політики Львівської міської ради № 2201-вих-49932 від 04.04.2025 р. з додатком (а.с. 61-62) підтверджується заборгованість відповідача перед позивачем з орендної плати за договорами оренди землі № Ш-3888 від 25.10.2016 р., № Ш-4254 від 01.10.2020 р. та № Ш-4265 від 01.10.2020 р. за період з 01.01.2022 р. до 31.03.2025 р. у розмірі 1239633,16 грн.

Вказаними листами підтверджується, що відповідач допустив повну несплату орендної плати за землю у жовтні 2022 р., березні-червні, серпні-грудні 2023 р., лютому, квітні, червні, серпні-грудні 2024 р., січні та березні 2025 р.

Головне управління ДПС у Львівській області у листі (вхідний номер Галицької окружної прокуратури 190-25 від 08.01.2025 р.) повідомляло, що станом на 01.10.2024 р. податкова заборгованість ТОВ «БЕТОН БУД» () по орендній платі за землю становила 833,6 тис. грн. З вказаної суми постановою Львівського окружного адміністративного суду від 17.10.2023 р. у справі № 380/19151/23 стягнуто 727,3 тис. грн. Станом на 28.10.2024 р. поступило в рахунок погашення боргу по орендній платі 390 тис. грн. (а.с. 55-58).

На обґрунтування факту систематичної несплати відповідачем орендної плати, яку встановлено Договором оренди землі № Ш-4264 від 01.10.2020 р., позивач також посилається на судові накази у справах № 914/1949/23, № 914/2797/24 та № 914/1232/25.

У матеріалах справи немає доказів, які б спростовували доводи прокуратури та позивача щодо випадків систематичної несплати відповідачем орендної плати за Договором оренди землі № Ш-4264 від 01.10.2020 р.

Наявність заборгованості за згаданим договором визнається й відповідачем у відзиві.

Відповідно до п. 38 Договору його дія припиняється шляхом дострокового розірвання за рішенням суду на вимогу однієї з сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором.

Згідно з п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Статтею 25 Закону України «Про оренду землі» встановлено, серед інших, й обов`язок орендаря земельної ділянки своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.

В силу приписів ст. 32 Закону України «Про оренду землі» в разі невиконання згаданого вище обов`язку на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, які викладено у постанові № 918/391/23 від 20.11.2024 р., згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України самостійною підставою для дострокового розірвання договору є саме систематична, тобто неодноразова (два та більше випадків), повна несплата орендної плати. Ця спеціальна правова норма у такому випадку є самостійною та достатньою підставою для розірвання договору, і звертатися до більш загальної норми частини другої статті 651 ЦК України немає потреби, оскільки вона передбачає саме додаткову (до основної) підставу для розірвання договору оренди землі (постанова).

Проте відповідач не спростував й аргументів прокуратури та позивача про те, що за час дії договору оренди земельної ділянки він неодноразово допускав випадки сплати орендної плати не у повному розмірі, який встановлено п. 9 Договору.

Вказане, в силу ч. 2 ст. 651 ЦК України, є загальною підставою для розірвання договору на вимогу однієї із сторін. В силу висновків Верховного Суду, які викладено у його постанові від 22.06.2020 р. у справі № 922/2216/19, невиплата орендної плати є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа.

Суд не бере до уваги доводи відповідача про те, що він є добросовісним орендарем, не ухиляється від сплати орендної плати та здійснює її сплату в межах можливого та обставин, які перешкоджають здійснювати обов`язок із сплати орендної плати з огляду на таке.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду (п.п. 101, 102, 130, 131, 132 постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2024 р. у справі № 918/391/23), навіть той факт, що на момент розгляду справи орендар погасив заборгованість за орендною платою, не впливає на право орендодавця вимагати розірвання договору з підстав, встановлених ч. 2 ст. 651 ЦК України та підпунктом «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України.

У контексті ч. 2 ст. 651 ЦК України систематична несплата може підтверджувати ненадійність контрагента і те, що кредитор не може бути впевнений у належному виконанні договору в майбутньому, і такий висновок не спростовується подальшим погашенням заборгованості. У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України йдеться про факт систематичної повної несплати, і такий факт уже завершився в минулому, тому підстава для пред`явлення позову (і для його задоволення) продовжує існувати .

Посилання відповідача, як на підставу несплати (не повної сплати) орендної плати, на наявність податкової застави необґрунтовані з огляду на п. 14.1.155. ст. 14 Податкового кодексу України.

Стосовно доводів відповідача щодо розташування на орендованій земельній ділянці нерухомого майна, яке зареєстроване за ним на праві власності, то згідно з висновками Верховного Суду, які викладено у постановах від 14.01.2025 р. у справі № 909/618/22, від 20.11.2024 р. у справі № 918/391/23, від 03.08.2022 р. у справі № 914/374/21, від 01.02.2023 р. у справі № 904/2600/18, від 20.12.2022 р. у справі № 914/1688/21, що ухвалені у подібних правовідносинах щодо розірвання договорів оренди землі, на якій розташоване нерухоме майно орендаря, ця обставина не була визнана судом касаційної інстанції перешкодою для припинення орендних правовідносин з недобросовісним орендарем та повернення земельних ділянок.

Наведений підхід концептуально узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, який викладено у постанові від 31.08.2021 р. у справі № 903/1030/19, щодо прав власника нерухомого майна на земельну ділянку безпосередньо під об`єктом нерухомості у разі відсутності підстав для поновлення договору оренди землі.

Крім цього, відповідно до висновків Верховного Суду, які викладено у постанові від 20.11.2024 р. у справі № 918/ 391/23 (п. 168) вимога про повернення земельних ділянок є похідною від вимоги про розірвання договорів оренди. Тож за наявності правових підстав для розірвання договорів оренди неодмінним є обов`язок орендаря повернути земельні ділянки, що були у його користуванні.

Такий обов`язок відповідача встановлено п. 21 Договору оренди землі від 01 жовтня 2020 р. та ст. 34 Закону України «Про оренду землі».

Щодо права прокурора на звернення до суду у справі в інтересах держави в особі міської ради, то суд керується висновками Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постанові від 20.11.2024 у справі № 918/391/23 (п.п. 133-165). Суд бере до уваги листування прокуратури з міською радою, листи, якими Департамент фінансової політики Львівської міської ради повідомляв прокуратуру про наявність заборгованості відповідача з орендної плати та невжиття позивачем з 2022 р. заходів, спрямованих на захист його порушених прав.

Розірвання договору та повернення земельної ділянки у випадку встановлення протиправної поведінки самого орендаря здійснюється на підставі закону та укладеного з ним договору, переслідує легітимну мету контролю за використанням майна відповідно до суспільних інтересів у тому, щоб така передача в оренду землі сприяла досягненню максимального економічного ефекту від оренди об`єктів комунальної власності, оскільки ненадходження до бюджету плати за оренду землі створює перешкоди для утворення та використання фінансових ресурсів, потрібних для забезпечення функцій та повноважень органів місцевого самоврядування. Задоволення позовних вимог не порушуватиме принципу пропорційності втручання у право на мирне володіння майном, оскільки таке втручання є прогнозованим наслідком несплати орендарем орендної плати.

Вирішуючи спір у справі, суд, крім наведених вище правових норм, керується також частиною 1 статті 2 Закону України «Про оренду землі», якою передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Статтею 1 Закону України «Про оренду землі», яка кореспондується з положеннями частини першої статті 93 ЗК України, встановлено, що орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно з ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

В силу пункту 3 частини 1 статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Положеннями статей 24, 25 Закону України «Про оренду землі» визначено права та обов`язки орендодавця і орендаря, а саме: орендодавець має право вимагати від орендаря, у тому числі й своєчасного внесення орендної плати. Орендар, у свою чергу, має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі та зобов`язаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, але не раніше державної реєстрації відповідного права оренди.

Згідно з частинами 3, 4 статті 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

На підставі ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд керується ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а також тим, що позовну заяву подано в електронній формі.

За наведених обставин, стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бетонбуд» на користь Львівської обласної прокуратури підлягає 4844,8грн. судового збору.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 2, 3, 13, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 236, 238, 240, 241, 242, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов Першого заступника керівника Галицької окружної прокуратури міста Львова Львівської області (79005, м.Львів, вул. Богомольця, 9) в інтересах держави в особі Львівської міської ради (79008, м. Львів, пл. Ринок,1, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бетонбуд» (79040, м. Львів, вул. Городоцька, 367/2, ) задовольнити повністю.

Розірвати договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :12:005:0019 від 01.10.2020 р., № Ш-4264 укладений між Львівською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бетонбуд».

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Бетонбуд» (79040, м. Львів, вул. Городоцька, 367/2, ) повернути Львівській територіальній громаді земельну ділянку з кадастровим номером :12:005:0019.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бетонбуд» (79040, м. Львів, вул. Городоцька, 367/2, ) 4844,8 грн. судового збору.

Накази видати після набрання рішенням суду законної сили.

2.Рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

3. На рішення Господарського суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне рішення складено 05.12.2025 р.

Суддя Бортник О.Ю.