УХВАЛА

про призначення заяви до розгляду

м. Київ

03.12.2025Справа № 910/3187/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Селівона А.М., розглянувши матеріали

за заявою позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Флагеларія"

про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу

у справі № 910/2187/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Флагеларія" вул. Ушинського, 40, м. Київ, 03151

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГЕНЦІЯ БЕЗПЕКИ БІЗНЕСУ "ВАРТА" просп. Берестейський, 11 Б прим.7, м. Київ, 01135

про стягнення 300 000,00 грн.

без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Флагеларія" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГЕНЦІЯ БЕЗПЕКИ БІЗНЕСУ "ВАРТА" про стягнення 300 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на факт безпідставного перерахування позивачем на рахунок відповідача за відсутності жодних правових підстав грошових коштів в сумі 300 000,00 грн., внаслідок чого вказана сума підлягає поверненню позивачеві згідно статті 1212 Цивільного кодексу України як безпідставно набута.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.04.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/3187/25, з огляду на характер спірних правовідносин, заявлені позивачем вимоги та предмет доказування у даній справі, оскільки ціна позову у даній справі не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та враховуючи незначну складність справи, за відсутності клопотань про інше та підстав для розгляду даної справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін з ініціативи суду, суд прийшов до висновку про розгляд даної справи за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.09.2025 року призначено судове засідання (розгляд справи по суті) на 15.10.25, а також залучено за ініціативою суду до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: гр. ОСОБА_1 ; гр. ОСОБА_2 .

Проте, у зв`язку з перебуванням судді Селівона А.М. на лікарняному, призначене на 15.10.2025 судове засідання не відбулось; ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.10.2025 року призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 12.11.25 року.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.11.2025 року позовні вимоги задоволено, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "АГЕНЦІЯ БЕЗПЕКИ БІЗНЕСУ "ВАРТА" (просп. Берестейський, 11Б, прим.7, м. Київ, 01135, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Флагеларія" (вул. Ушинського, 40, м. Київ, 03151, ) 300 000,00 грн. (триста тисяч грн. 00 коп.) безпідставно отриманих коштів та 3 600,00 грн. (три тисячі шістсот грн. 00 коп.) витрат по сплаті судового збору.

В свою чергу, через систему "Електронний суд" 19.11.2025 року від представника позивача надійшла заява б/н від 18.11.2025 року про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/3187/25, в якій позивач в порядку, передбаченому ст.ст. 42, 129, 244 ГПК України, просить стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "АГЕНЦІЯ БЕЗПЕКИ БІЗНЕСУ "ВАРТА" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 28 000,00 грн., понесені позивачем в межах судової справи №910/3187/25.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 19.11.2025 року вищевказана заява була передана на розгляд судді Селівону А.М.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При цьому, як встановлено судом за матеріалами справи, в поданій позивачем позовній заяві б/н від 17.03.2025 року згідно приписів ст. 162 ГПК України зазначено попередній (орієнтовний) розмір витрат позивача на професійну (правничу) допомогу у даній справі у розмірі 50 000,00 грн.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За приписами ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Отже, за висновками суду, відповідний розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу здійснюється за загальними правилами позовного провадження у межах розглянутої судом справи, з урахуванням норм ст.ст. 126, 129, 244 ГПК України.

Разом з тим суд зазначає, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

При цьому розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: правова та фактична складність справи, поведінка заявника, інших учасників справи та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (справи "Фрідлендер проти Франції", "Федіна проти України", "Матіка проти Румунії", "Літоселітіс проти Греції").

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства" зазначив, що очевидно, для кожної справи буде свій прийнятний строк, і встановлення кількісного обмеження, чинного для будь-якої ситуації, було б штучним. Суд неодноразово визнавав, що неможливо тлумачити поняття розумного строку як фіксовану кількість днів, тижнів тощо (рішення у справі "Штеґмюллер проти Авторії"). Таким чином, у кожній справі постає питання оцінки, що залежатиме від конкретних обставин.

Враховуючи вищевикладене, з метою недопущення порушення процесуальних прав сторін, повного та всебічного з`ясування обставин справи та для подальшого розгляду заяви позивача, а також для надання учасникам справи достатнього строку на вчинення певних процесуальних дій, суд вважає за необхідне заяву позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Флагеларія" про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/3187/25 прийняти до розгляду та здійснювати розгляд відповідної заяви позивача про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/3187/25 без повідомлення (виклику) учасників справи.

Додатково суд зазначає, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами" від 29.06.2023 року, який набрав чинності 21.07.2023 року та введений в дію 18.10.2023 року внесено зміни до ряду статей ГПК України.

Так, відповідно до частини 6 статті 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Якщо реєстрація електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суперечить релігійним переконанням особи, яка зобов`язана його зареєструвати відповідно до цієї частини, передбачені цим Кодексом процесуальні наслідки звернення до суду такою особою без реєстрації електронного кабінету у вигляді залишення її документа без руху, його повернення або залишення без розгляду не застосовуються за умови, що особа заявила про такі обставини одночасно із поданням відповідного документа шляхом подання окремої обґрунтованої письмової заяви.

Тобто, товариство з обмеженою відповідальністю як юридична особа, а також адвокат, в разі представлення інтересів цього товариства, згідно з наведеними приписами цього Кодексу, зобов`язані зареєструвати свій електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі) в обов`язковому порядку.

Згідно з частиною сьомою статті 42 ГПК України якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи, такі документи в електронній формі можуть направлятися з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Якщо інший учасник справи відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував його, учасник справи, який подає документи до суду в електронній формі з використанням електронного кабінету, звільняється від обов`язку надсилання копій документів такому учаснику справи.

Наразі, як встановлено судом за наслідками отримання сформованої засобами підсистеми ЄСІТС "Електронний суд" відповіді № 28563790 від 27.11.2025 року на запит щодо наявності у відповідача Електронного кабінету, відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "АГЕНЦІЯ БЕЗПЕКИ БІЗНЕСУ "ВАРТА" () не має зареєстрованого електронного кабінету в системі ЄСІТС.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, що подається на стадії виконання судового рішення, у тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надсилання (надання) іншим учасникам справи (провадження) з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Як свідчать матеріали справи, заява про ухвалення додаткового рішення від 18.11.2025 року подана позивачем до Господарського суду міста Києва через систему "Електронний суд" та доказів надсилання копії позовної заяви та доданих до неї документів на адресу відповідача позивачем суду не надано.

Суд звертає увагу, що одним із елементів поняття справедливого судового розгляду є принцип рівності сторін, який також включає принцип змагальності процесу, що полягає у наданні рівних процесуальних можливостей сторонам у захисті їхніх прав і законних інтересів.

За приписами ст. 7 ГПК України господарський суд зобов`язаний забезпечити процесуальну рівність сторін. При цьому суд повинен: не допускати процесуальних переваг однієї сторони перед іншою; однаково вимагати від сторін виконання їхніх процесуальних обов`язків; однаковим чином застосовувати до сторін заходи процесуальної відповідальності.

У п. 87 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" (Заява № 65518/01) від 06.09.2005 року викладено правову позицію, відповідно до якої принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (рішення у справі Ruiz-Mateos). Тобто, невід`ємним принципом права на змагальний судовий процес є надання кожній стороні в судовому провадженні можливості розглянути й оспорити будь-який доказ чи твердження, наведені з метою справити вплив на рішення суду.

Отже, враховуючи вищезазначене суд звертає увагу на необхідність направлення позивачем копії заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та доданих до неї матеріалів на адресу місцезнаходження відповідача засобами поштового зв`язку, що жодним чином не обмежує процесуальні права позивача та перш за все спрямоване на виконання завдання господарського судочинства, визначеного Кодексом, дотримання визначених законом засад змагальності, рівності учасників процесу перед законом і судом, а також забезпечення відповідачу можливості як своєчасно ознайомитись з відповідними позовними матеріалами, так і надати свої доводи і заперечення, незабезпечення яких в подальшому може слугувати однією з підстав для апеляційного оскарження додаткового рішення суду.

Керуючись ст. ст. 126, 129, 232-235, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Прийняти до розгляду заяву позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Флагеларія" про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/3187/25.

2. Розгляд заяви здійснювати без повідомлення (виклику) учасників справи.

3. Запропонувати позивачеві направити на адресу місцезнаходження відповідача копії про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та всіх доданих до неї документів, надавши суду відповідні письмові докази.

4. Запропонувати відповідачу надати суду в строк до 05.12.2025 року включно письмові пояснення щодо заяви позивача про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/3187/25, копію яких направити заявнику (стягувачу).

5. Попередити учасників судового процесу про неприпустимість зловживання процесуальними правами, визначеного ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, ухилення від вчинення дій, покладених господарським судом на сторону, а також невиконання процесуальних обов`язків та створення протиправних перешкод у здійсненні судочинства, та, відповідно, можливість застосування заходів процесуального примусу з підстав та в порядку, визначеному главою 9 ГПК України.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя А.М.Селівон