ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2025 Справа № 904/5349/25
за позовом Фермерського господарства "Ф.Г. Щедрий лан", м. Дружківка, Краматорський район, Донецька область

до Товариства з обмеженою відповідальнстю "Верхівцевський олійноекстраційний завод", м. Верхівцеве, Кам`янський район, Дніпропетровська область

про стягнення

Суддя Ярошенко В.І.

Без виклику (повідомлення) учасників

СУТЬ СПОРУ:

Фермерське господарство "Ф.Г. Щедрий лан" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальнстю "Верхівцевський олійноекстраційний завод" в якому просить суд стягнути заборгованість за договором поставки № 24-1233-D від 01.11.2024 у розмірі 1 255 766, 64 грн, з яких: основний борг у розмірі 1 200 719, 26 грн, пеня за неналежне виконання умов договору поставки № 24-1233-D від 01.11.2024 у розмірі 55 047, 38 грн.

Ухвалою суду від 23.09.2025 позовну заяву залишено без руху. Запропоновано позивачу протягом 10 днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви, а саме надати до суду докази сплати судового збору в розмірі 15 069, 20 грн.

25.09.2025 від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 30.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 904/5349/25. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачу строк 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження для подання до суду відзиву на позовну заяву.

Статтею 248 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд наголошує на тому, що зі своєї сторони ним здійснені всі необхідні заходи щодо належного повідомлення учасників справи про розгляд цієї справи.

Згідно із частинами 2, 3 статті 120 Господарського процесуального суду України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою; виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Враховуючи, що відповідач зареєстрував електронний кабінет, відповідно до ч. 7 ст. 6 ГПК України ухвала суду вручалася йому в електронній формі шляхом направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Зі змісту повідомлення про доставлення процесуального документа до електронного кабінету відповідача вбачається, що ухвала про відкриття провадження у справі від 30.09.2025 була доставлена в кабінет системи Електронний суду 30.09.25 16:10 год, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Вказаний факт свідчить про належне повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі та можливість подання до суду заяв по суті справи.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, яка кореспондується із частиною 2 статті 178 цього Кодексу, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно частини 1 статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

У пункті 3 постанови № 11 від 17.10.2014 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення" визначено, що розумним, зокрема вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс Проти Греції" від 05.02.2004).

При цьому, згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положення "розумний строк" вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ. Критеріями оцінки розумності строку є, зокрема складність справи та поведінка заявників.

Так, у справі "Хосце проти Нідерландів" 1998 суд вирішив, що тривалість у 8,5 років є розумною у контексті ст. 6 Конвенції, у зв`язку зі складністю справи, а у справі "Чірікоста і Віола проти Італії", 15-річний строк розгляду визнано Європейським судом з прав людини виправданим, у зв`язку з поведінкою заявників.

З огляду на викладене, з метою дотримання принципів господарського судочинства, суд розглянув справу в межах розумного строку.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України судом прийнято рішення у справі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача викладена у позовній заяві

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки № 24-1233-D від 01.11.2024 в частині своєчасної оплати поставленого товару, у зв`язку з чим позивачем на підставі п. 6.2 договору нараховано пеню у розмірі 55 047, 38грн.

Позиція відповідача

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

01.11.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Верхівцевський олійноекстракційний завод" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ФГ Щедрий лан " (продавець) укладено договір поставки № 24-1233-D.

Відповідно до пункту 1.1. якого продавець зобов`язується передати у власність покупця - насіння соняшнику врожаю 2024 року українського походження, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар на умовах, передбачених договором.

Пунктом 3.1. договору, визначено, що загальна кількість товару, якість якого відповідає усім базовим показникам (п. 2.1. договору), за цим договором - 100 метричних тонн (т) +10%.

Ціна товару, якість якого відповідає усім базовим показникам, визначеними п. 2.1. договору (Базова ціна), складає: 22 807, 02 гривень за 1 т., ПДВ 3 192, 98 гривень за 1 т., разом з ПДВ 26 000,00 гривень за 1 т. (пункт 3.2. договору)

Згідно з пунктом 3.3. договору ціна товару, якість якого не відповідає вимогам п. 2.1. договору (хоча б за одним з показників), але знаходяться у межах усіх показників визначених п. 2.2. договору, визначається відповідно до розділу 5 та п. 6.8 договору.

Пунктом 3.4. договору, визначено, що загальна сума договору із застосуванням базової ціни товару є орієнтовною та складає 2 600 000 гривень + 10%, у тому числі ПДВ 319 298, 25 гривень + 10% грн..

Остаточна загальна сума договору визначається в залежності від ціни товару, визначеної з урахуванням пунктів 3.2., 3.3. договору (пункт 3.5 договору).

Згідно з пунктом 4.1. договору, продавець зобов`язаний забезпечити доставку товару найнятим ним перевізником або власними силами до складу покупця за адресою: вул. Нова, 50-а, м. Верхівцеве, Кам`янський район, Дніпропетровська область, 51660 (базис поставки - "DАР" згідно Інкотермс 2020).

Пунктом 4.2. договору, визначено, що строк (термін) доставки товару до 07.11.2024 включно.

Відповідно до пункту 4.3. договору, товар вважається поставленим продавцем і прийнятим покупцем в місці, визначеному п. 4.1. договору, після визначення відповідності якості і кількості товару умовам даного договору. Підтвердженням факту поставки товару з певними кількісними та якісними показниками є підписання покупцем видаткової накладної на товар.

Право власності на товар переходить від продавця до покупця з моменту підписання сторонами в місці призначення, визначеному п. 4.1. договору, видаткової накладної на товар. Датою відвантаження товару вважається дата виписки видатковій накладній на товар (пункт 4.4. договору).

Пунктом 5.1 договору, погоджено, що розрахунки за товар, який передається за даним договором провадиться покупцем у національній валюті України, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок продавця.

Відповідно до пункту 5.2.1. договору покупець робить попередню оплату товару у розмірі 86 % вартості товару - протягом 5-ти банківських днів з моменту підписання продавцем договору на товар, на підставі рахунку продавця; 14 % вартості товару, протягом 3-х банківських днів з моменту реєстрації податкової накладної на товар та надання продавцем покупцеві всіх документів згідно пунктів 1.3., 1.4. цього договору (п.5.2.2. договору).

Пунктом 5.5 договору, остаточна ціна товару, визначена згідно з цим розділом, вноситься до видаткової накладної, яка є підставою для здійснення розрахунку за проданий товар.

На підставі видаткової накладної, у якій визначено остаточну ціну за товар, продавець зобов`язаний зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідну податкову накладну (пункт 5.6. договору)

Згідно з пунктом 5.7. договору у разі, коли усі якісні показники товару знаходять в межах показників, зазначених у п. 2.1. договору, застосовується базова ціна на товар (пункт 3.2. договору).

Відповідно до пункту 8.1. договору даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31 грудня 2024 року, але в будь-якому разі до повного виконання зобов`язань за цим договором.

На виконання умов договору, позивачем поставлено, а відповідачем отримано товар на загальну суму 2 570 719, 26 грн, що підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними: № РН-0000102 від 02.11.2024 на суму 652 045, 64 грн, № РН-0000103 від 03.11.2024 на суму 628 232, 08 грн, № РН-0000104 від 05.11.2024 на суму 631 900, 77 грн, № РН-0000105 від 06.11.2024 на суму 658 540, 77 грн.

Однак, відповідачем належним чином не виконані зобов`язання щодо оплати поставленого товару та здійснено часткову оплату поставленого товару у розмірі 1 370 000 грн, у зв`язку з чим виникла заборгованість за поставлений товар, яка складає у розмірі 1 200 719, 26 грн, що підтверджується підписаним сторонами актом звірки взаєморозрахунків за період з 01.11.2024 по 25.01.2025.

07.05.2025 позивачем надіслано відповідачу претензію № 3 щодо сплати заборгованості у розмірі 1 200 719, 26 грн за поставлений товар та пені у розмірі 1 236 559, 14 грн за порушення зобов`язань щодо своєчасної оплати поставленого товару. Вказана претензія залишена без виконання.

Доказів оплати поставленого товару станом на час розгляду справи суду не надано.

Вищезазначені обставини і стали підставою для звернення позивача до суду.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Частиною 1 статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір та обставини справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з поставки товару.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Щодо основної заборгованості

Статтею 655 Цивільного кодексу України врегульовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 статті 656 Цивільного кодексу України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Згідно зі статтею 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (стаття 663 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України (чинній на час спірних правовідносин) передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 5.2.1. договору покупець робить попередню оплату товару у розмірі 86 % вартості товару - протягом 5-ти банківських днів з моменту підписання продавцем договору на товар, на підставі рахунку продавця; 14 % вартості товару, протягом 3-х банківських днів з моменту реєстрації податкової накладної на товар та надання продавцем покупцеві всіх документів згідно пунктів 1.3., 1.4. цього договору (п.5.2.2. договору).

З матеріалів справи вбачається, що останню податкову накладну за договором поставки № 24-1233-D від 01.11.2024 зареєстровано в Єдиному державному реєстрі податкових накладних 18.11.2024. Враховуючи положення п.5.2.2 договору, останнім днем сплати заборгованості є 21.11.2024.

З урахуванням умов договору строк оплати за поставлений товар у розмірі 1 200 719, 26 грн, є таким що настав.

Доказів оплати вартості поставленого товару у розмірі 1 200 719, 26 грн суду не надано.

Таким чином, заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача 1 200 719, 26 грн заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо стягнення пені

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), є порушенням зобов`язання.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (стаття 611 Цивільного кодексу України).

Стаття 549 Цивільного кодексу України визначає, що неустойка (пеня, штраф) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 6.2. договору у разі прострочення оплати товару покупець виплачує продавцю пеню у розмірі 0,1 % облікової ставки Національного банку України, що діє в період прострочення, від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення.

Відповідно до пункту 8.2. договору термін позовної давності для пред`явлення вимог покупця до продавця про відшкодування сум податку на додану вартість та понесених збитків, штрафів, неустойки становить три роки.

Позивачем надано розрахунок пені за період з 22.11.2024 по 19.08.2025 (з урахуванням часткової сплати) у розмірі 55 047, 38 грн.

Судом здійснено перевірку наданого позивачем розрахунку пені та встановлено, що розрахунок пені здійснено арифметично не правильно.

Судом проведено перерахунок пені за визначений позивачем період з урахуванням умов п.6.2 договору (саме у розмірі 0,1 % облікової ставки Національного банку України) та встановлено, що пеня складає 150, 22 грн.

Таким чином, вимоги щодо стягнення пені підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідач на користь позивача пені у розмірі 150, 22 грн

СУДОВІ ВИТРАТИ

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 14 410, 43 грн.

Позивач заявив вимогу про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, яку викладено в прохальній частині позовної заяви, в порядку частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з положеннями частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне відкласти вирішення питання про розподіл таких витрат.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 165, 178, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Верхівцевський олійноекстракційний завод" (51660, Дніпропетровська область, Кам`янський район, місто Верхівцеве, вул. Нова, будинок 50-А, ) на користь Фермерського господарства "Ф.Г. Щедрий лан" (84200, Донецька область, Краматорський район, м. Дружківка, вул. Незалежності, буд. 4, кв. 2, ) заборгованість у розмірі 1 200 719, 26 грн, пеню у розмірі 150, 22 грн та витрати зі сплати судового збору у розмірі 14 410, 43 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відкласти вирішення питання про розподіл витрат сторін на професійну правничу допомогу до моменту подання ним доказів понесення цих витрат у порядку, передбаченому частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.І. Ярошенко