СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відкриття апеляційного провадження

28 листопада 2025 року м. Харків Справа №922/987/16

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Склярук О.І., суддя Хачатрян В.С.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (вх.№2401Х від 12.11.2025) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 23.10.2025 у справі №922/987/16 (м. Харків, суддя Усатий В.О., повна ухвала складена 29.10.2025)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Харків-Надра», м. Харків,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Харків-Надра», м. Харків,

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду Харківської області від 28.04.2016 ТОВ «Харків-Надра» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатора.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.02.2018 ліквідатором ТОВ «Харків-Надра» призначено арбітражну керуючу Хорошевську Т.В.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.09.2018 задоволено клопотання ліквідатора (вх. № 25406 від 03.09.2018); встановлено ліквідатору ТОВ «Харків-Надра» арбітражній керуючій Хорошевській Т.В. основну грошову винагороду у розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць здійснення нею повноважень, починаючи з 23.02.2018, за рахунок наявних у боржника коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.04.2020 задоволено клопотання ліквідатора (вх.№3027 від 06.02.2020); встановлено ліквідатору з 21.10.2019 основну грошову винагороду у розмірі трьох мінімальних заробітних плат за кожен місяць здійснення повноважень за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі.

21.07.2021 до Господарського суду Харківської області від арбітражної керуючої Хорошевської Т.В. надійшов звіт (вх.№17071) про нарахування та виплату основної грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора в період з 23.02.2018 по 31.07.2021 на загальну суму 485380,00 грн, який заявниця просить затвердити.

19.08.2021 до Господарського суду Харківської області від АТ «Укрексімбанк» надійшло клопотання (вх.№19509) про відсторонення арбітражної керуючої Хорошевської Т.В. від виконання повноважень ліквідатора.

Ухвалою Господарського суду Харківської області 21.12.2021 у задоволенні клопотання АТ «Укрексімбанк» (вх.№19509 від 19.08.2021) про відсторонення арбітражної керуючої Хорошевської Т.В. від виконання повноважень ліквідатора відмовлено.

АТ «Укрексімбанк» звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 21.12.2021 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити клопотання Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (вх.№19509 від 19.08.2021) про відсторонення арбітражної керуючої Хорошевської Т.В. від виконання повноважень ліквідатора у справі в повному обсязі, відсторонити арбітражну керуючу Хорошевську Т.В. від виконання повноважень ліквідатора ТОВ «Харків-Надра», призначити новим ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Демчана О.І.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 07.12.2022 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» задоволено; ухвалу Господарського суду Харківської області від 21.12.2021 у справі №922/987/16 скасовано; задоволено клопотання Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (вх.№19509 від 19.08.2021) про відсторонення арбітражної керуючої Хорошевської Т.В. від виконання повноважень ліквідатора; призначено ліквідатором ТОВ «Харків-Надра» арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича.

04.02.2025 до Господарського суду Харківської області від арбітражної керуючої Хорошевської Т.В. надійшов звіт (вх.№3151) про нарахування і виплату основної грошової винагороди за період виконання повноважень ліквідатора ТОВ «Харків-Надра» з 23.02.2018 по 07.12.2022 на суму 797 116,00 грн.

У поданому 04.02.2025 звіті заявниця просила суд: затвердити її звіт про нарахування і виплату основної грошової винагороди за період виконання повноважень ліквідатора ТОВ «Харків-Надра» з 23.02.2018 по 07.12.2022 у справі №922/987/16 на загальну суму 797 116,00 грн; здійснити оплату основної грошової винагороди арбітражної керуючої Хорошевської Тетяни Володимирівни за період виконання повноважень ліквідатора ТОВ «Харків-Надра» з 23.02.2018 по 07.12.2022 у справі № 922/987/16 на суму 797116,00 грн за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.10.2025 задоволено частково звіт арбітражної керуючої Хорошевської Т.В. про нарахування та виплату основної грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора (вх.№17071 від 21.07.2021), з урахуванням доповнень (вх.№3151 від 04.02.2025). Затверджено звіт арбітражної керуючої Хорошевської Тетяни Володимирівни про нарахування та виплату основної грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Харків-Надра» в період з 23.02.2018 по 06.12.2022 на суму 458 562,58 грн. Постановлено здійснити оплату основної грошової винагороди арбітражної керуючої Хорошевської Тетяни Володимирівни за виконання повноважень ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Харків-Надра» в період з 23.02.2018 по 06.12.2022 на суму 458 562,58 грн за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі. В решті звіту арбітражної керуючої Хорошевської Т.В. про нарахування та виплату основної грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора (вх.№17071 від 21.07.2021), з урахуванням доповнень (вх.№3151 від 04.02.2025), відмовлено.

Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» з вказаною ухвалою суду першої інстанції не погодилося та звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм чинного законодавства, просить поновити строк на подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Харківської області від 23 жовтня 2025 року у справі №922/987/16 про банкрутство ТОВ «Харків-Надра», прийняти скаргу до розгляду, відкрити апеляційне провадження; апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу Господарського суду Харківської області від 23 жовтня 2025 року у справі №922/987/16 про банкрутство ТОВ «Харків-Надра» скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в затвердженні звіту арбітражної керуючої Хорошевської Т.В. про нарахування та виплату основної грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора в період з 23.02.2018 по 31.07.2021 на загальну суму 485380,00 грн.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.11.2025 для розгляду справи № 922/987/16 визначено наступний склад суду: головуючий суддя (суддя-доповідач) Гетьман Р.А., суддя Склярук О.І., суддя Хачатрян В.С.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.11.2025 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (вх.№2401Х від 12.11.2025) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 23.10.2025 у справі №922/987/16 залишено без руху з підстав відсутності доказів сплати судового збору.

В строк, наданий судом, від апелянта надійшла заява (вх.№13708 від 26.11.2025) про усунення недоліків апеляційної скарги на виконання вимог ухвали суду від 17.11.2025. Зокрема, апелянтом надано докази сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Щодо викладеного в апеляційній скарзі клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, колегія суддів зазначає наступне.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку апелянт посилається на те, що протягом строку на апеляційне оскарження у м. Києві (місцезнаходження кредитора та його представника) існували надзвичайно складні умови спричинені регулярними повітряними тривогами та ракетно-дроновими ударами. В ніч із 07 на 08 листопада 2025 року в Україні, зокрема по м. Києву, нанесено наймасштабніший удар, що спричинило пошкодження енергетичної інфраструктури. 10 листопада 2025 року (день спливу строку на подання апеляційної скарги) електропостачання у м. Києві було відсутнє до 14 годин, що є загальновідомими обставинами. Вказане, на думку заявника, унеможливило вчасне подання апеляційної скарги представником Банку навіть у позаробочий час. З огляду на наведене вище, апелянт вважає, що причини пропуску процесуального строку на подання апеляційної скарги є поважними, апеляційна скарга подається у максимально стислий строк (на наступний день після спливу строку на її подання), тому в даному випадку з метою недопущення порушення права особи на доступ до правосуддя, з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів сторін, строк на подання апеляційної скарги підлягає поновленню.

Судом встановлено, що повне оскаржуване рішення суду складено 29.10.2025. Таким чином, строк на апеляційне оскарження рішення суду спливає 10.11.2025 (включно; з урахуванням вихідних днів). Скаржник звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою 11.11.2025, тобто з пропуском встановленого строку на апеляційне оскарження на один день.

Як вбачається із матеріалів справи, оскаржуване рішення доставлено до «Електронного кабінету» апелянта 31.10.25 о 02:20 год.

Загальний порядок відновлення пропущених процесуальних строків врегульований статтею 119 Господарського процесуального кодексу України відповідно до якої суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до частини 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Згідно з ч.2 ст.256 Господарського процесуального кодексу України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У частині 3 цієї ж статті вказано, строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Суд вказує, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України» зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Європейський суд з прав людини вказав, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду. Право на суд, одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі «Мушта проти України» зазначено: «право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.».

Застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства (див. рішення у справі Волчлі проти Франції (Walchli v. France), заява №35787/03, п. 29, від 26 липня 2007 року).

Практика Європейського суду з прав людини при застосуванні положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує кожному право на звернення до суду, акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992).

При цьому, надмірний формалізм під час відмови у розгляді заяви скаржника, суттєво обмежує його право на звернення до суду, що є порушення пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.12.2016 у справі «ТОВ «ФРІДА» проти України»).

Тобто, суд має дотримуватися розумного ступеня пропорційності, уникати надмірного формалізму та непропорційності між застосованими засобами та поставленою метою.

У рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався Указами Президента України та триває дотепер.

Запровадження воєнного стану може бути підставою, яка повинна враховуватися судом при вирішенні питання щодо поновлення процесуального строку.

Відповідно до п. 6 Рекомендацій Ради судді України від 02.03.2022 рекомендовано виважено підходити до питань, пов`язаних з поверненням різного роду процесуальних документів, залишення їх без руху, встановлення різного роду строків, по можливості продовжувати їх щонайменше до закінчення воєнного стану.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів зазначає, що пропуск строку на апеляційне оскарження у даному випадку є незначним (один день), а тому, за вказаних обставин справи та поточних умов здійснення правосуддя, з огляду на зазначені у клопотанні складнощі реалізації скаржником процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, які пов`язані з спричиненими воєнним станом об`єктивними та непереборними обставинами, поновлення зазначеного строку не порушує принципу правової визначеності та остаточності судового рішення. Таким чином, з метою дотримання прав особи на доступ до правосуддя, визначених статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтею 129 Конституції України, статтею 256 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що причини пропуску строку подання скарги є поважними, а тому клопотання про поновлення строку подання апеляційної скарги підлягає задоволенню.

З огляду на усунення скаржником недоліків, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідає вимогам статті 258 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною третьою статті 174 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої та третьої статті 262 Господарського процесуального кодексу України про відкриття апеляційного провадження у справі суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу. Питання про відкриття апеляційного провадження у справі вирішується не пізніше п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або заяви про усунення недоліків, поданої у порядку, передбаченому статтею 260 цього Кодексу.

Заперечень проти відкриття апеляційного провадження в порядку частини другої статті 262 Господарського процесуального кодексу України від учасників справи не надходило.

Судова колегія дійшла висновку про відкриття апеляційного провадження у справі.

Крім того, колегія суддів зазначає, що з 18.10.2023 введено в дію Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами», яким зокрема внесено зміни до положень ГПК України.

Так, відповідно положень ч. 6 ст. 6 ГПК України (в редакції від 19.10.2023) адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Харків-Надра» віднесено до категорії осіб, які зобов`язані зареєструвати свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (ЄСІТС) або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами.

Згідно інформації, яка міститься в системі «Діловодство спеціалізованого суду» позивач не зареєстрував електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає про обов`язок Товариства з обмеженою відповідальністю «Харків-Надра» зареєструвати свій електронний кабінет, а також про можливість ознайомлення з матеріалами справи через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.

При цьому, чинне законодавство не містить у собі винятків, які б звільняли юридичну особу від обов`язку зареєструвати електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи при визнанні її банкрутом та відкритті ліквідаційної процедури (до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в ухвалі від 29.09.2025 у справі №911/899/22(911/3490/22)).

Також з огляду на те, що апеляційна скарга надійшла безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду без матеріалів справи №922/987/16, апеляційний господарський суд, відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, вважає за необхідне витребувати матеріали даної справи з суду першої інстанції.

Керуючись статтями 174, 234, 256, 261, 262, 263, п.17.10 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1.Поновити Акціонерному товариству «Державний експортно-імпортний банк України» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження у справі №922/987/16.

2.Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (вх.№2401Х від 12.11.2025) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 23.10.2025 у справі №922/987/16.

3.Встановити учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали. Відзив має бути оформлено у відповідності до вимог ст.263 Господарського процесуального кодексу України, якою, зокрема, передбачено, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

4.Східним апеляційним господарським судом в умовах воєнного стану, зважаючи на утруднення реалізації учасниками справи прав, наданих їм Господарським процесуальним кодексом України рекомендовано учасникам справи для прискорення документообігу в межах цієї справи, надсилати документи (відзиви, заяви, клопотання тощо) з використанням програми «Електронний суд» (за умов відповідної реєстрації).

Реєстрація в електронному кабінеті можлива за посиланням https://id.court.gov.ua/rt.gov.ua/sud4875/

5.Учасникам судового процесу необхідно повідомити суд про їх номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або інші засоби зв`язку, зокрема, мобільного (за їх наявності), які можуть бути використані для викликів або повідомлень.

6.Звернути увагу учасників судового провадження, що з введенням в дію Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» від 29.06.2023 №3200-IX передбачені процесуальні наслідки недотримання вимог статті 6 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати за веб-адресою https://court.gov.ua/sud4875

Головуючий суддя Р.А. Гетьман

Суддя О.І. Склярук

Суддя В.С. Хачатрян