ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25 листопада 2025 року Черкаси справа №925/10/20

Суддя Господарського суду Черкаської області Кучеренко О.І., розглянув скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» на дії державного виконавця у справі

за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод спеціального обладнання»

про стягнення 602 178,77 грн,

за участю представниці стягувача Миргородової О.Ю., адвокат (приймає участь у режимі відео конференції),

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 20.08.2020 частково задоволено позов Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод спеціального обладнання» 59556,15 грн пені, 241 533,24 грн штрафу та 4516,34 грн судового збору. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2020 змінено рішення Господарського суду Черкаської області від 20.08.2020 у частині присудженого до стягнення суми судового збору. В іншій частині - рішення залишено без змін.

04.01.2021 на виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2020 видано відповідний наказ.

07.11.2025 до суду надійшла скарга від Акціонерного товариства «Українська залізниця» на дії державного виконавця, у якій заявник просить суд поновити Акціонерному товариству «Українська залізниця» строк на оскарження постанови від 09.08.2024 про закінчення виконавчого провадження ВП №65364376, яка винесена державним виконавцем Чорнобаївського відділу державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). Визнати неправомірними дії начальника відділу Чорнобаївського районного відділу державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Волошина Богдана Дмитровича та скасувати постанову Чорнобаївського відділу державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 09.08.2024 про закінчення виконавчого провадження ВП №65364376 з примусового виконання наказу Господарського суду Черкаської області 04.01.2021 №925/10/20.

Скарга мотивована тим, що 30.12.2021 на адресу позивача надійшов лист відділу ДВС від 20.12.2021 №13505, постанова від 20.12.2021 ВП №65364376 про повернення виконавчого документу стягувачу у справі №925/10/20 та оригінал наказу від 04.01.2021. У зв`язку з поверненням виконавчого документу, позивач 20.06.2022 повторно звернувся до відділу ДВС із заявою №НЮ-14/945 про примусове виконання рішення. Про результати розгляду заяви позивачу не було відомо, постанова про відкриття виконавчого провадження не надходила. 04.03.2025 позивач направив лист №НЮ-04/65 до відділу ДВС щодо надання інформації про хід виконавчого провадження та вчинення дій з примусового виконанню рішення суду. Лише 27.10.2025 від відділу ДВС позивач отримав лист №27407 з постановою про відкриття провадження ВП №65364376, а також постановою від 20.12.2021, якою було повернуто виконавчий документ та ідентифікатором доступу в АСВП. Після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження позивачу стало відомо, що постановою відділу ДВС від 09.08.2024 скасовано постанову від 20.12.2021 про повернення виконавчого документу у виконавчому провадженні ВП №65364376 щодо примусового виконання рішення суду у справі №925/10/20. У той же день, 09.08.2024, державним виконавцем ВДВС винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №65364376 у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення. Підставою для прийняття такого рішення працівником відділу ДВС став лист філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель та споруд» (далі філія ЦБМЕС) про відсутність у філії претензій та грошових зобов`язань до відповідача. На думку заявника, постанова від 09.08.2024 про закриття виконавчого провадження є безпідставною, необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження», оскільки підставою для закриття виконавчого провадження державний виконавець зазначив повне виконання рішення суду. Водночас, станом на 06.11.2025 рішення Господарського суду Черкаської області від 20.08.2020 у справі №925/10/20 відповідачем не виконано. Кошти на рахунок Акціонерного товариства «Укрзалізниця» та на рахунок будь-якого його підрозділу не надходили, а матеріали виконавчого провадження не містять належних доказів сплати коштів відповідачем. Оскільки постанова від 09.08.2024 про закінчення виконавчого провадження ВП №65364376 перешкоджає позивачу реалізувати свої права на примусове виконання остаточного судового рішення, способом захисту у цьому випадку є скасування такої постанови.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 11.11.2025 поновлено Акціонерному товариству «Українська залізниця» строк для подачі скарги на дії державного виконавця від 07.11.2025, скаргу призначено до розгляду у судовому засіданні о 15 год 00 хв 25.11.2025.

Представниця стягувача у судовому засіданні 25.11.2025 скаргу підтримала у повному обсязі та просила суд її задовольнити.

Представники боржника та відділу державної виконавчої служби у судове засідання 25.11.2025 не з`явились, про дату, час та місце розгляду були повідомлені належним чином, шляхом направлення ухвали суду до їх електронних кабінетів. Будь-яких заяв про розгляд скарги без їх участі чи про відкладення розгляду скарги до суду не надали.

Ухвала суду від 11.11.2025 була надіслана до електронних кабінетів боржника та відділу ДВС та була доставлена до їх електронних кабінетів 12.11.2025, що підтверджене довідками Господарського суду Черкаської області про доставку електронного листа.

Відповідно до частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день вручення судового рішення під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно з частинами 1 та 3 статті 342 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у двадцятиденний строк з дня прийняття її до розгляду у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Отже, неявка представників боржника та відділу державної виконавчої служби, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, про що є докази у матеріалах справи, не перешкоджає розгляду скарги на дії державного виконавця у цій справі.

Розглянувши матеріали скарги, з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду скарги, суд зазначає наступне.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 20.08.2020 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод спеціального обладнання» на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» 59556,15 грн пені, 241 533,24 грн штрафу та 4516,34 грн судового збору. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2020 рішення Господарського суду Черкаської області від 20.08.2020 змінено у частині присудженого до стягнення суми судового збору.

04.01.2021 на виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2020 видано наказ.

21.04.2021 Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» направило Чорнобаївському районному відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) заяву №НЮ-14/1024 про примусове виконання наказу Господарського суду Черкаської області від 04.01.2021 у справі №925/10/20 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод спеціального обладнання» 59556,15 грн пені, 241 533,24 грн штрафу та 9032,67 грн судового збору.

Станом на час розгляду справи судом Чорнобаївський відділ державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі відділ ДВС) є правонаступником Чорнобаївського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

30.12.2021 на адресу стягувача надійшов лист відділу ДВС №13505 від 20.12.2021 разом із постановою начальника відділу ДВС Волошина Б.Д. про повернення виконавчого документа у виконавчому провадженні №65364376.

Підставою для повернення виконавчого документа стягувачеві у постанові начальника відділу ДВС Волошина Б.Д. про повернення виконавчого документа стягувачу у ВП №65364376 від 20.12.2021, зазначено відсутність майна та доходів, на які б можливо звернути стягнення для виконання рішення, тому на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» наказ №925/10/20 від 04.01.2021 повернуто стягувачу.

20.06.2022 позивач повторно звернувся до відділу ДВС із заявою №НЮ-14/945 про примусове виконання рішення.

Стягувач стверджує, що постанова про відкриття виконавчого провадження з ідентифікатором доступу від 20.06.2022 на адресу позивача не надходила, тому 04.03.2025 позивач направив лист №НЮ-04/65 до відділу ДВС щодо надання інформації про хід виконавчого провадження та вчинені дії з примусового виконання рішення суду.

27.10.2025 на адресу стягувача надійшов лист відділу ДВС №27407 від 22.10.2025 з постановою про відкриття виконавчого провадження №65364376 від 11.05.2021 з примусового виконання наказу Господарського суду Черкаської області від 04.01.2021 у справі №925/10/20 та ідентифікатором доступу в Автоматизованій системі виконавчого провадження (АСВП).

Постановою відділу ДВС від 09.08.2024 скасовано постанову від 20.12.2021 про повернення виконавчого документу у виконавчому провадженні ВП №65364376 щодо примусового виконання рішення суду у справі №925/10/20.

Постановою про закінчення виконавчого провадження від 09.08.2024 державний виконавець - начальник відділу ДВС Волошин Б. на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з фактичним повним виконанням Господарського суду Черкаської області від 04.01.2021 у справі №925/10/20, закінчив виконавче провадження №65364376.

У матеріалах справи міститься лист без дати та номера філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель та споруд» Акціонерного товариства «Укрзалізниця», який адресований директору Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод спеціального обладнання», у якому зазначено про відсутність претензій та грошових зобов`язань до Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод спеціального обладнання».

З метою з`ясування обставин написання листа філією «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель та споруд» Акціонерного товариства «Укрзалізниця», 29.10.2025 регіональна філія «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» направила філії листа. У відповідь на лист стягувача філія «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель та споруд» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» направило лист №ФБМЕС-02/4994н від 30.10.2025, у якому зазначено, що лист, який направлений боржнику не міг стосуватись зобов`язань Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод спеціального обладнання» перед регіональною філією «Одеська залізниця» за господарськими договорами від 23.11.2018 №ОД/П-18-1132/НЮ, від 23.11.2018 №ОД/П-18-1133/НЮ, від 05.11.2018 №ОД/П-18-1053/НЮ, від 05.11.2018 №ОД/П-18-1054/НЮ, взаємовідносини за якими були предметом розгляду у справах №925/2/20, №925/8/20, №925/9/20, №925/10/20.

Розглянувши скаргу стягувача, судом враховано, що статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення є обов`язковими до виконання на усій території України.

Держава Україна на своїй території повинна забезпечити реалізацію всіх прав, що випливають з Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі й права на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що стадія виконання судового рішення є частиною правосуддя (рішення у справах «Півень проти України» від 29.06.2004 заява №56849/00, «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997).

Відповідно до статті 326 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, яка встановлена законом.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина 1 статті 327 Господарського процесуального кодексу України).

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Відповідно до статті 339 Господарського процесуального кодексу України судовий контроль за виконанням судових рішень у господарських справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Статтею 3391 Господарського процесуального кодексу України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Велика Палата Верховного Суду у пункті 68 постанови від 05.12.2018 у справі №904/7326/14 зазначила, що право сторони виконавчого провадження на звернення зі скаргою до суду на підставі статті 339 Господарського процесуального кодексу України пов`язане з порушенням прав такої сторони під час виконання судового рішення, яке ухвалене відповідно до цього Кодексу, рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

Отже, зазначеними нормами передбачена можливість оскарження боржником або стягувачем дій державного виконавця до того суду, який видав виконавчий документ на виконання свого рішення. Така скарга подається з метою судового контролю за виконанням судового рішення, яке ухвалене у відповідній справі.

Варто звернути увагу на те, що порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби встановлено також Законом України «Про виконавче провадження», згідно із частиною 1 статті 74 якого, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Цим же Законом визначено умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються, Закон визначає порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій виконавців та є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державних та приватних виконавців.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Отже, у статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» законодавець урегулював, що примусове виконання рішень уповноваженими цим Законом органами та особами здійснюється у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, які прийняті відповідно до цього Закону.

Відповідно до частини 1 та пункту 1 частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Підстави закінчення виконавчого провадження визначені у статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», однією з яких є фактичне виконання у повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (пункт 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження»).

Судом було досліджено інформацію, яка міститься у автоматизованій системі виконавчого провадження щодо виконавчого провадження №65364376 та встановлено, що постановою державного виконавця відділу ДВС від 09.08.2024 закінчено виконавче провадження №65364376 на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з повним виконанням наказу Господарського суду Черкаської області від 04.01.2021 у справі №925/10/20.

За доводами скаржника підставою для прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження №65364376 став лист філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель та споруд» Акціонерного товариства «Укрзалізниця», який адресований боржнику щодо відсутності у філії претензій та грошових зобов`язань до Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод спеціального обладнання».

Матеріали справи місять лист філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель та споруд» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» №ФБМЕС-02/4994н від 30.10.2025, у якому зазначено, що їх лист не стосується зобов`язань Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод спеціального обладнання» перед регіональною філією «Одеська залізниця» за господарськими договорами від 23.11.2018 №ОД/П-18-1132/НЮ, від 23.11.2018 №ОД/П-18-1133/НЮ, від 05.11.2018 №ОД/П-18-1053/НЮ, від 05.11.2018 №ОД/П-18-1054/НЮ, взаємовідносини за якими були предметом розгляду у справах №925/2/20, №925/8/20, №925/9/20, №925/10/20.

Будь-яких інших документів, зокрема платіжних доручень, інструкцій, інших платіжних документів, якими б підтверджувалось фактичне виконання у повному обсязі виконання наказу Господарського суду Черкаської області від 04.01.2021 матеріали виконавчого провадження №65364376 не містять.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що відповідно до наказу господарського суду від 04.01.2021 стягувачем за цим наказом є Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», а не філія «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель та споруд» Акціонерного товариства «Укрзалізниця».

Отже, начальник відділу Чорнобаївського відділу державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Київ) Волошин Б.Д. виніс постанову про закінчення виконавчого провадження №65364376 від 09.08.2021 без належних доказів, які б свідчили про виконання наказу суду, чим порушив права стягувача на виконання судового рішення.

Матеріали виконавчого провадження №65364376 не містять жодних доказів виконання наказу Господарського суду Черкаської області від 04.01.2021, а тому станом на момент розгляду скарги наказ суду від 04.01.2021 є невиконаним.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що державний виконавець відділу Чорнобаївського відділу державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Київ) не вжив належних заходів, які передбачені законом, щодо виконання рішення суду, а тому без відповідних правових підстав прийняв постанову про закінчення виконавчого провадження №65364376.

Постанову про закінчення виконавчого провадження, яка ухвалена без урахування вимог закону, можна оскаржити в судовому порядку, а відновлення відповідних прав скаржника може бути ефективно здійснене у разі задоволення скарги та скасування такої постанови.

Відповідно до абзацу другого частини першої статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» наслідком закінчення виконавчого провадження є те, що виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Отже, постанова, якою закінчено виконавче провадження №65364376, перешкоджає стягувачу реалізувати свої права на примусове виконання остаточного судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Судом встановлено, а ДВС не спростовано, що виконавцем не було вжито усіх передбачених Законом «Про виконавче провадження» заходів щодо неупередженого, ефективного, своєчасного примусового виконання рішення суду, тому суд дійшов висновку про неправомірність дій виконавця щодо прийняття постанови начальником відділу Чорнобаївського відділу державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Київ) Волошина Б.Д. про закінчення виконавчого провадження №65364376 від 09.08.2021, а тому така постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Суд враховує, що за змістом частини третьої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Цей начальник при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Однак можливість оскаржити рішення, дії або бездіяльність державного виконавця у порядку, який визначений у частині третій статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», не позбавляє стягувача можливості захистити свої порушені права та інтереси шляхом звернення з відповідною скаргою до суду, що передбачено частиною першою статті 74 зазначеного Закону та частиною першою статті 339 Господарського процесуального кодексу України. Такий захист має бути ефективним, зокрема, доступним для тих, кого він стосується, спроможним запобігти виникненню або продовженню стверджуваного порушення та не залежати від дій, які виконавець вчиняє на свій розсуд.

Отже, суд вважає, що ефективним засобом, який здатний відновити право стягувача на примусове виконання судового рішення, є скасування постанови, оскільки після її скасування виконавче провадження №65364376 в силу частини першої статті 41 Закону України «Про виконавче провадження» підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного судового рішення.

Враховуючи викладене суд визнає скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до частин 1, 2 статті 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Керуючись статтями 233-235, 342-343 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Задовольнити скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» на дії державного виконавця.

2.Визнати неправомірними дії начальника відділу Чорнобаївського районного відділу державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Волошина Богдана Дмитровича та скасувати постанову Чорнобаївського відділу державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 09.08.2024 про закінчення виконавчого провадження ВП №65364376 з примусового виконання наказу Господарського суду Черкаської області 04.01.2021 №925/10/20.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня набрання нею чинності.

Повна ухвала підписана 02.12.2025.

Суддя О.І. Кучеренко