ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"01" грудня 2025 р. м. Ужгород Справа № 907/1347/25

Суддя Господарського суду Закарпатської області Худенко А.А.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 ,

про забезпечення позову, у справі №907/1347/25

За позовом ОСОБА_1 , м. Іршава до

відповідача 1 ОСОБА_2 , с. Велика Розтока

відповідача 2 Іршавської міської ради Закарпатської області, м. Іршава

про

про усунення перешкод у користуванні майном шляхом скасування державної реєстрації

земельної ділянки

шляхом:

заборони ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії (купівля-продаж, міна, найм, виділ часток, об`єднання, поділ та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам та переоформленню майнових прав, а також накласти арешт на майно, а саме на земельну ділянку з кадастровим номером: :02:001:0372, площею 0,1562, яка знаходиться за адресою; с. Ільниця, урочище «Солом`янки» 1/4.

ВСТАНОВИВ:

28.11.2025 до Господарського суду Закарпатської області звернулась з позовною заявою ОСОБА_1 до відповідача 1 ОСОБА_2 , відповідача 2 Іршавської міської ради Закарпатської області та просить:

скасувати рішення Іршавської міської ради 25 сесії VIII скликання №2554 від 30.05.2023 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність шляхом викупу гр. ОСОБА_2 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості»;

скасувати рішення Іршавської міської ради 30 сесії VIII скликання №2905 від 09.11.2023 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність шляхом викупу для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості гр. ОСОБА_2 , мешканцю АДРЕСА_1 »;

скасувати рішення Іршавської міської ради 33 сесії VIII скликання №3195 від 05.03.2024 року «Про затвердження звіту про експерту грошову оцінку земельної ділянки несільськогосподарського призначення для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд підприємства переробної та іншої промисловості та продаж у власність гр. ОСОБА_2 , мешканцю АДРЕСА_1 »;

Скасувати державну реєстрацію земельної ділянки належної ОСОБА_2 з кадастровим номером :02:001:0372, площею 0,1562 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 у Державному земельному кадастрі;

скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,1562 га з кадастровим номером :02:001:0372 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 120), у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з одночасним припиненням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо цієї земельної ділянки.

Разом із вказаною позовною заявою подано заяву про забезпечення позову шляхом вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії (купівля-продаж, міна, найм, виділ часток, об`єднання, поділ та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам та переоформленню майнових прав, а також накласти арешт на майно, а саме на земельну ділянку з кадастровим номером: :02:001:0372, площею 0,1562, яка знаходиться за адресою; АДРЕСА_2 .

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову позивач вказує, що Іршавська міська рада 30.05.2023 прийняла рішення № 2554, яким надала дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність шляхом викупу гр. ОСОБА_2 , для розміщення та експлуатації основних підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної машинобудівної та іншої промисловості орієнтовною площею 0,16 га, яка розташована в АДРЕСА_2 , на якій знаходиться об`єкт нерухомого майна, що перебуває у власності заявника.

09.11.2023 року Іршавська міська рада прийняла рішення №2905, яким затвердила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність шляхом викупу гр.

ОСОБА_2 , для розміщення та експлуатації основних підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної машинобудівної та іншої промисловості (код КВЦПЗ - 11.02), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0,1562 га, кадастровий номер: :02:001:0372. Також гр. ОСОБА_2 було надано дозвіл на викуп земельної ділянки. Надалі Іршавська міська рада прийняла рішення №3195 яким вирішила продати гр. ОСОБА_2 , земельну ділянку з кадастровим номером: :02:001:0372, площею 0,1562, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 410517337 від 30.01.2025 року, гр. ОСОБА_2 , на праві приватної власності належить земельна ділянка з кадастровим номером: :02:001:0372, площею 0,1562, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Суміжними землекористувачами земельної ділянки з кадастровим номером: :02:001:0372, площею 0,1562, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 є - ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Між суміжними землевласниками (землекористувачами), був погоджений порядок користування землями загального користування - дорогами та проїздами.

Позивач вказує, що існування у власності ОСОБА_2 вищевказаної земельної ділянки з визначеною конфігурацією порушує право ОСОБА_1 на вільне користування належною їй земельною ділянкою, що зумовило необхідність у зверненні до суду із позовною заявою.

У випадку, якщо під час розгляду даної справи відповідач, ОСОБА_2 відчужить належну йому земельну ділянку, або вчинить будь-які інші реєстраційні дії з даною земельною ділянкою (в т.ч. поділ земельної ділянки, чи її об`єднання з іншою, належною відповідачу земельною ділянкою) позивач матиме об`єктивні труднощі пов`язані з виконанням майбутнього рішення суду.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та викладені в ній доводи, дослідивши в сукупності представлені заявником докази, суд зазначає таке.

Відповідно до положень ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За правилами цієї статті заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Отже, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача чи інших учасників справи для того, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

За змістом наведеної норми обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

В силу приписів ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

За приписами ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 5, 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу для забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів (така правова позиція Верховного Суду викладена, зокрема, в постанові від 04.11.2021 у справі N 907/416/21).

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

При цьому, законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення із заявою про забезпечення позову, а тому, суди в кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності.

Відповідні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18, у постанові Верховного Суду від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20.

Позивач просить усунути перешкоди у користуванні майном шляхом припинення державної реєстрації та права власності на земельну ділянку відповідача 1 та скасування рішень Іршавської міської ради.

Суд зазначає, що позивач просить захистити саме право позивача на вільне користування її земельною ділянкою та не ставить вимогою звернення спірної земельної ділянки кадастровий номер №:02:001:0372 на свою користь.

На думку суду посилання позивача на те, що якщо під час розгляду даної справи відповідач, ОСОБА_2 відчужить належну йому земельну ділянку, або вчинить будь-які інші реєстраційні дії з даною земельною ділянкою позивач матиме об`єктивні труднощі пов`язані з виконанням майбутнього рішення суду не є конкретизованим та не вказує як саме відчуження земельної діялянки відповідачем може вплинути на права позивача, оскільки в межах справи №907/1347/25 позивач вимог про витребування земельної ділянки кадастровий номер №:02:001:0372 на свою користь не ставить.

Натомість задоволення заяви про забезпечення позову обмежить право відповідача.

Таким чином на думку суду вжиття заходів забезпечення позову принесе відповідачу більше негативних наслідків порівняно з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів для позивача.

З огляду на викладене, суд відмовляє в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову, оскільки таке забезпечення порушить принцип співмірності.

Керуючись ст.ст. 136 - 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

СУД ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволені заяви про забезпечення позову, поданої із позовною заявою 28.11.2024 у справі №907/1347/25

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду на підставі ст. 255 Господарського процесуального кодексу України протягом 10 днів.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі, http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Ухвалу складено та підписано 01.12.2025.

Суддя А.А. Худенко