ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

28 листопада 2025 року м. Миколаїв Справа № 915/1405/25

Господарський суд Миколаївської області у складі:

судді Л.М. Ільєвої

при секретарі судового засідання І.С. Степановій

за участю представників:

від прокуратури Левкович А.Є.,

від позивачів:

1) Новобузької міської ради не з`явився,

2) Південного офісу Держаудитслужби Задачина С.П.,

від відповідачів:

1) Комунального підприємства Добробут Новобузької міської ради не з`явився,

2) фізичної особи-підприємця Омельченка Дмитра Костянтиновича не з`явився,

розглянувши у підготовчому засіданні справу за позовом керівника Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області в інтересах держави в особі Новобузької міської ради та Південного офісу Держаудитслужби до Комунального підприємства Добробут Новобузької міської ради та фізичної особи-підприємця Омельченка Дмитра Костянтиновича про визнання недійсним договору про закупівлю та застосування наслідків недійсності правочину, -

ВСТАНОВИВ:

Керівник Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою в інтересах держави в особі Новобузької міської ради та Південного офісу Держаудитслужби до Комунального підприємства Добробут Новобузької міської ради та фізичної особи-підприємця Омельченка Дмитра Костянтиновича, про:

- визнання недійсним договору від 26.02.2025 № 01/250225-39 про закупівлю автогрейдера Caterpillar 140H, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску, укладеного між комунальним підприємством Добробут Новобузької міської ради та ФОП Омельченком Дмитром Костянтиновичем;

- застосування наслідків недійсності правочину шляхом стягнення з фізичної особи - підприємця Омельченка Дмитра Костянтиновича на рахунок Новобузької міської ради бюджетних коштів в сумі 2000000 грн. та зобов`язання КП Добробут Новобузької міської ради повернути ФОП Омельченку Дмитру Костянтиновичу автогрейдер Caterpillar 140H, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску, придбаний за договором від 26.02.2025 № 01/250225-39.

Позовні вимоги прокурором обґрунтовані порушенням вимог Цивільного кодексу України, Закону України Про публічні закупівлі та п. 13 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України Про публічні закупівлі, на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування (далі Особливості) при укладанні відповідачами договору №01/250225-39 від 26.02.2025 купівлі-продажу автогрейдера Caterpillar 140H, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску (ідентифікатор публічної закупівлі UA-2025-02-27-001521-a) вартістю 2000000 грн. Так, прокурор зазначає, що в порушення положень п. 13 Особливостей уповноваженою особою КП Добробут НМР в електронній системі закупівель Prozorro не оприлюднено обґрунтування підстави здійснення замовником закупівлі автогрейдера Caterpillar 140H без використання електронної системи закупівель. Також прокурор вказує, що технічні, якісні та кількісні характеристики предмета закупівлі, які зазначені в договорі від 26.02.2025 № 01/250225-39, розміщеному в електронній системі закупівель Рrozorrо за ІD: UA-2025-02-27-001521-a, не відповідають технічним, якісним та кількісним характеристикам, які зазначені в тендерній документації, розміщеній в електронній системі закупівель Рrozorrо при проведенні відкритих торгів з особливостями за ІD: UA-2025-02-14-000246-а; зміст спірного договору не відповідає формі та змісту проекту договору про закупівлю, який є додатком 3 до тендерної документації, розміщеної в електронній системі закупівель Рrozorrо при проведенні відкритих торгів з особливостями за ID: UA-2025- 02- 14-000246-а, які не відбулися у зв`язку з відсутністю учасників. Крім того, прокурор вважає, що умови договору, який укладено між сторонами, не відповідають приписам ст. 628, 638 ЦК України, оскільки у спірному договору сторонами не передбачено умови щодо якості та гарантії на товар, поставку договору, порядок здійснення оплати, права та обов`язки сторін, відповідальність сторін за порушення договору, обставини непереборної сили, вирішення спорів, інші умови, що мають важливе юридичне значення для придбання якісного товару та запобігання виникнення негативних юридичних наслідків (неможливість повернення неякісного товару, відмова від гарантійного обслуговування, тощо).

Відтак, прокурор вважає, що спірний договір підлягає визнанню недійсним на підставі ст. 203, 215 ЦК України, також з урахуванням приписів ст. 16, 216 ЦК України та судової практики прокурор вбачає необхідність застосування наслідків недійсності правочину у вигляді двосторонньої реституції шляхом зобов`язання ФОП Омельченка Д.К. повернути до бюджету Новобузької міської ради кошти в сумі 2000000 грн., а КП Добробут НМР повернути автогрейдер Caterpillar 140H, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску (свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_2 ) Омельченку Д.К.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 01.10.2025 р. вказану позовну заяву керівника Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області (вх. № 13725/25 від 26.09.2025 р.) залишено без руху, оскільки заявником в порушення вимог ч. 1 ст. 164 ГПК України не надано належних доказів сплати заявником судового збору за поданий позов у встановленому законом порядку та розмірі. При цьому вказаною ухвалою суду позивачу встановлено 10-денний строк для усунення виявлених недоліків при поданні позовної заяви з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

07.10.2025 від керівника Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області Верцюха В.В. через підсистему Електронний суд ЄСІТС надійшла заява про усунення недоліків (вх. №14165/25), до якої прокурором надані копію платіжної інструкції № 1838 від 06.102.2025 про доплату судового збору в сумі 2422,40 грн.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 10.10.2025 р. вказану позовну заяву керівника Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №915/1405/25 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 05.11.2025 о 11:30; встановлено для сторін процесуальні строки для подання заяв по суті справи.

16.10.2025 від представника позивача-2 Задачиної С.П. до господарського суду через підсистему Електронний суд ЄСІТС надійшли пояснення на позовну заяву (вх. №14654/25), в яких позивач-2 вказує про наявність порушень вимог Закону України Про публічні закупівлі та п. 13 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України Про публічні закупівлі, на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування (далі Особливості) при укладанні відповідачами договору №01/250225-39 від 26.02.2025 купівлі-продажу автогрейдера Caterpillar 140H, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску (ідентифікатор публічної закупівлі UA-2025-02-27-001521-a) вартістю 2000000 грн.

05.11.2025 від представника відповідача-2 адвоката Гурського В.С. до господарського суду через підсистему Електронний суд ЄСІТС надійшло клопотання (вх. №15542/25), згідно з яким заявник просив суд відкласти розгляд справи №915/1405/25 на іншу дату та продовжити строк на надання відзиву, яке обґрунтовано тим, що адвокат Гурський В.С. в інтересах ФОП Омельченко Дмитра Костянтиновича долучився до даної справи в електронному суді та отримав матеріали справи тільки 04.11.2025 р. Тому з метою підготування правової позиції у даній справі заявник просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату та продовжити строк на надання відзиву.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 05.11.2025 у справі № 915/1405/25 заяву представника ФОП Омельченка Д.К. про продовження процесуального строку на подачу відзиву на позовну заяву (вх. № 15542/25 від 05.11.2025 р.) задоволено, підготовче засідання відкладено на 28 листопада 2025 року о 11:30.

17.11.2025 від представника відповідача-2 Гурського В.С. до господарського суду через підсистему Електронний суд ЄСІТС надійшов відзив на позовну заяву(вх. №16099/25), згідно якого відповідач-2 просить суд відмовити у задоволенні позову по справі №915/1405/25 у повному обсязі. Крім того, у відзиві відповідачем-2 заявлено клопотання про проведення авто технічної експертизи.

17.11.2025 від представника відповідача-2 Гурського В.С. до господарського суду через підсистему Електронний суд ЄСІТС надійшло клопотання (вх. №16096/25), у якій заявник просить суд закрити провадження у справі №915/1405/25. Клопотання мотивовано тим, що на думку відповідача-2, зазначений спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, оскільки зазначений спір не стосується господарських правовідносин, а тому повинен розглядатись в порядку цивільного судочинства. Так, відповідач-2 зазначає, що предметом в даній справі є визнання недійсним договору №01/250225-39 купівлі-продажу транспортного засобу від 26.02.2025р., однак вказаний договір був укладений фізичною собою Омельченко Д.К., а не ФОП; грошові кошти (2000000 грн.) за вказаним договором перераховувались на рахунок відповідача-2, саме як фізичної особи Омельченко Д.К. НОМЕР_3 , а не ФОП. Крім того, як стверджує заявник з посиланням на довідку АТ «Райффайзен Банк» від 14.11.2025р. вбачається, що 03.03.2025р. банком відкрито Омельченко Д.К. картковий рахунок - НОМЕР_3 , саме як фізичній особі, а не ФОП. Разом з цим, як вказує відповідач-2, між ФОП Омельченко Д.К. та КП «Добробут» Новобузької міської ради не укладено жодного договору купівлі-продажу, а отже між вказаними особами відсутні договірні правовідносини.

24.11.2025 від Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області до господарського суду через підсистему Електронний суд ЄСІТС надійшла відповідь на відзив (вх. 16412/25).

24.11.2025 від представника відповідача-2 Проходи Р.С. до господарського суду через підсистему Електронний суд ЄСІТС надійшла заява (вх. №16438/25), згідно з якою заявник просить суд дозволити приймати участь представнику ФОП Омельченко Д.К. у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та електронного підпису, яке призначено на 28.11.2025р. о 11:30 год. та у всіх наступних судових засіданнях по справі №915/1405/25.

25.11.2025 від представника відповідача-2 Проходи Р.С. до господарського суду через підсистему Електронний суд ЄСІТС надійшли заперечення на відповідь на відзив (вх. №16532/25).

26.11.2025 від Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області до господарського суду через підсистему Електронний суд ЄСІТС надійшли заперечення на клопотання відповідача про закриття провадження (вх. №16603/25), в яких прокурор просить суд відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача Омельченка Д.К. про закриття провадження у справі № 915/1405/25. Так, прокурор вважає, що спірний договір, укладений між КП «Добробут» НМР та Омельченком Д.К. як продавцем є господарським, а зобов`язання, що виникли за цим договором, господарсько-правовими. Крім того, як вказує прокурор, Омельченко Д.К. 06.02.2024 зареєстрований у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як фізична особа-підприємець, до видів економічної діяльності якого належить надання в оренду вантажних та будівельних машин та устаткування, а також неспеціалізована оптова торгівля. На думку прокурора, придбаний за оспорюваним договором транспортний засіб на момент укладання правочину використовувався Омельченком Д.К. у своїй господарській діяльності, види якої визначені при його реєстрації як фізичної особи-підприємця, та призначений для використання в господарській діяльності комунального підприємства, що підтверджується наданими прокурором документами, що також свідчить про господарський характер правовідносин, що виникли між відповідачами. Відтак, на переконання прокурора, оскільки характер правовідносин у цій справі, які пов`язані із порушенням вимог законодавства про публічні закупівлі під час укладання сторонами господарського договору купівлі-продажу вантажної техніки для здійснення господарської діяльності з метою отримання прибутку, де одна із сторін спірного договору КП «Добробут» НМР є суб`єктом господарювання, а інша сторона зареєстрована як суб`єкт господарювання, до статутної діяльності якого входять операції з вантажним та будівельним транспортом, спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

26.11.2025 від Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області до господарського суду через підсистему Електронний суд ЄСІТС надійшла заява (вх. №16604/25), в якій прокурор просить суд замінити первісного відповідача фізичну особу - підприємця Омельченка Дмитра Костянтиновича (РНОКПП НОМЕР_4 ) на належного відповідача Омельченка Дмитра Костянтиновича (РНОКПП НОМЕР_4 ). Заява мотивована тим, що у спірних правовідносинах щодо продажу автогрейдера Caterpillar 140H продавець Омельченко Д.К. виступав як фізична особа, а не суб`єкт господарювання. Разом з цим, прокурор зазначає, що оскільки ФОП Омельченко Д.К. і Омельченко Д.К. це одна і та ж особа, а тому прокурор просить суд продовжити розгляд справи.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 26.11.2025 в задоволенні заяви представника фізичної особи-підприємця Омельченка Дмитра Костянтиновича про участь в підготовчому засіданні суду на 28.11.2025 року у справі № 915/1405/25 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи відеоконференцзв`язку ЄСІКС (ВКЗ) відмовлено.

27.11.2025 від представника відповідача-2 Проходи Р.С. до господарського суду через підсистему Електронний суд ЄСІТС надійшло клопотання (вх. № 16669/25), в якому заявник просить суд відкласти розгляд справи № 915/1405/25 на іншу дату.

В підготовче засідання, призначене на 28.11.2025 р., представники позивача - Новобузької міської ради та відповідачів не з`явились.

Під час підготовчого засідання 28.11.2025 судом було розглянуто заяву прокуратури про заміну відповідача у справі (вх. №16604/25 від 26.11.2025), у зв`язку з чим суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 182 ГПК України у підготовчому засіданні суд: вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше.

Згідно з ч. 1 ст. 46 ГПК України сторони користуються рівними процесуальними правами.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 48 ГПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Частино 4 ст. 48 ГПК України про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Визначення відповідача, предмета та підстав спору є правом позивача. За власною ініціативою суд не може залучити до участі у справі співвідповідача або замінити первісного відповідача належним відповідачем (зазначене узгоджується з постановою Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2019 у справі №910/7122/17 (12-78гс19)).

Як свідчать матеріали справи, спірний договір №01/250225-39 купівлі-продажу транспортного засобу від 26.02.2025 р., на визнанні недійсним якого наполягає прокурор, укладений між КП «Добробут» Новобузької міської ради та фізичною собою Омельченко Д.К. як покупцем, від імені якого діяло ТОВ «Авто Бізнес» (комісіонер) в межах договору комісії 01/250225-39-Д від 25.02.2025. Так, на думку суду, Омельченко Д.К. у спірних правовідносинах виступає саме як фізична особа, оскільки доказів протилежного, зокрема, продаж Омельченко Д.К. транспортного засобу за спірним договором в межах здійснення господарської діяльності, матеріали справи не містять.

З огляду на вищевикладене, враховуючи заяву прокурора щодо заміни відповідача (вх. №16604/25 від 26.11.2025 р.), а також наявність у прокурора права визначати коло відповідачів, господарський суд вважає за необхідне задовольнити вказану заяву та здійснити заміну відповідача - фізичної особи-підприємця Омельченка Дмитра Костянтиновича на належного фізичну особу ОСОБА_1 .

При цьому з урахуванням складу відповідачів, серед яких є фізична особа без статусу підприємця, та з огляду на клопотання відповідача-2 про закриття провадження (вх. №16096/25 від 17.11.2025), господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ст. 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Поняття суд, встановлений законом включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного. Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15.10.2019 р. у справі №911/1834/18, від 11.01.2022 р. у справі № 904/1448/20.

Тобто юрисдикційність спору залежить від характеру спірних правовідносин, правового статусу суб`єкта звернення та предмета позовних вимог, а право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві.

Учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи (ч. 1 ст. 2 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства, а предметом позову є цивільні права, які, на думку позивача, є порушеними, оспореними чи невизнаними.

Відповідно до частини другої статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних зі здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

В свою чергу відповідно до ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду гарантується в установленому цим Кодексом порядку. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

В силу п. 1, 6 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці; справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Таким чином, критеріями розмежування між справами цивільного та господарського судочинства є одночасно суб`єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин. Аналогічні за змістом висновки щодо критеріїв розмежування судової юрисдикції наведено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі N 905/2260/17, від 21.08.2019 у справі N 922/4239/16, від 25.02.2020 у справі N 916/385/19, від 23.03.2021 у справі № 367/4695/20.

При цьому в постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 серпня 2019 року у справі N 646/6644/17 (провадження N 14-352цс19) зроблено висновок про те, що при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин (участь у них суб`єкта владних повноважень), натомість визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір.

З огляду на положення ч. 1 ст. 20 ГПК України, а також ст. ст. 4, 45 цього Кодексу для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду конкретної справи має значення суб`єктний склад саме сторін правочину та наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності.

Аналогічна правова позиція щодо розмежування господарської та цивільної юрисдикції наведена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 р. у справі №904/1083/18.

Ознаками господарського спору є, зокрема: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами господарських відносин, урегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Така правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25.02.2020 р. у справі № 916/385/19, від 13.02.2019 у справі №910/8729/18.

Судом встановлено, що предметом спору у даній справі є вимоги про визнання недійсним договору від 26.02.2025 № 01/250225-39 про закупівлю автогрейдера та застосування наслідків недійсності правочину.

Підставою позову прокуратурою зазначено обставини щодо порушенням вимог Цивільного кодексу України, Закону України Про публічні закупівлі та п. 13 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України Про публічні закупівлі, на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування при укладанні відповідачами договору №01/250225-39 від 26.02.2025.

В обґрунтування підстав звернення з даним позовом саме до господарського суду прокурором у запереченнях (вх. № 16603/25 від 26.11.2025) зазначено, що Омельченко Д.К. 06.02.2024 зареєстрований у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як фізична особа-підприємець, до видів економічної діяльності якого належить надання в оренду вантажних та будівельних машин та устаткування, а також неспеціалізована оптова торгівля. Крім того, як зазначає прокурор, придбаний за оспорюваним договором транспортний засіб на момент укладання правочину використовувався ОСОБА_1 у своїй господарській діяльності, види якої визначені при його реєстрації як фізичної особи-підприємця, та призначений для використання в господарській діяльності комунального підприємства, що, на думку прокурора, свідчить про господарський характер правовідносин, що виникли між відповідачами.

Судом встановлено, що спірний договір №01/250225-39 від 26.02.2025 укладено між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авто Бізнес» (комісіонер), що діє на виконання договору комісії 01/250225-39-Д від 25.02.2025, укладеного з ОСОБА_1 (продавець), та КП «Новобузької міської ради «Добробут» (покупець). В подальшому на виконання умов вказаного договору між ОСОБА_1 та КП «Новобузької міської ради «Добробут» було складено та підписано акт приймання-передачі тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери від 26.02.2025, згідно з яким Омельченко Д.К. передав, а КП «Новобузької міської ради «Добробут» прийняло автогрейдер Caterpillar 140H. Крім того, як вбачається з наявної у матеріалах справи платіжної інструкції №268 від 27.02.2025 р., відповідачем-1 на підставі спірного договору та вказаного вище акту від 26.02.2025 було переказано кошти у розмірі 2000000,00 грн. на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 , який не використовувався для ведення господарської діляьності.

Судом також встановлено, що згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 (код РНОКПП НОМЕР_4 ) зареєстровано як фізичну особу-підприємця (запис від 06.02.2024, номер запису: 000497740).

Визначаючи співвідношення понять фізичної особи та фізичної особи-підприємця і їх правового статусу, необхідно зазначити таке.

Людина як учасник цивільних відносин вважається фізичною особою (ч. 1 ст. 24 ЦК України).

За змістом ст. 25 Цивільного кодексу України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті (частини друга та четверта зазначеної статті).

Відповідно до ст. 26 Цивільного кодексу України всі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки. Фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом. Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства. Фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин.

Особливістю правового статусу людини є її здатність бути учасником цивільних відносин у силу її цивільної правоздатності, а здійснюючи підприємницьку діяльність - також бути учасником господарських відносин, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків) у зв`язку з реєстрацією відповідно до закону як підприємець.

За частиною першою статті 42 Конституції України кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом.

Це право закріплено також в абзаці 1 частини першої статті 50 Цивільного кодексу України, відповідно до якої право на здійснення підприємницької діяльності, яку не заборонено законом, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. А частина перша статті 12 Цивільного кодексу України надає особі право здійснювати свої цивільні права вільно та на власний розсуд.

Тобто фізична особа, яка зареєструвалась підприємцем, вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення своїх цивільних прав, обираючи в залежності від спрямованості волевиявлення та мети, з якою такі права здійснюються, реалізуючи їх у межах господарської діяльності чи для задоволення інших майнових потреб як учасника цивільних відносин.

Ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є: наявність між сторонами господарських правовідносин, урегульованих нормами Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, та спору про право, що виникає з таких правовідносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала би вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала би вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги те, що спірний договір укладено між відповідачем-1 та відповідачем-2 Омельченком Д.К. саме як фізичною особою, а також те, що кошти за спірним договором перераховано саме на розрахунковий рахунок відповідача-2 саме як фізичної особи, суд дійшов висновку, що спірні правовідносини виникли не у зв`язку зі здійсненням останнім господарської діяльності з використанням транспортного засобу, а лише є реалізацією його цивільної правоздатності як фізичної особи на власний розсуд розпоряджатися наявним правом власності на придбане майно.

Так само матеріали справи не містять доказів, які свідчили б, що відповідач-2 набув право власності на транспортний засіб з метою здійснення підприємницької діяльності.

За таких обставин, суд вважає, що у спірних правовідносинах, пов`язаних з визнанням недійсним договору та застосування наслідків недійсності правочину, відсутні ознаки господарського спору, оскільки між сторонами відсутні господарські відносини. Наразі в діючому законодавстві відсутні норми, що прямо передбачали б вирішення цього спору господарським судом. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суду в постанові від 05.11.2025 у справі №904/3276/24 з подібного спору.

Так, суд зазначає про відсутність імперативних норм ст. 20 ГПК України щодо виключної належності вказаного спору, одним із учасників якого є фізична особа, за предметом цих правовідносин до господарської юрисдикції.

Відтак, з огляду на вищенаведене, господарський суд доходить висновку, що даний спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, а тому клопотання відповідача-2 про закриття провадження у справі є обґрунтованим.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд доходить висновку про те, що провадження у даній справі № 915/1405/25 за позовом керівника Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області в інтересах держави в особі Новобузької міської ради та Південного офісу Держаудитслужби до Комунального підприємства Добробут Новобузької міської ради та фізичної особи-підприємця Омельченка Дмитра Костянтиновича про визнання недійсним договору про закупівлю та застосування наслідків недійсності правочину підлягає закриттю, оскільки даний спір не підвідомчий господарському суду.

Наразі господарський суд роз`яснює позивачу, що останній не позбавлений права звернутись з відповідним позовом до суду загальної юрисдикції за місцезнаходженням одного з відповідачів на вибір позивача в порядку цивільного судочинства згідно з вимогами Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 4, 20, 45, 48, п. 1 ч. 1 ст. 231, ст. 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Замінити у справі № 915/1405/25 первісного відповідача - фізичну особу-підприємця Омельченка Дмитра Костянтиновича (РНОКПП НОМЕР_4 ) на належного фізичну особу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ).

2. Провадження у справі № 915/1405/25 за позовом керівника Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області в інтересах держави в особі Новобузької міської ради та Південного офісу Держаудитслужби до Комунального підприємства Добробут Новобузької міської ради та фізичної особи ОСОБА_1 про визнання недійсним договору про закупівлю та застосування наслідків недійсності правочину закрити.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня підписання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали підписано 03.12.2025 року.

Суддя Л.М. Ільєва