УХВАЛА

про відмову у вжитті зустрічного забезпечення

м. Київ

03.12.2025Справа № 910/14446/25

За заявою Антимонопольного комітету України

Про зустрічне забезпечення позову

За позовом Спільного Українсько-Естонського підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма-Фарм, ЛТД» (01103, м. Київ, вул. Кіквідзе, буд. 18-а)

До Антимонопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 45)

Про визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України №697-р від 23.10.2025

Суддя Бондаренко-Легких Г. П.

Без виклику представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа №910/14446/25 (суддя Бондаренко-Легких Г. П.) за позовом Спільного українсько-естонського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма-Фарм, ЛТД» (надалі - СП ТОВ «Оптіма-Фарм, ЛТД») до Антимонопольного комітету України (надалі -АМКУ) про визнання недійсним Рішення АМКУ від 23.10.2025р. 697-р «Про визнання рішення Антимонопольного комітету України від 31 липня 2025 року № 370-р таким, дія якого не зупиняється».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.11.2025 у справі №910/14446/25, суд вжив заходи забезпечення позову у справі №910/14446/25 шляхом зупинення виконання рішення АМКУ від 23.10.2025 №697-р «Про визнання рішення Антимонопольного комітету України від 31 липня 2025 року № 370-р таким, дія якого не зупиняється» до моменту набрання законної сили рішення господарського суду у справі в частині, що стосується штрафу, накладеного на позивача пунктом 3 резолютивної частини рішення від 31.07.2025 №370-р.

27.11.2025 до суду від відповідача надійшло клопотання про зустрічне забезпечення позову, в якому АМКУ просить суд застосувати зустрічне забезпечення у справі №910/14446/25 шляхом надання СП ТОВ «Оптіма-Фарм, ЛТД» гарантії банку, який входить до переліку системно важливих банків визначених Національним банком України на суму 2.432.403.190 (два мільярди чотириста тридцять два мільйони чотириста три тисячі сто дев`яносто) гривень не пізніше ніж 10 днів з дня постановлення ухвал суду.

28.11.2025 до суду від СП ТОВ «Оптіма-Фарм, ЛТД» надійшли заперечення на клопотання про зустрічне забезпечення позову.

Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання. Копія ухвали про зустрічне забезпечення направляється учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення (частина 4 статті 141 ГПК України).

Розглянувши клопотання про зустрічне забезпечення, суд приходить до наступного висновку.

Суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення) (частина 1 статті 141 ГПК України).

Згідно частини 2 статті 141 ГПК України зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснене шляхом:

1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів;

2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

Отже, відповідно до частини 1 статті 141 Господарського процесуального кодексу України є правом, а не обов`язком суду. При цьому, метою застосування заходів зустрічного забезпечення є забезпечення відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову,

В обґрунтування клопотання про застосування заходів зустрічного забезпечення позову АМКУ посилається на те, що держава в особі АМКУ може зазнати збитків у розмірі не сплаченого штрафу, що становить 2 432 403 190 грн, враховуючи, що у СП ТОВ «Оптіма-Фарм, ЛТД» відсутні грошові кошти, а його діяльність є збитковою, що визнається самим Товариством

Заявник також зазначає, що оскільки, ухвалою Господарського суду міста Києва вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення виконання Рішення АМКУ від 23.10.2025 року № 697-р, це може призвести до несплати Товариством штрафу і після розгляду справи судом.

Враховуючи наведене, відповідач вважає, що зустрічне забезпечення має запобігти невиконанню рішення Комітету від 31.07.2025 року №370-р, а отже і запобігти завданню збитків держави.

Частиною 3 статті 13 та частини 1 статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Сторона, яка звертається із заявою про вжиття заходів зустрічного забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування відповідного заходу.

Частиною 3 статті 141 ГПК України передбачено, що розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до зустрічного забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів.

Предметом позову у межах справи №910/14446/25 є визнання недійсним Рішення АМКУ від 23.10.2025р. 697-р «Про визнання рішення Антимонопольного комітету України від 31 липня 2025 року № 370-р таким, дія якого не зупиняється».

Рішення АМКУ від 31.07.2025 №370-р, яким на позивача накладено штраф у розмірі 2.432.403.190 грн, оскаржується Товариством в межах окремого судового провадження у справі №910/11233/25, що Комітету достеменно відомо.

Відтак, суд звертає увагу, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.11.2025 вжито заходи забезпечення позову щодо зупинення виконання Рішення АМКУ від 23.10.2025р. 697-р в частині, якою не вирішувалось питання щодо спроможності СП ТОВ «Оптіма-Фарм, ЛТД» сплатити штраф накладений Рішенням АМКУ від 31.07.2025 №370-р.

За таких обставин, заходи зустрічного забезпечення не є співмірними із заходами забезпечення, що вжиті ухвалою Господарського суду міст Києва від 25.11.2025 у межах справи №910/14446/25, а твердження АМКУ про те, що вжиті заходи забезпечення позову позбавляють державу можливості отримати до державного бюджету України штраф, що накладений Рішенням АМКУ від 31.07.2025 №370-р, що призводить до понесення збитків, не знайшли свого доказового підтвердження, оскільки, внаслідок прийняття судом ухвали від 25.11.2025 про забезпечення позову питання законності накладення та стягнення штрафу, як і прийняття Рішенням АМКУ від 31.07.2025 №370-р не вирішено, а віршується в межах окремого провадження №910/11233/25.

Крім того, в якості забезпечення стягнення з суб`єктів господарювання суми штрафів, пункт 16 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачає застосування механізму субсидіарної відповідальності, а саме:

- якщо стягнення з особи штрафу, накладеного органом Антимонопольного комітету України, неможливе внаслідок припинення такої особи, доведення до банкрутства або недостатності майна з вини її засновників (учасників, акціонерів), які мають право надавати обов`язкові для відповідача вказівки, у такому разі правонаступники такої особи, засновники (учасники, акціонери), що входять до групи, яка визнається суб`єктом господарювання відповідно до статті 1 цього Закону і до якої на момент вчинення правопорушення входила така особа, на яку органом Антимонопольного комітету України було накладено штраф, солідарно несуть субсидіарну відповідальність щодо сплати штрафу, накладеного органом Антимонопольного комітету України;

Тобто, на переконання суду, чинне законодавство вже передбачає достатній інструментарій гарантування сплати штрафу, що унеможливлює виникнення ризиків, на які посилається АМКУ.

У випадку, якщо позивач ухилиться від сплати штрафу, останній буде стягнуто з учасника позивача і фактично з усієї групи компаній учасника позивача, що в силу положень статті 1 Закону, розглядається як єдиний суб`єкт господарювання.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання АМКУ про застосування зустрічного забезпечення позову з підстав необґрунтованості.

На підставі викладеного та керуючись статтями 141, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання Антимонопольного комітету України про застосування зустрічного забезпечення позову.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена.

Суддя Г.П. Бондаренко -Легких