ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2025 Справа № 917/1458/25

у складі суду судді Погрібної С.В., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, пл. Перемоги, 2, м. Кременчук, Полтавська область, 39600

до Фізичної особи-підприємця Карабаш Руслана Миколайовича, АДРЕСА_1

про стягнення коштів,

без виклику учасників,

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до Фізичної особи-підприємця Карабаш Руслана Миколайовича про стягнення безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати в сумі 134 101,10 грн за період з 01.07.2022 по 01.07.2025 (кадастровий номер земельної ділянки :01:004:0059).

Ухвалою суду від 29.07.2025 позовну заяву залишено без розгляду, надано позивачу час на усунення недоліків.

31.07.2025 від позивача надійшла заява про усунення недоліків, яка прийнята судом.

Ухвалою від 12.08.2025 судом прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Копія ухвали про відкриття провадження у даній справі доставлена відповідачу до його електронного кабінету, про що свідчить наявна в матеріалах справи довідка від 14.08.2025.

28.08.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 11114), 09.09.2025 позивачем подано відповідь на відзив (вх. № 11587), які долучені судом до матеріалів справи.

Також, 17.09.2025 відповідачем подано клопотання про залишення відповіді на відзив позивача без розгляду, оскільки остання не долучена до Електронного кабінету.

Суд залишає вказане клопотання без розгляду, оскільки відповідь на відзив сформована позивачем у підсистемі Електронний суд та долучена до матеріалів та відображається в електронних матеріалах справи.

Частиною 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що підставою для звернення до суду стало те, що в період з 01.07.2022 по 01.07.2025 відповідач використовував земельну ділянку без правовстановлюючих документів, орендну плату за договором не сплачував, хоча земельна ділянка використовувалась для експлуатації будівлі, що призвело до неотримання Кременчуцькою міською радою Кременчуцького району Полтавської області доходу від орендної плати за землю, який остання отримала б у разі оформлення відповідачем згідно вимог статей 125, 126 Земельного кодексу України правовстановлюючих документів на земельну ділянку.

Відповідач у своєму відзиві, як на підставу своїх заперечень, вказує:

- позивач лише з 18.10.2022 набув право власності на земельну ділянку площею 0,1167 га з кадастровим номером :01:004:0059, то і право вимоги усунення будь-яких порушень його прав на землю набуто Кременчуцькою міською радою Кременчуцького району Полтавської області лише з 18.10.2022;

- відповідач, як власник об`єкта нерухомого майна, у спірний період з 01.07.2022 по 01.07.2025 включно, міг користуватися земельною ділянкою, виключно як громадянин України, тому не міг зберегти у себе кошти, які мав сплатити за користування земельною ділянкою комерційного використання для розміщення об`єкта торгівлі; позивачем не вірно визначено відповідача у позовній заяві, тому, що Фізична особа-підприємець Карабаш Руслан Миколайович як суб`єкт господарювання не є власником будівлі по вул. Центральна, 34-А в с. Потоки, Кременчуцького району Полтавської області;

- Карабаш Руслан Миколайович є власником будівлі по АДРЕСА_2 як фізична особа, що виключає наявність спору в рамках господарського судочинства і як наслідок подальшого розгляду вказаної позовної заяви.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив.

Згідно інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 25.06.2025, Карабаш Р.М. (відповідач) є власником будівлі по АДРЕСА_2 з 12.05.2021, відповідно до договору купівлі-продажу, серія та номер: р.№467, виданий 12.05.2021 приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Волошиною Н.А. (а.с. 8).

Вказане нерухоме майно до 12.05.2021 належало ПП «ХЕНК МАРВІН» (, попереднє найменування ПП «Фірма «Небеса Скіфів») згідно договору купівлі - продажу ВЕМ №013222 від 05.12.2006, посвідченого Волошиною Н.А. приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу за р. №3996.

Вищезазначена нежитлова будівля розташована на земельній ділянці комунальної власності, площею 1167 кв.м. (кадастровий номер :01:004:0059) комерційного використання для розміщення об`єкта торгівлі по вул. Центральна, 34-А в с. Потоки, Кременчуцького району Полтавської області.

Рішенням Потоківської сільської ради 25 сесії сьомого скликання від 22 грудня 2017 року вирішено заключити договір оренди з ПП «Фірма «Небеса Скіфів» в особі директора Ахтирченко Ніни Макарівни на земельну ділянку загальною площею 0, 1167 га (кадастровий номер :01:004:0059) комерційного використання для розміщення об`єкта торгівлі по вул. Центральна, 34-А в с. Потоки Кременчуцького району Полтавської області строком на 1 рік та зобов`язано директора ПП «Фірма «Небеса Скіфів» Ахтирченко Ніну Макарівну посвідчити право користування згідно чинного законодавства.

Проте, договір оренди між сторонами не був укладений і користування земельною ділянкою здійснювалось безоплатно.

Вказані обставини встановлені в рішенні Господарського суду Полтавської області від 25.08.2022 у справі № 917/1252/21, яким з Приватного підприємства "Хенк Марвін" (ідентифікаційний номер 34537069) на користь Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області стягнуто 111 162, 59 грн безпідставно збережених коштів, за користування земельною ділянкою площею 1167 кв.м: комерційного використання для розміщення об`єкта торгівлі, кадастровий номер :01:004:0059, за період з 01.08.2018 по 11.05.2021 (включно).

Рішенням Кременчуцької міської ради Полтавської області від 03.09.2020 «Про добровільне приєднання до територіальної громади міста Кременчука» добровільно приєднано Потоківську сільську територіальну громаду Кременчуцького району Полтавської області (сіл Потоки, Соснівка, Придніпрянське і Мала Кохнівка) до Кременчуцької міської територіальної громади Полтавської області.

Відповідач з дня набуття права власності на об`єкт нерухомого майна не укладав договір оренди землі, щодо користування земельною ділянкою кадастровий номер :01:004:0059, загальною площею 1167 кв.м га по вул. Центральна, 34А в с. Потоки, Кременчуцького району Полтавської області, не звертався до Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області щодо укладення такого договору.

У період з 01.07.2022 по 01.07.2025 включно відповідач по справі використовував земельну ділянку без правовстановлюючих документів, орендну плату за договором не сплачував, хоча земельна ділянка використовувалась відповідачем, що призвело до неотримання Кременчуцькою міською радою Кременчуцького району Полтавської області доходу від орендної плати за землю, який остання отримала б у разі оформлення відповідачем згідно вимог статей 125, 126 Земельного кодексу України правовстановлюючих документів на земельну ділянку.

18.10.2022 зареєстровано право власності на вищезазначену земельну ділянку площею 0,1167га з кадастровим номером :01:004:0059 за Територіальною громадою, Кременчуцькою міською радою Кременчуцького району Полтавської області.

Відповідач продовжує використовувати земельну ділянку без правовстановлюючих документів, орендну плату за договором не сплачував.

Стосовно розрахунку доходу відповідача у період з 01.07.2022 по 01.07.2025 включно як розміру плати за земельну ділянку комунальної власності у формі орендної плати, що нараховується та сплачується за регульованою ціною, встановленою уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування - позивач зазначив, що вказаний розрахунок узгоджується з приписами Закону України «Про оцінку земель», а також відповідає рішенням Кременчуцької міської ради Полтавської області від 21.04.2011 «Про внесення змін до рішення міської ради від 23 вересня 2008 року «Про орендну плату за землю в м. Кременчуці», рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області від 02.02.2016 «Про внесення змін до рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області від 29 травня 2012 року «Про розгляд протесту прокурора м. Кременчука від 23.01.2012 № 94-908вих12 на рішення Кременчуцької міської ради від 27.12.2011 «Про внесення змін до рішення міської ради від 24 листопада 2009 року «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Кременчука Полтавської області».

Відповідно до витягу № НВ-025 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 1167 кв.м на 2025 рік складає 993 061,68 грн.

За розрахунком позивача сума безпідставно збережених коштів за період з 01.07.2022 по 01.07.2025 становить 134 101,10 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позову, суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 80 Земельного кодексу України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізовують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Згідно зі статтями 122, 123, 124 Земельного кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі - продажу права оренди земельної ділянки.

Як вбачається із положень статті 120 Земельного кодексу України, виникнення права власності на об`єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення (продовження, поновлення) договору оренди земельної ділянки.

Частина 1 статті 93 Земельного кодексу України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт «в» частини першої статті 96 Земельного кодексу України).

Водночас за змістом статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Отже, за змістом указаних приписів виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте з огляду на приписи частини 2 статті 120 Земельного кодексу України не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно.

У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положенням частини 1 статті 21 Закону України «Про оренду землі» визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Матеріали справи свідчать, що відповідач по справі є власником нерухомого майна, розміщеного на відповідній земельній ділянці.

При цьому матеріали справи не містять доказів належного оформлення права користування вказаною земельною ділянкою, зокрема, укладення відповідного договору оренди з Кременчуцькою міською радою та державної реєстрації такого права.

Отже, відповідач користується вказаною земельною ділянкою без достатньої правової підстави.

Згідно з частиною 2 статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Статтею 1212 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Згідно зі статтею 1214 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

З огляду на викладене, відповідач, як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мали заплатити за користування нею, зобов`язані повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Статтею 14 Податкового кодексу України, визначено, що плата за землю це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідач не є власником чи постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є орендна плата (статті 14.1.72 Податкового кодексу України).

Податковим кодексом України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов`язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною (статті 14.1.125, 14.1.136, 288.5 Податкового кодексу України).

Також, відповідно до статті 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Відповідач у період з 01.07.2022 по 01.07.2025 не сплачував за користування земельною ділянкою плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі.

Отже, відповідач (набувач), не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, фактично збільшив свої доходи, а позивач (потерпілий) втратив належне йому майно (кошти від орендної плати).

З огляду на викладене, відповідні кошти підлягають стягненню з відповідача на користь Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області в порядку статей 1212 - 1214 Цивільного кодексу України.

Аналогічні правові висновки викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц (провадження № 14-77цс18), від 20.11.2018 у справі №922/3412/17 (провадження № 12-182гс18), а також у постановах Верховного Суду України від 30 листопада 2016 року у справі № 922/1008/15 (провадження № 3-1271гс16), від 07 грудня 2016 року у справі № 922/1009/15 (провадження № 3-1348гс16), від 12 квітня 2017 року у справах № 922/207/15 (провадження № 3-1345гс16) і № 922/5468/14 (провадження № 3-1347гс16).

Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, розмір орендної плати за період з 01.07.2022 по 01.07.2025 за земельну ділянку площею 1167 га мав становити 134 101,10 грн грн.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок, та встановив, що останній здійснений правильно.

Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 134 101,10 грн за період з 01.07.2022 по 01.07.2025 за користування земельною ділянкою підлягає задоволенню.

Заперечення відповідача суд не бере до уваги, оскільки вони спростовуються наступним.

По-перше. Земельна ділянка площею 1167 кв.м: комерційного використання для розміщення об`єкта торгівлі по вул. Центральна, 34-А в с. Потоки Кременчуцького району Полтавської області є сформованою 16.08.2010 та їй присвоєно кадастровий номер :01:004:0059.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру вказана земельна ділянка є комунальною власністю з 19.01.2017.

З 03.09.2020 Потоківську сільську територіальну громаду Кременчуцького району Полтавської області (сіл Потоки, Соснівка, Придніпрянське і Мала Кохнівка) добровільно приєднано до Кременчуцької міської територіальної громади Полтавської області.

Відтак, Кременчуцька міська територіальної громади Полтавської області набула права вимагати відшкодування відповідачем безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за весь час користування без правовстановлюючих документів.

По-друге. Вищезазначена нежитлова будівля розташована на земельній ділянці комунальної власності, площею 1167 кв.м. (кадастровий номер :01:004:0059) комерційного використання для розміщення об`єкта торгівлі по вул. Центральна, 34-А в с. Потоки, Кременчуцького району Полтавської області. Згідно технічної документації від 2009 року (додано до позовної заяви), розробленої на замовлення попереднього власника нерухомого майна МПП «ВІКТОРІЯ», земельна ділянка, щодо якої розроблялась технічна документація для оформлення права оренди мала призначення для комерційного використання (магазин з кафе-баром).

Вказана обставина відповідачем не спростована, доказів зміни цільового використання земельної ділянки не надано.

Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Карабаш Руслан Миколайович з 12.09.2001 зареєстрований як фізична особа - підприємець, дата запису:12.10.2004, номер запису: 0000069. Види діяльності, які здійснює ФО-П Карабаш Р.М.: 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (основний) та 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах.

Об`єкт нерухомого майна, що знаходиться на спірній земельній ділянці не має статусу об`єкта житлової нерухомості згідно інформації з ДРРП та є об`єктом торгівлі.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога є обґрунтованою, підтверджена наявними доказами.

Щодо інших аргументів сторін, суд зазначає, що вони були досліджені у судовому засіданні та не наводяться у рішенні, позаяк не покладаються судом в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», рішення від 10.02.2010). Крім того, аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 127/3429/16-ц.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (стаття 13 ГПК України).

В процесі розгляду справи судом було прийнято, досліджено та надано оцінку всім наявним в матеріалах справи доказам, надано можливість сторонам обґрунтувати свої правові позиції щодо позову.

Відповідно до приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача, з урахуванням понижуючого коефіцієнту 0,8 в сумі 2 422,40 грн.

Керуючись статтями 123, 129, 209, 210, 232, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Карабаш Руслан Миколайович ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (пл. Перемоги, 2, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, ) 134 101,10 грн безпідставно збережених коштів за період з 01.07.2022 по 01.07.2025 та 2 422,40 грн витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1, 2 статті 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку і строки, встановлені статтями 256, 257 ГПК України.

Рішення підписано 27.11.2025.

Суддя Погрібна С.В.