ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

28 листопада 2025 рокуСправа № 912/1498/22

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В. розглянувши матеріали Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) іноземного суду Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) про судове доручення іноземного суду у справі № 912/1498/22

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремсинтез", вул. Перша Виставкова, 27-Б, м. Кропивницький, 25014

до відповідача: SC "ETUFARM" SRL MUNICIPUL BRAILA, BULEVARDUL DOROBANTILOR, NR. 784, CORP CI, ETAJ 1, CAMERA 1, JUDET BRAILA, ROMANIA, Code 109/136/2010 (Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕТУФАРМ", бульвар Доробантілор №784, корпус С1, поверх 1, кабінет 1 округ Бреїла, м. Бреїла, Румунія)

про стягнення 53 900 євро,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду від 05.12.2023 позовні вимоги задоволено повністю; стягнуто з SC "ETUFARM" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремсинтез" 53 435 євро основного боргу та 465 євро - 3% річних, а також 29 061,61 грн судового збору. Органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду у даній справі здійснювати нарахування 3% річних на суму непогашеної заборгованості у розмірі 53 435 євро за такою формулою: С х 3 х Д : К : 100, де: С - сума непогашеної заборгованості; 3 - відсотки річних; Д - кількість днів прострочення; К - кількість днів у році, в якому наявна непогашена заборгованість; за кожен повний день прострочення, починаючи з 20.10.2022 і до моменту виконання рішення суду, з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

Додатковим рішенням господарського суду від 10.01.2024 стягнуто з SC "ETUFARM" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремсинтез" 13 000,00 грн витрат на правничу допомогу та 44 367,80 грн витрат на оплату перекладів та нотаріальне посвідчення документів.

28.11.2025 на адресу Господарського суду Кіровоградської області від Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) надійшло судове доручення румунського суду про вручення Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремсинтез" судових документів.

Дослідивши матеріали судового доручення, суд дійшов висновку не приймати останнє до виконання та повернути без розгляду з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 369 ГПК України суд виконує доручення іноземних судів щодо надання правової допомоги - вручення викликів до суду чи інших документів, допит сторін чи свідків, проведення експертизи чи огляду на місці, вчинення інших процесуальних дій, передані їм у порядку, встановленому міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо його не укладено, - дипломатичними каналами.

Згідно з частиною 2 статті 369 ГПК України судове доручення не приймається до виконання, якщо воно: 1) може призвести до порушення суверенітету України або створити загрозу її національній безпеці; 2) не належить до юрисдикції цього суду; 3) суперечить закону або міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

У частині 3 статті 369 ГПК України передбачено, що виконання судового доручення здійснюється відповідно до цього Кодексу. На прохання іноземного суду процесуальні дії можуть вчинятися під час виконання судового доручення із застосуванням права іншої держави, якщо таке застосування не суперечить законам України.

Пунктом 3.1. Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27 червня 2008 року № 1092/5/54 (далі - Інструкція), закріплено, що доручення іноземного компетентного органу про вручення документів, про отримання доказів, про виконання інших процесуальних дій виконуються відповідно до чинного законодавства України з урахуванням положень міжнародного договору України, на підставі якого воно надійшло.

Відповідно до статті 1 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах 1965 року (далі - Конвенція), ця Конвенція застосовується у цивільних та комерційних справах щодо всіх випадків, коли існує потреба в передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном.

Згідно зі статтею 3 Конвенції орган влади чи судовий працівник, компетентний відповідно до права запитуючої Держави, направляють Центральному Органу запитуваної Держави прохання згідно з формуляром, що додається до цієї Конвенції, без потреби легалізації або виконання інших аналогічних формальностей. До прохання додається документ, що підлягає врученню, або його копія. Прохання і документ надаються в двох примірниках.

За умовами статті 4 Конвенції, якщо Центральний Орган вважає, що запит не відповідає положенням цієї Конвенції, то він безвідкладно інформує запитуючий орган і зазначає свої заперечення щодо прохання.

У статті 5 Конвенції вказано, що Центральний Орган запитуваної Держави власноручно вручає документ або забезпечує його вручення відповідним органом: a) у спосіб, визначений його внутрішнім правом для вручення документів, складених в цій державі, особам, що перебувають на її території, або b) в особливий спосіб, обумовлений запитуючим органом, якщо такий спосіб не є несумісним з законами запитуваної Держави. З урахуванням положень пункту (b) частини першої цієї статті документ може завжди бути вручений шляхом безпосередньої доставки одержувачу, який приймає його добровільно. Якщо документ має бути вручений відповідно до частини першої цієї статті, то Центральний Орган може вимагати, щоб документ був складений або перекладений офіційною мовою або однією з офіційних мов запитуваної Держави.

Окрім того, згідно ст. 5 договору про правову допомогу та правові відносини в цивільних справах від 30.01.2002, укладеного між Україною та Румунією цивільними справами в розумінні цього договору вважаються також комерційні справи прохання про здійснення правової допомоги та додатки до нього складаються мовою запитуючої Договірної Сторони, до них також додаються завірені копії перекладу на мову другої Договірної Сторони. Переклад засвідчується нотаріусом або посадовою особою запитуючої установи юстиції, або дипломатичним представництвом чи консульською установою запитуючої Договірної Сторони (ч.ч. 1, 2 ст. 5 Договору).

Водночас, як слідує з судового доручення румунського суду про вручення Товариству з обмеженою відповідальністю "Ремсинтез" судових документів, наданий до суду пакет документів не містить перекладу документів українською мовою.

Таким чином, судове доручення не відповідає вимогам частини 3 пункту 5 Конвенції, що є підставою не приймати судове доручення до виконання відповідно до пункту 3 частини 2 статті 369 ГПК України.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов обґрунтованого висновку не приймати до виконання судове доручення про вручення Товариству з обмеженою відповідальністю "Ремсинтез" судових документів, та повернути судове доручення без розгляду.

Керуючись статтями 233-235, 369 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Судове доручення про вручення Товариству з обмеженою відповідальністю "Ремсинтез" судових документів не приймати до виконання та повернути Південному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції України (м. Одеса) без розгляду.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена.

Копії ухвали направити Південному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції України (м. Одеса) за адресою: вул. Театральна, 6/7, м. Кропивницький, 25006.

Суддя В.В.Тимошевська