ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 року

м. Київ

cправа № 910/14714/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мачульського Г. М. - головуючого, Краснова Є. В., Рогач Л. І.,

розглянувши у письмовому провадженні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства ?Дельта Банк?

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.08.2025 (колегія суддів: Скрипка І. М. - головуючий, Тищенко А. І., Мальченко А. О.)

за заявою Публічного акціонерного товариства ?Дельта Банк?

про заміну позивача правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю ?Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"

до: 1) Міністерства юстиції України;

2) Державного підприємства "Сетам";

3) Товариства з обмеженою відповідальністю "НВС-Трейдінг";

4) Приватного нотаріуса Яремчанського міського нотаріального округу Фріс Павло Львович,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб,

про визнання недійсним правочину та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст обставин справи, що передували постановленню оскарженої постанови

1.1 Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" (далі - Банк) звернулося до господарського суду з позовом до Міністерства юстиції України (далі - Мін`юст), Державного підприємства (далі - ДП) "Сетам", Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "НВС-Трейдінг", Приватного нотаріусу Яремчанського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Фріс Павло Львович про зобов`язання вчинити дії.

1.2 Зазначало про порушення його прав як власника земельної ділянки, проданої з прилюдних торгів, та його пріоритетного права як іпотекодержателя придбати майно.

1.3 Банк подав заяву про заміну його правонаступником - ТОВ ?Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста", оскільки 16.07.2020 в рамках здійснення процедури ліквідації неплатоспроможного Банку було проведено продаж активів (право вимоги та інші майнові права за кредитними договорами) ТОВ ?Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" як переможцю аукціону, що складається, зокрема з майнових прав на земельну ділянку площею 7,1566 га (реєстраційний № 10) для будівництва готельно-котеджного комплексу, канатно-тросових витягів та гірськолижної траси кад.номер :22:001:0123 за адресою: Івано-Франківська область, м. Яремче, с. Поляниця, що підтверджується протоколом електронного аукціону №UA-ЕА-2020-07-06-000034-b. Так, 31.08.2020 укладено відповідний договір купівлі-продажу майнових прав щодо нерухомого майна.

1.4 Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.05.2025 задоволено цю заяву та замінено Банк його правонаступником у спірних правовідносинах на ТОВ ?ФК "Інвестохіллс Веста".

1.5 Ухвала мотивована тим, що в силу статей 514, 516, 517 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) 31.08.2020 відбулась заміна власника майнових прав (заміна кредитора) на нерухоме майно, а саме було передано право вимоги кредитодавця та іпотекодержателя від первісного позивача його правонаступнику - ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста", тому заява Банку підлягає задоволенню на підставі статті 52 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

2. Короткий зміст оскарженого судового рішення

2.1 Постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.08.2025 апеляційну скаргу ТОВ "НВС-Трейдінг" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.05.2025 задоволено: ухвалу скасовано і в задоволенні заяви Банку про заміну позивача правонаступником - відмовлено.

2.2 Суд апеляційної інстанції постанову мотивував тим, що суд першої інстанції не врахував судові рішення у пов`язаній справі № 909/32/17, в якій визнано недійсним договір відступлення права вимоги на спірну земельну ділянку від ТОВ "Екстрім" до Банку. Правові наслідки цього рішення є визначальними для цієї справи, оскільки договір відступлення права вимоги визнано недійсним і це означає, що Банк не мав законних підстав для набуття права власності на земельну ділянку. Саме цей недійсний договір був покладений як джерело "майнових прав", які нібито передавалися ТОВ "Інвестохіллс Веста" на підставі договору купівлі-продажу активів Банку.

2.3 У зв`язку з тим, що процесуальне правонаступництво може мати місце лише за наявності дійсного матеріально-правового правонаступництва, а враховуючи, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 02.10.2014 визнано недійсним у справі № 909/32/17, у Банку не було відповідних прав, тому він не міг передати ТОВ "Інвестохіллс Веста" права, які відсутні, а тому ТОВ "Інвестохіллс Веста" не може бути правонаступником щодо неіснуючих прав. Отже, суд першої інстанції помилково застосував приписи статті 52 ГПК України та здійснив заміну позивача у справі.

3. Короткий зміст касаційної скарги та позиція інших учасників справи

3.1 У касаційній скарзі Банк просить постанову скасувати, а ухвалу - залишити в силі.

3.2 На обґрунтування підстав подання касаційної скарги відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 287 ГПК України скаржник зазначає про помилкове застосування статті 52 ГПК України, так як суд, скасовуючи ухвалу, не врахував наявності у Банку на момент переходу права до правонаступника - ТОВ "Інвестохіллс Веста" майнового права як права очікування, що є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав.

3.3 Зокрема, на думку скаржника, не застосовано викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019 в справі № 761/5156/13-ц висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме: "під майновим правом слід розуміти "право очікування", що є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. Тобто, майнове право - це обмежене речове право, за яким його власник наділений певними, але не всіма, правами щодо майна (див. постанову Верховного Суду України від 30.03.2016 у справі № 6-265цс16)".

3.4 У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "НВС-Трейдінг" просить залишити її без задоволення та зазначає про те, що суд апеляційної інстанції правильно врахував преюдиціальне значення судових рішень у справі № 909/32/17, де було встановлено недійсність договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 02.10.2014, на підставі якого Банк нібито набув право власності на спірну земельну ділянку. Згідно зі статтею 74 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

4. Мотивувальна частина

4.1 Відповідно до частини 1 статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог, викладених у касаційній скарзі, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

4.2 Відповідно до статті 52 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

4.3 Заміна сторони матеріального правовідношення врегульована, зокрема, положеннями статтями 512-514 ЦК України, якими передбачена заміна кредитора у зобов`язанні в разі передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

4.4 Отже, правонаступництвом є перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого.

4.5 Ухвала місцевого господарського суду від 13.05.2025 про заміну Банку його правонаступником на ТОВ ?ФК "Інвестохіллс Веста", яку було скасовано оскарженою у касаційному порядку постановою суду апеляційної інстанції, мотивована тим, що в силу статей 514, 516, 517 ЦК України 31.08.2020 відбулась заміна власника майнових прав (заміна кредитора) на нерухоме майно у спірних правовідносинах, а саме було передано право вимоги кредитодавця та іпотекодержателя від первісного позивача його правонаступнику - ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста", тому заява Банку підлягає задоволенню на підставі статті 52 ГПК України.

4.6 Як у заяві, так і у касаційній скарзі позивач стверджує про передачу ним в порядку правонаступництва права очікування, як майнового права на спірне майно, однак не наводить доводів та доказів звернення до суду на підставі цього права, як порушеного у спірних правовідносинах, як і доказів передачі ТОВ "Інвестохіллс Веста" прав власника чи іпотекодержателя на спірне нерухоме майно.

4.7 Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у своїй постанові від 13.04.2021 у справі № 910/11702/18 зазначив: "Як встановлено судом апеляційної інстанції, предметом купівлі-продажу за договорами від 19.06.2019 та від 10.09.2019 визначено майнові права щодо нерухомого майна, які є відмінними від права власності та які виникли та/або можуть виникнути у майбутньому, зокрема, визнання права власності на нерухоме майно та витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння, що власне і є предметом заявлених Банком позовних вимог у цій справі." (пункт 40).

4.8 У наведеній постанові у справі № 910/11702/18 судова палата дійшла до висновку, що у даному випадку під виглядом відчуження майнових прав щодо нерухомого майна фактично мало місце продаж права на звернення до суду з цим позовом або права на застосування способів захисту цивільних прав, передбачених пунктом 1 частини 2 статті 16 і статтями 387, 392 ЦК України, хоча з урахуванням зазначеного вище застереження щодо змісту або характеру майнових прав, вміщеного у частині 2 статті 656 цього Кодексу, вказані способи судового захисту цивільних прав не можуть бути предметом договору купівлі-продажу майнових прав.

4.9 Як вбачається у спірних правовідносинах у справі, що переглядається у касаційному порядку, також було передано право вимоги від Банку до ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста", а відтак як і у вказаній у справі № 910/11702/18 фактично мало місце продаж права судитися.

4.10 Касаційний господарський суд зазначає, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, одним з елементів якого є принцип правової визначеності. Ключовим елементом принципу правової визначеності є однозначність та передбачуваність правозастосування, а, отже, системність і послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів. Суб`єкти (учасники спору) завжди повинні мати можливість орієнтувати свою поведінку таким чином, щоб вона відповідала вимогам норми на момент вчинення дії.

4.11 Отже, правові норми та судова практика підлягають застосуванню таким чином, яким вони є найбільш очевидними та передбачуваними для учасників цивільного обороту в Україні.

4.12 Відповідно до частини 1 статті 36 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

4.13 Отже, Верховний Суд має забезпечувати сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

4.14 Верховний Суд звертає увагу, що його призначення як найвищої судової установи в Україні - це, у першу чергу, формування обґрунтованої правової позиції щодо застосування усіма судами у подальшій роботі конкретної норми матеріального права або дотримання норми процесуального права, що була неправильно використана судом і таким чином спрямувати судову практику в єдине і правильне правозастосування.

4.15 Разом з тим, ухвалення судових рішень, які суперечать одне одному, зокрема - Верховним Судом, може створити ситуацію юридичної невизначеності, що спричинить зменшення довіри до судової системи, у той час як ця довіра є важливим елементом держави, що керується принципом верховенства права. Тобто однакове застосування закону обумовлює довіру громадськості до судів та покращує громадську думку стосовно справедливості та правосуддя.

4.16 Принцип правової визначеності вимагає чіткості, зрозумілості й однозначності правових норм, зокрема їх передбачуваності (прогнозованості) і стабільності. Єдність однакового застосування закону забезпечує правову визначеність та втілюється шляхом однакового застосування судом того самого закону в подібних справах.

4.17 Враховуючи викладене суд касаційної інстанції погоджується із висновками суду апеляційної інстанції про відсутність правових підстав для задоволення заяви Банку про заміну позивача правонаступником.

4.18 Щодо посилань Банку у касаційній скарзі не неврахування судом апеляційної інстанції висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 16.10.2019 в справі № 761/5156/13-ц, та Верховного Суду України, викладених у постанові від 30.03.2016 у справі № 6-265цс16, слід зазначити наступне.

4.19 Відповідно до положень пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

4.20 Отже, у такому випадку правовідносини у справах мають бути подібними.

4.21 Однак у наведених справах № 761/5156/13-ц та № 6-265цс16 Верховним Судом не розглядав питання процесуального правонаступництва, отже правовідносини не є подібними і даною справою, що переглядається у касаційному порядку.

4.22 Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

4.23 Статтею 309 ГПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

4.24 Враховуючи викладене, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм права в межах доводів та вимог, викладених у касаційній скарзі, суд касаційної інстанції дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а постанови суду апеляційної інстанції - без змін.

4.25 З урахуванням положень статті 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги мають бути вирішені під час ухвалення судового рішення за результатами розгляду справи.

4.26 Постанову ухвалено 26.11.2025 в межах розумного строку у зв`язку із проходженням Рогач Л. І. підготовки для підтримання кваліфікації в Національній школі суддів України з 24.11.2025 до 25.11.2025 (розпорядження Голови Верховного Суду від 24.11.2025 № 922/0/7-25).

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства ?Дельта Банк? у справі № 910/14714/18 залишити без задоволення, а постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.08.2025 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Г. М. Мачульський

Судді Є. В. Краснов

Л. І. Рогач