ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2025 р. Справа№ 910/9998/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Майданевича А.Г.

Суліма В.В.

за участю секретаря судового засідання Безрука Д.Д.,

за участю представників учасників справи:

від позивача: не з`явились;

від відповідача: не з`явились;

за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "Солом Трейд" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський БКК"

на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 14.04.2025 (повний текст - 15.04.2025)

у справі № 910/9998/23 (суддя - Гумега О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Солом Трейд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський БКК"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача:

1) Державна податкова служба України

2) Головне управління ДПС у місті Києві

про стягнення 1 589 775,39 грн.

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст оскаржуваного додаткового рішення у даній справі

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 14.04.2025 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський БКК" про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Солом Трейд" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський БКК" 112 357,25 грн витрат на професійну правничу допомогу. В решті вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський БКК" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Солом Трейд" витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/9998/23 відмовлено. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Солом Трейд" про ухвалення додаткового рішення відмовлено повністю.

2. Надходження апеляційної скарги на розгляд Північного апеляційного господарського суду

Не погодившись з ухваленим додатковим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Солом Трейд" 22.04.2025 (через Електронний суд) звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 14.04.2025 та ухвалити нове, яким заяву ТОВ "КИЇВСЬКИЙ БКК" про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково на загальну суму 10 000,00 грн, а заяву ТОВ "СОЛОМ ТРЕЙД" про ухвалення додаткового рішення - задовольнити та стягнути з ТОВ "КИЇВСЬКИЙ БКК" витрат на правничу допомогу у розмірі 68 588,92 грн, що відповідає 26,9252 % задоволених позовних вимог.

28.04.2025 Північний апеляційний господарський суд постановив ухвалу, якою відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Солом Трейд" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 14.04.2025 у справі № 910/9998/23. Розгляд справи призначено на 03.06.2025.

Не погодившись з ухваленим додатковим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Київський БКК" 05.05.2025 (через Електронний суд) звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (була зареєстрована 06.05.2025, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 14 квітня 2025 року в частині розподілу судових витрат позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 55 500,00 грн при першому розгляді справи №910/9998/23. Скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 14 квітня 2025 року в частині відмови відповідачу у стягненні судових витрат на професійну правову допомогу у розмірі 43 720,48 грн, що сумарно буде відповідати 73,0748% позовних вимог, в яких позивачу відмовлено при новому розгляді справи №910/9998/23, та постановити нове, яким у цій частині заяву ТОВ "КИЇВСЬКИЙ БКК" задовольнити та стягнути з ТОВ "СОЛОМ ТРЕЙД" на користь ТОВ "КИЇВСЬКИЙ БКК" понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 156 077,73 грн.

08.05.2025 Північний апеляційний господарський суд постановив ухвалу, якою відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський БКК" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 14.04.2025 у справі № 910/9998/23 в оскаржуваній частині. Розгляд справи призначено на 03.06.2025.

03.06.2025 Північний апеляційний господарський суд постановив ухвалу, якою продовжено строк розгляду апеляційних скарг. Об`єднано розгляд апеляційних скарг позивача та відповідача в одне апеляційне провадження. Оголошено перерву у розгляді апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "Солом Трейд" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський БКК" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 14.04.2025 у справі № 910/9998/23 до 08.07.2025.

03.06.2025 Північний апеляційний господарський суд постановив ухвалу, якою продовжено строк розгляду апеляційних скарг. Оголошено перерву у розгляді апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "Солом Трейд" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський БКК" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 14.04.2025 у справі № 910/9998/23 до 05.08.2025.

06.08.2025 Північний апеляційний господарський суд постановив ухвалу, якою призначено до розгляду в судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Солом Трейд" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський БКК" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 14.04.2025 у справі № 910/9998/23 на 26.08.2025.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16.09.2025 у справі № 910/9998/23 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Солом Трейд" залишено без задоволення. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.07.2025 та рішення Господарського суду міста Києва від 24.03.2025 у справі №910/9998/23 залишено без змін.

09.10.2025 на адресу суду апеляційної інстанції надійшли матеріали справи №910/9998/23 з суду касаційної інстанції.

10.10.2025 Північний апеляційний господарський суд постановив ухвалу, якою призначено до розгляду в судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Солом Трейд" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський БКК" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 14.04.2025 у справі № 910/9998/23 на 28.10.2025, в режимі ВКЗ.

10.10.2025 (через Електронний суд) до суду апеляційної інстанції від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Дана заява задоволена судом.

У зв`язку з перебуванням судді Суліма В.В. 28.10.2025 у відпустці, розгляд справи, призначений на 28.10.2025, не відбувся, через незмінність складу суду в перегляді даного процесуального рішення.

03.11.2025 Північний апеляційний господарський суд постановив ухвалу, якою призначено до розгляду в судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Солом Трейд" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський БКК" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 14.04.2025 у справі № 910/9998/23 на 11.11.2025.

11.11.2025 у судове засідання з`явилася адвокатка відповідача. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Про причини нез`явлення суд повідомив.

Суд апеляційної інстанції в судовому засіданні дослідив додаткові пояснення відповідача від 11.11.2025, заслухав позицію відповідача щодо поданих додаткових пояснень та дійшов висновку про необхідність запропонувати іншій стороні письмово викласти свої міркування (заперечення) стосовно поданих відповідачем додаткових пояснень від 11.11.2025 та відклав розгляд апеляційних скарг на 02.12.2025. Представники третіх осіб в судове засідання ані 11.11.2025, ані 02.12.2025 - не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, шляхом отримання ухвал суду в особисті кабінети Електронного Суду.

02.12.2025 суд апеляційної інстанції, ураховуючи винятковий випадок, відклав ухвалення та проголошення судового рішення на 04.12.2025 в порядку ст. 219 ГПК України.

Справа розглянута в розумний строк в розумінні ст. 6 Конвенції, з незалежних від суду причин, з урахуванням поведінки сторін, з урахуванням узгодження відповідачем продовження строку розгляду апеляційних скарг, враховуючи дію воєнного стану в Україні, а також інші чинники.

3. Вимоги апеляційної скарги ТОВ «Солом Трейд» та короткий зміст наведених в ній доводів

Апелянт вважає додаткове рішення Господарського суду м. Києва від 14.04.2025 незаконним, оскільки суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального та процесуального права та не здійснив належного розподілу судових витрат, як того вимагала постанова Верховного Суду після передачі даної справи на новий розгляд. У матеріалах справи наявні всі докази фактичного понесення ТОВ «СОЛОМ ТРЕЙД» витрат на правничу допомогу у судах всіх інстанцій та при новому розгляді, а тому суд був зобов`язаний визначити їхній обґрунтований розмір, чого він не зробив.

Разом із тим, скаржник вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано задовольнив заяву ТОВ «КИЇВСЬКИЙ БКК» про стягнення витрат на правничу допомогу. Подані відповідачем дані не підтверджують фактичного надання адвокатських послуг у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, оскільки адвокат, який заявляє про ці витрати, фактично вступив у справу лише на стадії касації та є співробітником самого відповідача, а не зовнішнім виконавцем. Жодних процесуальних документів представниця сторони не готувала, а вартість заявлених послуг не пов`язана з реальним веденням справи, є завищеною та суперечить принципам розумності й недопущення надмірного збагачення сторони.

Скаржник вказує, що витрати відповідача не є доведеними, необхідними чи співмірними, тому не можуть бути компенсовані. Натомість витрати позивача підтверджені документально та підлягають розподілу відповідно до пропорції задоволених позовних вимог. З урахуванням складності справи та реального обсягу наданих послуг заявлений позивачем розмір витрат є обґрунтованим, а заявлений відповідачем - підлягає суттєвому зменшенню.

З огляду на наведене, апелянт просить скасувати додаткове рішення та ухвалити нове, яким стягнути на користь ТОВ «СОЛОМ ТРЕЙД» обґрунтовані витрати на правничу допомогу та задовольнити заяву відповідача лише в мінімально розумному розмірі.

4. Вимоги апеляційної скарги ТОВ «Київський БКК» та короткий зміст наведених в ній доводів

Відповідач стверджує, що Господарський суд міста Києва неправильно визначив розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають відшкодуванню на його користь, оскільки здійснив розрахунки, ґрунтуючись на відсотку задоволення заяви позивача за додатковим рішенням від 09.07.2024, яке втратило силу після скасування основного рішення згідно з позицією Верховного Суду. Також суд безпідставно не врахував частину заявлених витрат, зокрема витрати, пов`язані з підготовкою та поданням касаційної скарги, задоволеної Верховним Судом, помилково ототожнивши їх з іншими процесуальними діями, що не стосуються цього пункту розрахунку. Так само суд неправомірно виключив із розрахунку «гонорар успіху», хоча Верховний Суд неодноразово підтверджував допустимість та відшкодування такого виду винагороди як складової гонорару адвоката та судових витрат, а втручання суду в домовленості сторін без належних підстав є неприпустимим, за доводами цього скаржника.

Окрім цього, апелянт вказує, що всі витрати на правничу допомогу фактично понесені, документально підтверджені та мають бути відшкодовані у пропорції, визначеній ч. 4 ст. 129 ГПК України. Невідшкодування цих витрат порушує право сторони, яка виграла спір, на компенсацію необхідних та розумних витрат.

Окремо наголошується, що додаткове рішення суду від 09.07.2024 втратило чинність як невід`ємна частина основного рішення, яке було скасоване Верховним Судом, тому суд першої інстанції помилково врахував його правові наслідки. Верховний Суд у своїй постанові прямо вказав, що розподіл судових витрат у такій ситуації має здійснювати «суд нового розгляду» відповідно до загальних правил, без урахування рішень, які втратили силу. Усупереч цьому суд у додатковому рішенні від 14.04.2025 дійшов помилкового висновку про набрання законної сили додатковим рішенням 09.07.2024, хоча аналогічне додаткове рішення апеляційного суду Верховний Суд уже скасував.

Враховуючи наведене, цей скаржник просить скасувати додаткове рішення Господарського суду м. Києва від 14.04.2025 та визначити до відшкодування повний обґрунтований обсяг понесених відповідачем витрат на правничу допомогу у встановленій законом пропорції.

ПОЗИЦІЯ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ

5. Мотиви, з яких виходить Північний апеляційний господарський суд, та застосовані ним положення законодавства

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішенням Господарського суду міста Києва від 28.11.2023 року у справі №910/9998/23, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2024 року, позов задоволено повністю. Стягнуто з ТОВ «КИЇВСЬКИЙ БКК» на користь ТОВ «СОЛОМ ТРЕЙД» 1 589 775,39 грн боргу та 23 846,64 грн витрат зі сплати судового збору.

Додатковою постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.06.2024 року заяву представника позивача про прийняття додаткового рішення задоволено частково; стягнуто з ТОВ «КИЇВСЬКИЙ БКК» на користь ТОВ «СОЛОМ ТРЕЙД» 40 250,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції; у задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 09.07.2024 року у справі №910/9998/23 заяву ТОВ «СОЛОМ ТРЕЙД» про ухвалення додаткового рішення судом задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «КИЇВСЬКИЙ БКК» на користь ТОВ «СОЛОМ ТРЕЙД» витрати на правничу допомогу в розмірі 55 500,00 грн. В іншій частині заяви відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 05.09.2024 року у справі №910/9998/23 касаційні скарги ТОВ «КИЇВСЬКИЙ БКК» на рішення Господарського суду міста Києва від 28.11.2023 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2024 року та на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.06.2024 року задоволено частково.

Рішення Господарського суду міста Києва від 28.11.2023 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2024 року у справі №910/9998/23 скасовано в частині задоволення позову про стягнення 1 161 725,20 грн заборгованості, що є заборгованістю із сум ПДВ, зазначених у податкових накладних, складених у 2018 році. Справу №910/9998/23 в цій частині передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва. В решті рішення Господарського суду міста Києва від 28.11.2023 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2024 року у справі №910/9998/23 залишено без змін. Додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.06.2024 року у справі № 910/9998/23 скасовано.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.11.2024 року прийнято відмову ТОВ «СОЛОМ ТРЕЙД» від апеляційної скарги на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 09.07.2024 у справі №910/9998/23; закрито апеляційне провадження у справі №910/9998/23 на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 09.07.2024; ухвалено повернути матеріали справи до суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.03.2025 року у справі №910/9998/23 відмовлено повністю у задоволенні позову в частині, переданій на новий розгляд. Стягнуто з ТОВ «СОЛОМ ТРЕЙД» на користь ТОВ «КИЇВСЬКИЙ БКК» 35 769,95 грн судового збору за подання апеляційної скарги, 27 881,41 грн судового збору за подання касаційної скарги.

Судом апеляційної інстанції було встановлено, що лише під час нового розгляду в суді першої інстанції відповідачем було подано заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи в судах першої, апеляційної та касаційної інстанціях при первісному розгляді.

Так, відповідач просив суд ухвалити додаткове рішення у справі №910/9998/23, яким стягнути з ТОВ "Солом Трейд" на користь ТОВ "Київський БКК" понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 115 500,00 грн за супроводження справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанції при першому розгляді; ухвалити додаткове рішення у справі №910/9998/23, яким стягнути з ТОВ "Солом Трейд" на користь ТОВ "Київський БКК" понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 98 086,26 грн за супроводження справи у суді першої інстанції при новому розгляді.

На підтвердження судових витрат на професійну правничу допомогу у загальній сумі 213 586,00 грн відповідач долучив до матеріалів справи копії наступних документів:

- договору про надання правової (професійної правничої) допомоги від 08.12.2023;

- додатку №1 до договору про надання правової (професійної правничої) допомоги від 08.12.2023 (зі змінами згідно додаткової угоди №1 від 01.01.2025);

- акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) №1 від 01.02.2025 до договору про надання правової (професійної правничої) допомоги від 08.12.2023;

- платіжної інструкції №24014 від 11.03.2025 на суму 115 500,00 грн;

- акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) №2 від 25.03.2025 до договору про надання правової (професійної правничої) допомоги від 08.12.2023;

- рахунку-фактури №СФ-02А від 25.03.2025 на оплату суми 98 086,26 грн;

- свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 3829 від 27.08.2009;

- довіреності ТОВ "КИЇВСЬКИЙ БКК" №01ю-12/23 від 08.12.2023;

- ордеру на надання правничої допомоги від 10.02.2025 серія АА №1540698.

Судом встановлено, що 08.12.2023 між ТОВ "КИЇВСЬКИЙ БКК" (далі - Замовник, позивач) та адвокатом Остринською Анною Костянтинівною (далі - Адвокат) було укладено договір про надання правової (професійної правничої) допомоги (далі - договір), вже після ухвалення рішення в даній справі при первісному розгляді.

Згідно з п. 1.2 договору адвокат відповідно до узгоджених сторонами доручень представляє інтереси замовника в усіх судових органах, в тому числі в місцевих та апеляційних судах господарської, адміністративної та загальної юрисдикції, Верховному Суді, органах державної виконавчої служби.

У пункті 3.1 договору сторони узгодили, що за правову допомогу, передбачену в п. 1.2. договору, замовник сплачує адвокату винагороду (гонорар) у розмірі, визначеному додатком №1 до цього договору.

Відповідно до додатку №1 до договору про надання правової (професійної правничої) допомоги від 08.12.2023 (зі змінами згідно додаткової угоди №1 від 01.01.2025) сторони на виконання умов розділу 3 договору погодили вартість правничої допомоги, яка надається адвокатом, а саме: вартість за 1 (одну) годину надання правничої допомоги (виконання робіт/надання послуг).

У пункті 2 додатку №1 сторони узгодили, що фактично надані послуги фіксуються в актах про надання правової допомоги, які підписуються сторонами поетапно. Вартість наданих послуг оплачується замовником на поточний рахунок адвоката, що зазначений у рахунку (рахунках), які оформляються у відповідності з актами про надання правової допомоги наступними етапами, зокрема, при представництві інтересів замовника у суді першої інстанції -протягом 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з дня винесення рішення по суті справи.

На виконання умов договору, 01.02.2025 між сторонами було підписано акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) №1 до договору, згідно якого вартість виконаних робіт (наданої професійної правничої допомоги) в судах першої, апеляційної та касаційної інстанції у справі №910/9998/23 при першому розгляді становить 115 500,00 грн.

Щодо заявленої відповідачем суми в розмірі 115 500,00 грн) у судах першої, апеляційної та касаційної інстанції у справі №910/9998/23, суд апеляційної інстанції в цій частині приймає доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі та запереченнях, поданих до суду першої інстанції, що відповідачем про вказані судові витрати було заявлено лише в суді першої інстанції при новому розгляді, що свідчить про порушення відповідачем порядку заявлення про відшкодування таких витрат. У цій частині суд апеляційної інстанції враховує доводи позивача з урахуванням наступного.

В даному аспекті суд апеляційної інстанції зазначає (з урахуванням позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 09 липня 2024 року у cправі № 911/2025/23), що відповідач не був позбавлений права звернутись з відповідною заявою про стягнення витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді першої, апеляційної та касаційної інстанції протягом 5 днів з дня скасування судового рішення (в даному випадку після ухвалення Верховним Судом постанови від 05.09.2024 року у справі №910/9998/23), однак таке право кореспондується із обов`язком сторони до закінчення судових дебатів подати заяву про орієнтовний (попередній) розрахунок судових витрат, які сторона понесла або очікує понести.

Так, частиною першою статті 124 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору (частина друга статті 124 ГПК України).

Зазначене положення забезпечує дотримання принципу змагальності, відповідно до якого учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, та крім того, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції зазначає, що практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (надання послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК). Вказана правова позиція зазначено в постанові Верховного Суду від 29 січня 2025 року у справі № 922/1500/24.

Застосування відповідних положень статті 124 Господарського процесуального кодексу України належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин кожної справи, а також інших чинників. Наведена норма надає суду право у разі невиконання стороною обов`язку подати попередній розрахунок судових витрат відмовити у їх відшкодуванні, за винятком суми сплаченого стороною судового збору.

Таким чином, суд апеляційної інстанції зазначає, що право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень ст. 124, 129 ГПК України, кореспондується з її обов`язками, зокрема: зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (аналогічний правовий висновок викладено у постановах Касаційного господарського суд у складі Верховного Суду від 21.06.2022 у справі № 908/574/20, від 17.12.2021 у справі № 10/5026/290/2011 (925/1502/20).

Разом з цим, як видно з матеріалів справи та було підтверджено адвокаткою відповідача в судовому засіданні 02.12.2025, відповідач під час розгляду справи в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій (під час первісного розгляду) відповідні заяви (попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи) в жодній з інстанцій не подавала та в жодній заяві стороною не зазначалось до закінчення судових дебатів. Таким чином, саме недотримання відповідачем порядку подання відповідних заяв про здійснення відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є підставою для відмови в задоволенні заяви в цій частині.

Разом з цим, в цій частині суд апеляційної інстанції зазначає, що частково враховує доводи іншої сторони, що наданий відповідачем договір про правничу допомогу було укладено 08.12.2023, тобто після ухвалення рішення судом першої інстанції у даній справі (при первісному розгляді), а також доводи в частині того, що всі подані відповідачем документи були підписані директором відповідача. Однак, такі доводи не є підставою для відмови в задоволенні поданої на новому розгляді відповідачем заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу за первісний розгляд справи в судах першої, апеляційної та касаційної інстанції, оскільки суд апеляційної інстанції відмовляє в задоволенні такої заяви через незазначення стороною в жодній з заяв по справі при первісному розгляді про очікування понести витрати на правничу допомогу та орієнтовного розрахунку таких витрат в розумінні ч. 1, 2 ст. 124, ст. 129 ГПК України. Викладене не було враховано судом першої інстанції, що є підставою для скасування додаткового рішення в порядку ст. 277 ГПК України.

А тому з урахуванням зазначених норм процесуального права та вказаних вище правових висновків Верховного Суду, відповідач позбавляється права на відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді першої, апеляційної та касаційної інстанції (при первісному розгляді). А таким чином, у цій частині суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви, прийнявши частково доводи апеляційної скарги позивача.

Окрім судових витрат за послуги адвоката під час первісного розгляду, відповідачем також було заявлено до стягнення витрати на послуги адвоката за розгляд справи в суді першої інстанції під час нового розгляду.

Так, 25.03.2025 між сторонами було підписано акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) №2 до договору, згідно якого вартість виконаних робіт (наданої професійної правничої допомоги) в суді першої інстанції при новому розгляді справи №910/9998/23 становить 98 086,26 грн (з яких 58 086,26 грн - гонорар успіху).

При цьому суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідачем було заявлено судові витрати у розмірі 98 086,26 грн за супроводження справи у суді першої інстанції при новому розгляді, з яких 58 086,26 грн становить "гонорар успіху".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.03.2025 у справі № 910/9998/23 (залишеним без змін судами апеляційної та касаційної інстанції) відмовлено повністю у задоволенні позову ТОВ "Солом Трейд" в частині, переданій на новий розгляд, тобто в сумі 1 161 725,20 грн.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що враховуючи те, що на новий розгляд було передано позовні вимоги в частині стягнення 1 161 725,20 грн, в задоволенні яких було відмовлено, саме з цієї суми (як 100%) слід вираховувати розмір судових витрат «пропорційно задоволеним вимогам», які для відповідача фактично становлять 1 161 725,20 грн, а не від загальної ціни позову в розмірі 1 589 775,39 грн (як помилково вважає позивач).

Разом з цим, загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України, згідно приписів якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (виходячи з відмови в цій частині повністю).

Таким чином, суд апеляційної інстанції зазначає, що заява відповідача про стягнення витрат на професійна у правничу допомогу (при новому розгляді в суді першої інстанції) підлягає задоволенню, пропорційно задоволеним вимогам.

Суд апеляційної інстанції на підставі ч. 4 ст. 236 ГПК України враховує правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постанові від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 (які послідовно застосовуються Верховним Судом, зокрема, у наступних постановах: від 26.02.2025 у справі № 910/10602/23, від 22.04.2025 у справі № 912/909/23, від 27.08.2025 у справі № 922/4134/21). Так, Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової Постанови ВП ВС від 19.02.2020 по справі № 755/9215/15-ц (№ в ЄДРСР 87951334).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що за наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22 лютого 2005 року у справі «Пакдемірлі проти Туреччини» (Pakdemirli v. Turkey, заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала «гонорар успіху» у сумі 6 672,9 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72).

З урахуванням наведеного вище не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Щодо гонорару успіху в розмірі 58 086,26 грн, суд апеляційної інстанції зазначає, що такий передбачено п. 7 договору "гонорар у разі виграшу справи" ("гонорар успіху") у розмірі від 2% до 5% від виграної суми.

В цій частині суд апеляційної інстанції зазначає, що ключовим критерієм під час розгляду питання щодо можливості стягнення "гонорару успіху", у справі яка розглядається, є розумність заявлених витрат. Тобто розмір відповідної суми має бути обґрунтованим. Крім того, підлягає оцінці необхідність саме такого розміру витрат. Стягнення заявленої суми має співвідноситися із виконаною роботою щодо представництва інтересів у суді та досягнення обумовленого між сторонами успішного результату. У зв`язку із наведеним, суд апеляційної інстанції вважає, що заява відповідача про ухвалення додаткового рішення в частині вимог відповідача щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу в частині стягнення 58 086,26 грн ("гонорар успіху") не відповідає критерію розумності, такі витрати не мають характеру необхідних, неспіврозмірні із виконаною роботою під час нового розгляду справи № 910/9998/23, а тому такі витрати підлягають задоволено частково.

В цій частині суд апеляційної інстанції зазначає, що обґрунтованим розміром гонорару успіху є 2% від виграної суми, що становить 23 234,50 грн (1 161 725,20 грн * 0,02).

Таким чином з позивача на користь відповідача підлягає стягненню сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 63 234,50 грн (23 234,50 грн + 40 000,00 грн). Підстав для зменшення розміру заявлених витрат суд апеляційної інстанції не встановив. Разом з цим, через відмову в задоволенні судових витрат в частині стягнення «гонорару успіху», судом першої інстанції фактично було порушено положення ст. 129 ГПК України, що є підставою для скасування додаткового рішення також в цій частині.

Щодо заяви позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

В цій частині суд апеляційної інстанції зазначає, що враховує, що постановою Верховного Суду від 05.09.2024 справу № 910/9998/23 в решті рішення Господарського суду міста Києва від 28.11.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2024 у справі № 910/9998/23 залишено без змін, тобто в сумі 428 050,19 грн позов ТОВ "Солом Трейд" задоволено, що становить 26,9252 % від ціни позову в сумі 1 589 775,39 грн.

При зверненні із заявами про ухвалення додаткових рішень позивачем в судах першої, апеляційної та касаційної інстанції, до відповідних судів подавались докази понесення таких витрат, зокрема акти наданих послуг.

Загальна сума за актами приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) до договору про надання правової (професійної правничої) допомоги становить 254 738,77 грн. із розрахунку:

- за наявним в матеріалах справи актом від 29.11.2023 (представництво інтересів в суді першої інстанції) на суму 134 988, 77 грн., який включає в себе плату за представництво інтересів ТОВ «СОЛОМ ТРЕЙД» в суді першої інстанції в розмірі 55 000,00 грн. та «Гонорар» в розмірі 5 (п`ять) відсотків від суми задоволених позовних вимог 79 488, 77 грн.;

- за наявним в матеріалах справи актом від 21.05.2024 на суму 47 750,00 грн. за представництво інтересів ТОВ «СОЛОМ ТРЕЙД» в суді апеляційної інстанції; за наявним в матеріалах справи актом від 06.09.2024 на суму 24 500,00 грн. за представництво інтересів ТОВ «СОЛОМ ТРЕЙД» в суді касаційної інстанції;

- за наявним в матеріалах справи актом від 31.03.2025 на суму 47 500,00 грн. представництво інтересів ТОВ «СОЛОМ ТРЕЙД» в суді першої інстанції при новому розгляді.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції зазначає, що розподіл судових витрат понесених позивачем за розгляд справи в суді першої інстанції (первісного розгляду) було вирішено судом першої інстанції додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 09.07.2024 у справі № 910/9998/23. А тому розподіл судових витрат, понесених позивачем за розгляд справи в суді першої інстанції (при первісному розгляді) суд апеляційної інстанції не здійснює.

Водночас, зазначене додаткове рішення частково втратило чинність на підставі постанови Верховного Суду від 05.09.2024 справу № 910/9998/23 у зв`язку зі скасуванням частини основного рішення у справі.

Тоді як розподілу підлягають судові витрати, понесені позивачем за розгляд справи в суді апеляційної та касаційної інстанції.

Так, за наявним в матеріалах справи доказами позивачем за розгляд справи в суді апеляційної інстанції (при первісному розгляді) було понесено судові витрати на суму 47 750,00 грн. та на суму 24 500,00 грн. за представництво інтересів ТОВ «СОЛОМ ТРЕЙД» в суді касаційної інстанції.

В цій частині суд апеляційної інстанції зазначає, що частково враховує доводи позивача про помилковість висновків суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення заяви ТОВ «СОЛОМ ТРЕЙД», оскільки сторона за результатами розгляду справи по суті має право на відшкодування понесених витрат в розмірі, що відповідає 26,9252 % задоволених позовних вимог за розгляд справи в судах апеляційної та касаційної інстанцій при первісному розгляді та становить 19 453,46 грн (від заявлених 72 250,00 в суді апеляційної та касаційної інстанцій).

Тоді як з урахуванням відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення 1 161 725,20 грн (частина, в якій було передано справу на новий розгляд) у відшкодуванні судових витрат (в розмірі 47 500,00 грн. за представництво інтересів ТОВ «СОЛОМ ТРЕЙД» в суді першої інстанції при новому розгляді) - позивачу слід відмовити.

Так, суд апеляційної інстанції частково приймає доводи відповідача про помилковість наступного висновку суду першої інстанції: «Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 09.07.2024 у справі № 910/9998/23 заяву ТОВ "Солом Трейд" про ухвалення додаткового рішення судом задоволено частково. Стягнуто з ТОВ "Київський БКК" на користь ТОВ "Солом Трейд" витрати на правничу допомогу в розмірі 55 500,00 грн. В іншій частині заяви відмовлено. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.11.2024 прийнято відмову Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський БКК" від апеляційної скарги на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 09.07.2024 у справі № 910/9998/23; закрито апеляційне провадження у справі № 910/9998/23 на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 09.07.2024; ухвалено повернути матеріали справи до суду першої інстанції. Отже, додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 09.07.2024 у справі № 910/9998/23 набрало законної сили».

Водночас, у зв`язку зі скасування Верховним Судом основного рішення в частині стягнення 1 161 725,20 грн (що становить 73,0748%) в пропорційному відношенні втратило чинність і додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 09.07.2024 на суму 40 556,49 грн.

Суд апеляційної інстанції в цій частині враховує сталу та послідовну практику Верховного Суду, викладену в таких постановах: від 04.11.2025 у справі № 911/2133/24; від 29.10.2025 у справі № 911/1718/24; від 23.10.2025 у справі № 910/12875/23; від 29.09.2025 у справі № 910/13912/23, стосовно того, що додаткове рішення - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти. Додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Отже, додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення у справі (постанова Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2023 у справі №904/8884/21).

Враховуючи, що постановою Верховного Суду від 05.09.2024 року у справі №910/9998/23 рішення Господарського суду міста Києва від 28.11.2023 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2024 року у справі №910/9998/23 скасовано в частині задоволення позову про стягнення 1 161 725,20 грн заборгованості. У зв`язку з чим, додаткове рішення (пропорційно скасованій частині основного рішення) також втратило чинність.

Водночас, у розмірі 428 050,19 грн рішення Господарського суду міста Києва від 28 листопада 2023 року і постанова Північного апеляційного господарського суду від 20 травня 2024 року постановою Верховного Суду від 05.09.2024 року у справі №910/9998/23 залишено без змін та набрало законної сили, відповідно і додаткове рішення суду першої інстанції на суму 14 943,49 грн також є чинним, як частина основного рішення.

Таким чином, рішення Господарського суду міста Києва від 28.11.2023 року в частині стягнення 428 050,19 грн (щодо 26, 9282 % заявлених позовних вимог) - є чинними. А тому, з урахування викладених правових позицій щодо правової природи додаткового рішення, додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 09.07.2024 у справі № 910/9998/23 в частині стягнення з відповідача на користь позивача 14 943,49 грн (із стягнутих 55 500,00 грн) - є чинним. В решті (в частині стягнення з ТОВ "Київський БКК" на користь ТОВ "Солом Трейд" витрат на правничу допомогу в розмірі 40 556,49 грн таке рішення є нечинним. Вказана правова ситуація склалась через одночасне оскарження сторонами в апеляційному порядку додаткового рішення та оскарження в касаційному порядку основного рішення. Тоді як оскарження додаткового рішення від 09.07.2024 закінчилось прийняттям ухвали судом апеляційної інстанції від 27.11.2024 було задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Солом Трейд" про відмову від апеляційної скарги; прийнято відмову Товариства з обмеженою відповідальністю "Солом Трейд" від апеляційної скарги на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 09.07.2024 у справі №910/9998/23 та закрито апеляційне провадження у справі №910/9998/23 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Солом Трейд" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 09.07.2024.

Таким чином, зазначена прогалина підлягає процесуальному виправленню шляхом визнання додаткового рішення від 09.07.2024 нечинним в частині.

Разом з цим, щодо заяви відповідача про поворот виконання рішення, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Так, до суду першої інстанції 11.02.2025 відповідач подав відзив на позовну заяву станом на час нового розгляду справи з урахуванням висновків Верховного Суду у постанові від 05.09.2024 у справі № 910/9998/23. Згідно поданого відзиву відповідач просив суд: поновити відповідачу пропущений процесуальний строк на подання відзиву; прийняти відзив до розгляду та врахувати його при прийнятті рішення у справі №910/9998/23; відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог станом на час нового розгляду справи в повному обсязі; стягнути з позивача на користь відповідача понесені судові витрати; стягнути з позивача на користь відповідача грошові кошти в поворот виконання рішення Господарського суду міста Києва від 28.11.2023 та додаткової постанови Північного апеляційного господарського суду від 05.06.2024 у справі №910/9998/23.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.03.2025 у справі № 910/9998/23 було, зокрема, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський БКК" про поворот виконання рішення Господарського суду міста Києва від 28.11.2023 та додаткової постанови Північного апеляційного господарського суду від 05.06.2024 у справі №910/9998/23 задоволено частково: стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Солом Трейд" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський БКК" 1 161 725,20 грн частини суми боргу та 17 425,88 грн частини витрат зі сплати судового збору, в поворот виконання рішення Господарського суду міста Києва від 28.11.2023 у справі №910/9998/23; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Солом Трейд" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський БКК" 40 250,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції, в поворот виконання додаткової постанови Північного апеляційного господарського суду від 05.06.2024 у справі №910/9998/23; в іншій частині заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський БКК" про поворот виконання рішення Господарського суду міста Києва від 28.11.2023 та додаткової постанови Північного апеляційного господарського суду від 05.06.2024 у справі №910/9998/23 - залишено без задоволення.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції зазначає, що заява про поворот виконання додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 09.07.2024 у справі № 910/9998/23 відповідачем не подавалась. Тоді як подані письмові пояснення від 11.11.2025, в яких відповідачем була викладена фактично заява про зарахуванням стягнених судових витрат (в розмірі 55500,00 грн), були прийняті судом апеляційної інстанції лише в межах вимог та доводів апеляційних скарг в розумінні ст. 269 ГПК України.

Відповідно до ч. 5, 10 ст. 333 ГПК України питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи. Така заява розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду.

З урахуванням вказаного вище, апеляційні скарги сторін підлягають частковому задоволенню. Так, з позивача на користь відповідача підлягає стягненню сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 63 234,50 грн. Тоді як з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 19 453,46 грн. В решті подані заяви задоволенню не підлягають, як і апеляційні скарги обох сторін.

Керуючись ст. 2, 124, 129, 244, 269, 270, ст. 275-277, 281, 282 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Визнати нечинним додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 09.07.2024 у справі № 910/9998/23 в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський БКК" (03148, місто Київ, вул. Чижевського Дмитра, будинок 7; ідентифікаційний код 40877052) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Солом Трейд" (03061, місто Київ, вулиця Шепелєва Миколи, будинок 6; ідентифікаційний код 41139387) витрати на правничу допомогу в розмірі 40 556,49 грн.

2. Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Солом Трейд" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський БКК" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 14.04.2025 - задовольнити частково.

3. Рішення Господарського суду міста Києва від 14.04.2025 у справі № 910/9998/23 - скасувати з ухваленням нового - про часткове задоволення заяв Товариства з обмеженою відповідальністю "Солом Трейд" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський БКК" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський БКК" в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанції при первісному розгляді - залишити без задоволення.

В частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи у суді першої інстанції на новому розгляді - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Солом Трейд" (03061, місто Київ, вулиця Шепелєва Миколи, будинок 6; ідентифікаційний код 41139387) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський БКК" (03148, місто Київ, вул. Чижевського Дмитра, будинок 7; ідентифікаційний код 40877052) 63 234 (шістдесят три тисячі двісті тридцять чотири) грн 50 коп витрат на професійну правничу допомогу, понесених на новому розгляді.

Заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Солом Трейд" в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених в судах апеляційної та касаційної інстанції при первісному розгляді справи - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський БКК" (03148, місто Київ, вул. Чижевського Дмитра, будинок 7; ідентифікаційний код 40877052) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Солом Трейд" (03061, місто Київ, вулиця Шепелєва Миколи, будинок 6; ідентифікаційний код 41139387) 19 453 (дев`ятнадцять тисяч чотириста п`ятдесят три) грн 46 грн витрат на правничу допомогу, понесених при первісному розгляді справи в апеляційному та касаційному порядку.

В решті подані заяви про ухвалення додаткового рішення - залишити без задоволення.

Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Солом Трейд" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених в суді першої інстанції на новому розгляді.

4. В решті апеляційні скарги - залишити без задоволення.

5. Видачу наказів доручити суду першої інстанції.

6. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Порядок та строки оскарження передбачені ст. 287 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді А.Г. Майданевич

В.В. Сулім