ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
про зупинення провадження у справі

01 грудня 2025 року м.Харків Справа № 913/52/25
Провадження №10/913/52/25
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.01.2025 позовну заяву передано на розгляд судді Масловському С. В.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 05.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №913/52/25. Справу №913/52/25 постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін (без проведення судового засідання).
08.10.2025 опубліковано постанову об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2025 у справі №908/1162/23, якою касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІМК" залишено без задоволення. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 06.12.2023, у справі №908/1162/23 залишено без змін.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 20.10.2025 поновлено провадження у справі №913/52/25.
13.11.2025 за допомогою підсистеми «Електронний суд» до Господарського суду Луганської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» надійшли письмові пояснення в яких позивачем наведено аналіз змісту окремих статей Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та внесених змін.
Позивачем зазначено, що на момент дії спірних відносин, був відсутній законодавчо затверджений перелік окупованих територій, у зв`язку з чим позивач не мав можливості? встановити чи перебуває відповідач на окупованій території України в момент поставки природного газу.
Також позивачем зазначено, що відповідачем належних та допустимих в розумінні ст.ст.77, 78 Господарського процесуального кодексу України актів про припинення як споживання так і розподілу, та, як наслідок, постачання природного газу на об`єкти відповідача, до матеріалів справи не представлено.
Отже, саме відповідач мав оперативно припинити споживання газу та звертатись до відповідних органів з питання можливості врегулювання взаємовідносин, які виникли між сторонами, на законодавчому рівні.
Позивач мав правомірні очікування, що за наявності факту споживання природного газу він отримає від відповідача оплату за отриманий природній газ.
Позивачем зазначено, що відповідачем не надано жодного доказу (наказу, розпорядження тощо) про призупинення своєї діяльності або того, що він не користувався майном (обладнанням тощо) за яким відбувалось споживання природного газу у спірний період та не спростовано факту споживання природного газу за умовами договору, а також не надано доказів оплати отриманого природного газу.
17.11.2025 за допомогою підсистеми «Електронний суд» до Господарського суду Луганської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» надійшли додаткові пояснення, в яких позивачем додатково наведений аналіз змісту окремих статей Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та внесених змін.
Також, позивач просить суд зупинити провадження у справі №913/52/25 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду судових рішень у справі №280/5808/23, посилаючись на те, що у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2025 по справі №908/1162/23 не було враховано, що для застосування обмежень, передбачених статтями 13 та 13-1 вказаного Закону необхідним є не лише факт визнання відповідних територій тимчасово окупованими, а й наявність окремого рішення Кабінету Міністрів України про введення відповідних обмежень господарської діяльності на цих територіях.
Як зазначено позивачем, рішення про визнання територій тимчасово окупованими, яке на час виникнення спірних правовідносин відповідно до визначеного Кабінетом Міністрів України порядку приймалось Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, не може замінювати собою рішення Кабінету Міністрів України про введення обмежень, передбачених зазначеними статтями Закону. А загальновідомий факт окупації певних територій сам по собі не може вважатися достатньою правовою підставою для застосування встановлених законом економічних обмежень.
Також, позивачем повідомлено про те, що Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду вирішив передати справу №280/5808/23 на розгляд Великої Палати Верховного Суду з метою відступу від висновків щодо застосування вищевказаних норм права, викладених у раніше ухвалених постановах Касаційного господарського суду від 7 березня 2024 року у справі №910/9680/23, від 23 жовтня 2025 року у справі №916/1650/23 та від 3 жовтня 2025 року у справі №908/1162/23.
Положеннями ст. 228 Господарського процесуального кодексу України визначені випадки, в яких суд може за заявою учасника справи або з власної ініціативи зупинити провадження у справі.
Так, відповідно до п. 7 ч. 1 цієї статті, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.
За приписами п. 11 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України, провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.
Судом встановлено, що ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 05.11.2025 у справі № 280/5808/23 на розгляд Великої Палати Верховного Суду передано справу № 280/5808/23 для відступу від висновків, викладених у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2025 у справі № 908/1162/23 (до закінчення перегляду якої зупинялося провадження у цій справі № 913/52/25) та в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.03.2024 у справі № 910/9680/23, щодо можливості поширення положень статей 13 та 13-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" до правовідносин, що виникли на територіях, які були фактично окуповані, але щодо яких Кабінетом Міністрів України не приймалося окреме рішення про застосування обмежень.
Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду в ухвалі від 05.11.2025 у справі №280/5808/23 підстави передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду мотивував, зокрема, таким:
- у постановах Верховного Суду від 07.03.2024 у справі №910/9680/23, від 23.10.2025 у справі №916/1650/23 та від 03.10.2025 у справі №908/1162/23 не враховано, що для застосування обмежень, передбачених статтями 13 та 13-1 Закону «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», необхідним є не лише факт визнання відповідних територій тимчасово окупованими, а й наявність окремого рішення Кабінету Міністрів України про введення відповідних обмежень господарської діяльності на цих територіях;
- при цьому рішення про визнання територій тимчасово окупованими, яке на момент виникнення спірних правовідносин відповідно до визначеного Кабінетом Міністрів України порядку приймалось Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, не може замінювати собою рішення Кабінету Міністрів України про введення обмежень, передбачених статтями 13 та 13-1 Закону «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»;
- загальновідомий факт окупації певних територій сам по собі не може вважатися достатньою правовою підставою для застосування встановлених законом економічних обмежень; ця обставина також не була врахована у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2025 у справі №908/1162/23, в якій суд дійшов висновку про можливість застосування відповідних заборон без наявності спеціального рішення Кабінету Міністрів України щодо введення таких обмежень.
Враховуючи вищевикладене, оскільки висновок Великої Палати Верховного Суду у справі № 280/5808/23 сприятиме забезпеченню єдності судової практики, дотриманню принципу верховенства права, складовою якої є юридична визначеність, та принципу пропорційності, суд дійшов висновку про те, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг про зупинення провадження у справі є законною та обґрунтованою, а тому суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі №913/52/25 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 280/5808/23.
Керуючись ст.ст. 228, 230, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -
1. Заяву без номеру від 17.11.2025 Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг про зупинення провадження у справі №913/52/25 задовольнити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 01.12.2025 та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у строки та порядку, передбачені ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Сергій МАСЛОВСЬКИЙ