ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
06 листопада 2025 рокуСправа № 921/466/22
Господарський суд Тернопільської області
у складі судді Боровця Я.Я.
за участю секретаря судового засідання Шевчук К.О.
розглянув заяву Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" про заміну кредитора правонаступником (вх. №7441 від 22.10.2025)
у справі №921/466/22
за заявою боржника ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1
про неплатоспроможність в порядку Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства
Кредитор: Акціонерне товариство "ТАСКОМБАНК", вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ.
Кредитор: Акціонерне товариство "Акцент-Банк", вул. Батумська, 11, м. Дніпро.
Кредитор: Акціонерне товариство "Перший український міжнародний банк", вул. Андріївська, 4, м. Київ.
Кредитор: Акціонерне товариство "Банк Форвард", вул. Саксаганського, 105, м. Київ.
У судове засідання представники сторін не з`явились.
Відповідно до частини 3 статті 222 ГПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.
Заяв про відвід (самовідвід) судді та секретаря судового засідання з підстав, визначених ст. ст. 35-37 ГПК України не надходило.
27.09.2022 фізична особа ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду Тернопільської області з заявою про відкриття провадження у справі про її неплатоспроможність, відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства.
Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.09.2022, для розгляду справи визначено суддю Боровця Я.Я.
Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 04.10.2022 заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, прийнято до розгляду та підготовче засідання призначено на 03.11.2022, яке відкладалось на 16.11.2022.
Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 16.11.2022 відкрито провадження у справі №921/466/22 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ; введено процедуру реструктуризації боргів боржника; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; призначено керуючим реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_1 - арбітражного керуючого Хомич Р.В. та призначено попереднє судове засідання на 16.01.2023, яке ухвалами суду відкладено на 10.08.2023 (востаннє).
З метою виявлення усіх кредиторів, відповідно до вимог Кодексу України з процедур банкрутства, 17.11.2022 здійснено офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .
Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 10.08.2023 визначено розмір та перелік визнаних судом вимог кредиторів, що підлягають внесенню керуючим реструктуризацією до реєстру вимог кредиторів у справі № 921/466/22 відносно фізичної особи ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , а саме:
- Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" в розмірі 361 441,19 грн, з яких підлягають внесенню: 4 962,00 грн витрат на оплату судового збору підлягають відшкодуванню у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів та 356 479,19 грн (заборгованість) до другої черги реєстру вимог кредиторів;
- Акціонерного товариства "Акцент Банк " в розмірі 68 026,80 грн, з яких підлягають внесенню: 4 962,00 грн витрат на оплату судового збору підлягають відшкодуванню у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів та 63 064,80 грн (заборгованість) до другої черги реєстру вимог кредиторів;
- Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" в розмірі 75 710,15 грн, з яких підлягають внесенню: 4 962,00 грн витрат на оплату судового збору підлягають відшкодуванню у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів та 70 748,15 грн (заборгованість) до другої черги реєстру вимог кредиторів;
- Акціонерного товариства "Банк Форвард" в розмірі 94 289,82 грн, з яких підлягають внесенню: 4 962,00 грн витрат на оплату судового збору підлягають відшкодуванню у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів та 89 327,82 грн (заборгованість) до другої черги реєстру вимог кредиторів.
Засідання суду, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі призначено на 09.10.2023, яке протокольними ухвалами відкладалося на 16.11.2023 (востаннє).
Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 16.11.2023 затверджено план реструктуризації боргів боржника ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , в редакції від 25 вересня 2023 року, схвалений зборами кредиторів (протокол №3 від 20.10.2023 ) та боржником.
22.10.2025 (документ сформований в системі "Електронний суд") Акціонерне товариство "ТАСКОМБАНК" звернулося до Господарського суду Тернопільської області з заявою (вх. №7441) про заміну кредитора у справі №921/466/22, в якій просить суд замінити кредитора Акціонерне товариство "ТАСКОМБАНК" його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансовою компанією "СУПЕРІУМ" з підстав, викладених в ній.
Ухвалою суду від 24.10.2025 прийнято заяву (вх. №7441 від 22.10.2025) про заміну кредитора правонаступником, до розгляду. Призначено судове засідання у справі №921/466/22 на 06.11.2025.
Представниця заявника у судове засідання 06.11.2025 не з"явилася, однак у заяві (вх. №7441 від 22.10.2025) про заміну кредитора правонаступником просила провести розгляд судового засідання без її участі. Також, зазначено, що заяву підтримує повністю.
Інші учасники справи в судове засідання не з"явилися.
Розглянувши заяву про заміну кредитора, судом встановлено таке.
Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.
Згідно статті 43 Кодексу України з процедур банкрутства у разі вибуття чи заміни кредитора у справі про банкрутство господарський суд за заявою правонаступника або іншого учасника (учасників) справи здійснює заміну такої сторони на будь-якій стадії провадження у справі її правонаступником.
Усі дії, вчинені у справі про банкрутство до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.
Правонаступництво - це перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. Правонаступництво є самостійною підставою заміни кредитора у зобов`язанні, його слід розглядати як певний юридичний механізм похідного правонабуття, за яким до правонаступника переходять суб`єктивні права та обов`язки попередника.
Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи зі складу спірного матеріального правовідношення.
Процесуальне правонаступництво виникає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права. У кожному конкретному випадку, для вирішення питань можливості правонаступництва, господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.
Статтею 512 Цивільного кодексу України передбачено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно статті 513 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 Цивільного кодексу України).
Статтею 516 Цивільного кодексу України встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Як визначено статтею 517 Цивільного кодексу України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (стаття 519 Цивільного кодексу України ).
Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. При цьому, заміна кредитора у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.
При цьому, Цивільним кодексом України не визначено імперативної норми дотримання вимог платної чи безоплатної основи при укладанні правочину по заміні кредитора. Відповідно до п.п. 59,60 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 у справі №909/968/16 метою укладення договору відступлення права вимоги є безпосередньо передання такого права. При цесії право вимоги може бути передано як за плату, так і безоплатно.
Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 04.12.2018 у справі № 31/160(29/170(6/77-5/100) зазначив, що для правильного вирішення питання заміни кредитора у справі про банкрутство його правонаступником слід встановити чи були визнані кредиторські вимоги правопопередника та в якому розмірі, а також обсяг переданих правонаступнику прав вимоги до банкрута. При цьому, оцінюючи обсяг переданих прав, потрібно враховувати загальновизнаний принцип приватного права "nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet", який означає, що ніхто не може передати більше прав, ніж має сам.
Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 16.01.2023 визнано кредиторські грошові вимоги Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" відносно боржника ОСОБА_1 в сумі 356 479,19 грн та включено їх в Реєстр вимог кредиторів. Черговість задоволення грошових вимог кредитора: в сумі 4 962,00 грн - судовий збір за подання заяви про визнання кредитором (відшкодовується у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів); в сумі 356 479,19 грн (заборгованість) вимоги другої черги.
За КУзПБ підставою для заміни кредитора є укладений дійсний та виконаний договір відступлення права вимоги. Якщо правонаступник набув усіх прав нового кредитора та виконав усі вимоги, які передбачають передання прав (в т.ч. оплату за договором), то це є належною підставою заміни кредитора у справі про банкрутство.
Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (стаття 11 Цивільного кодексу України).
У відповідності до частини 1 статті 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 Цивільного кодексу України).
Із змісту частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України випливає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно частини 1 статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд та за погодженням сторін, та умов, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 Цивільного кодексу України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 629 Цивільного кодексу України).
Статтею 638 Цивільного кодексу передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Як вбачається з матеріалів заяви, 23 травня 2025 року між Акціонерним товариством "ТАСКОМБАНК" (як, Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "СУПЕРІМ" (як, Фактор) укладено договір факторингу №НІ/11/28-Ф, відповідно до умов якого в порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі, Фактор зобов"язується передати (сплатити) Клієнту суму фінансування, а Клієнт зобов"язується відступити Факторові права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення Прав Вимоги. Перелік Позичальників, підстави виникнення Права Вимоги до Позичальників, сума боргу та інші дані зазначаються в Реєстрі Прав Вимог, який формується згідно Додатку №1 та є невід"ємною частиною цього Договору ( п.2.1 Договору).
Відступлення Права Вимоги і всіх інших прав, належних Клієнту за кредитними договорами та їх перехід від Клієнта до Фактора відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру прав вимог згідно Додатку №2, але не раніше здійснення оплати Фактором згідно п.3.1 цього Договору, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Позичальників стосовно боргу та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому передачі Реєстру Прав Вимог - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги боргу та є невід"ємною частиною цього Договору ( п.2.3 Договору).
Пунктом 2.4 Договору, сторони домовилися, що в день, коли здійснюється перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги боргу до Позичальників, Клієнт зобов"язаний передати Фактору інформацію згідно Реєстру Прав Вимог в електронному вигляді за формою, наведеною в Додатку №3 до цього Договору, на підставі Акту прийому передачі інформації згідно Реєстру Прав Вимог в електронному вигляді (Додаток №4).
Цей Договір вступає в силу у дату та час його підписання, які зазначаються у розділі 13 цього Договору, уповноваженими представниками і скріплення печатками Сторін та діє до повного виконання Сторонами своїх зобов"язань за цим Договором ( п.10.1 Договору).
Факт виконання умов договору підтверджується Актом від 23.05.2025 прийому передачі Реєстру Прав Вимоги за Договором факторингу №НІ/11/28-Ф від 23.05.2025, відповідно до якого Клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр Прав Вимоги кількістю 1707 кредитних договорів, після чого, з урахуванням пункту 2.1 Договору факторингу №НІ/11/28-Ф від 23.05.2025, від Клієнта до Фактора переходять Права Вимоги боргу від Позичальників і Фактор стає кредитором по відношенню до Позичальників стосовно їх боргів. Загальна сума заборгованості складає 80 490 783,74 грн, підписаний уповноваженими представникам сторін та скріплений печатками юридичних осіб.
Підписанням Акту засвідчено, що Реєстр Прав Вимоги передано в повному обсязі відповідно до умов Договору факторингу №НІ/11/28-Ф від 23.05.2025, будь яких зауважень до зазначеного Реєстру немає.
Також, 23.05.2025 між Клієнтом та Фактором підписано Акт прийому передачі інформації згідно Реєстру Прав Вимоги в електронному вигляді за Договором факторингу №НІ/11/28-Ф від 23.05.2025, відповідно до якого Реєстр Прав Вимоги в електронному вигляді наданий на електронному носії, у розмірі 6,11 Мбайт . Відповідно до цього Реєстру Прав Вимоги Клієнт передав, а Фактор прийняв право вимоги по Позичальниках в кількості 1 707 кредитних договорів. Загальна сума боргу складає 80 490 783,74 грн. Реєстр Прав Вимоги переданий повністю, зауважень у сторін немає, підписаний уповноваженими представникам сторін та скріплений печатками юридичних осіб.
Отже, матеріали справи свідчать, що Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "СУПЕРІУМ" набуло права грошової вимоги до боржника Командирчик Алли Василівни.
Вчинення правочинів, наслідком яких є заміна особи в окремому зобов`язанні через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги), є різновидом переходу до особи прав у матеріальних правовідносинах. Внаслідок такої заміни кредитора в матеріальному правовідношенні відбувається його заміна на іншу особу і в процесуальних правовідношеннях у визначених законом випадках.
Вирішуючи питання про заміну сторони правонаступником, суд встановлює достатність поданих заявником матеріалів для здійснення відповідної заміни; оцінює достовірність поданих на підтвердження факту правонаступництва матеріалів зокрема договорів, інших правочинів тощо, в тому числі - на предмет їх нікчемності. Тобто заміна сторони правонаступником або відмова у такій заміні, здійснюється судом відповідно до норм матеріального і процесуального права, які не передбачають право суду надавати на цій стадії оцінку оспорюваним правочинам, так як це буде порушувати презумпцію їх правомірності (стаття 204 Цивільного кодексу України).
Таким чином, підставою для заміни сторони, тобто процесуального правонаступництва, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.
Положеннями статей 525, 526, 530 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Системний аналіз положень статей 43, 45 КУзПБ, статей 512, 514 ЦК України дає змогу дійти висновку про те, що у справах про банкрутство на будь-якій стадії їх розгляду кредитора є можливим правонаступництво кредитора у разі вибуття чи заміни кредитора у зобов`язанні. У такому випадку господарський суд за заявою правонаступника або іншої учасника (учасників) справи здійснює заміну кредитора на будь-якій стадії провадження у справі її правонаступником.
У статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства дано таке визначення кредитора у справі про банкрутство: кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.
Так, згідно статті 43 Кодексу України з процедур банкрутства здійснюється правонаступництво кредитора у справі про банкрутство. Заміна кредитора у справі про банкрутство правонаступником відповідно до статті 47 Кодексу України з процедур банкрутства тягне за собою внесення змін до затвердженого ухвалою господарського суду реєстру вимог кредиторів щодо особи кредитора.
Процесуальне правонаступництво за статтею 52 ГПК України допускає заміну сторін у справі - позивача, відповідача і не має наслідком внесення змін до затвердженого ухвалою місцевого суду реєстру вимог кредиторів щодо особи кредитора.
Отже, існує суттєва відмінність між регулюванням правонаступництва у справі про банкрутство , передбаченого нормами КУзПБ і процесуальним правонаступництвом у позовному провадженні, передбаченим ГПК України.
Процедура банкрутства поєднує в собі як розгляд процедурних питань, пов`язаних саме із здійсненням провадження у справі про банкрутство, так і вирішення спорів, стороною в яких є боржник, які розглядаються за позовом сторони, тобто в позовному провадженні, тим судом, який відкрив провадження у справі про банкрутство.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.02.2020 у справі № 918/335/17 зробила висновок про те, що судові рішення у процедурі банкрутства можна поділити на дві групи:
Одна з них стосується не вирішення спорів, а розв`язання специфічних питань, притаманних саме процедурам банкрутства, тобто непозовному провадженню: про відкриття провадження у справі про банкрутство, про припинення дії мораторію щодо майна боржника, про закриття провадження у справі про банкрутство, про затвердження плану санації, про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, про призначення керуючого санацією, ліквідатора тощо.
Друга група стосується виключно вирішення спорів. До неї належать судові рішення щодо розгляду спорів, у межах справи про банкрутство, стороною в яких є боржник. Такі спори розглядаються за позовом сторони, тобто в позовному провадженні. Хоча вони вирішуються тим судом, який відкрив провадження у справі про банкрутство, ці спори не стосуються непозовного провадження, яке врегульоване Кодексом України з процедур банкрутства, а тому регламентуються правилами про позовне провадження, встановленими у Господарському процесуальному кодексі України.
Питання заміни кредитора правонаступником врегульовано нормами спеціального законодавства (стаття 43 КУзПБ), а отже, належить до першої групи питань.
Норми Кодексу України з процедур банкрутства застосовуються переважно як спеціальні норми права. У випадках відсутності в Кодексі іншого врегулювання інституту правонаступництва, мають застосовуватися норми чинного ГПК України, як загальні норми процесуального права.
Правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 27.02.2020 у справі № 911/806/17.
Отже, вирішення першої групи питань врегульовано нормами законодавства з питань банкрутства. Норми чинного ГПК України, як загальні норми процесуального права, підлягають застосуванню у випадках відсутності в законодавстві, що регулює процедуру банкрутства, іншого врегулювання інституту правонаступництва.
За змістом зазначених норм, внесення змін до реєстру вимог кредиторів може відбуватися у зв`язку із заміною кредитора у грошовому зобов`язанні боржника, зокрема, внаслідок відступлення права вимоги (стаття 512 Цивільного кодексу України), оскільки у цьому випадку саме зобов`язання боржника, затверджене судовим рішенням, продовжує існувати у незмінному вигляді.
Пунктом 51 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про банкрутство" № 15 від 18.12.09 визначено, що Законом не передбачено заборони на перехід прав кредиторів за грошовими зобов`язаннями до іншої особи у провадженні у справі про банкрутство. Тому арбітражні керуючі мають вносити до реєстру відомості про заміну кредиторів за грошовими зобов`язаннями у разі переходу їх права вимоги відповідно до правил ЦК, а господарські суди - зобов`язувати арбітражних керуючих вносити відповідні зміни до реєстру в разі оскарження необґрунтованої відмови арбітражних керуючих у внесенні відомостей про заміну кредитора. Особа, до якої перейшли права кредитора під час провадження у справі про банкрутство, отримує статус учасника провадження відповідно до абзацу двадцять другого статті 1 Закону. Заміна кредитора у зобов`язанні не впливає на права та обов`язки боржника і не потребує його згоди, якщо така згода не передбачена договором або законом.
Отже, наведене дає суду правові підстави для заміни кредитора у справі №921/466/22 Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" на його правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансової компанії "СУПЕРІУМ".
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява про заміну кредитора у справі №921/466/22 обґрунтована, не суперечить вимогам діючого законодавства та підлягає до задоволення.
Керуючись Кодексом України з процедур банкрутства, статтями 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансової компанії "СУПЕРІУМ" про заміну кредитора правонаступником (вх. №7441 від 22.10.2025), задоволити.
3. Копію ухвали надіслати:
- до електронного кабінету в електронній формі із застосуванням ЄСІТС в порядку, визначеному ГПК України: кредиторам,
- рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення: боржнику ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала суду, постановлена у справі про банкрутство (неплатоспроможність) за результатами розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, може бути оскаржена в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства (стаття 9 Кодексу України з процедур банкрутства).

Ухвалу підписано "28" листопада 2025 року.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою - https://te.court.gov.ua/sud5022.

Суддя Я.Я. Боровець