ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2025м. ДніпроСправа № 904/5447/25

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Татарчука В.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) представників сторін справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агровім Трейд" (Житомирська обл., м. Житомир)

до Комунального підприємства "Міський Тролейбус" (Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг)

про стягнення штрафних санкцій

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агровім Трейд" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Комунального підприємства "Міський Тролейбус" про стягнення 1984,27грн трьох відсотків річних, 8505,35грн інфляційних втрат. Судові витрати по сплаті судового збору просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про закупівлю товару №304КП від 18.11.2024 в частині своєчасної оплати за поставлений товар.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників за наявними в матеріалах справи документами. Зобов`язано відповідача протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати відзив на позовну заяву.

09.10.2025 до канцелярії суду через систему "Електронний суд" від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він заперечує проти задоволення позовних вимог в частині стягнення пені.

В обґрунтування своїх заперечень зазначає, що заявлені до стягнення суми є завищеними, а розрахунки позивача помилковими як у частині визначення періоду прострочення, так і у способі застосування індексів інфляції та бази для нарахування відсотків. Крім того, оплата товару була здійснена в межах можливостей фінансування з місцевого бюджету, що виключає наявність умисного порушення грошового зобов`язання.

Відповідно до статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Положеннями пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950, ратифікованої Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 №475/97-ВР) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника.

Відповідно до пункту 10 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України одним з основних засад господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Враховуючи достатність часу наданого сторонами для подання заяв по суті справи чи з процесуальних питань, суд вважає за можливе завершити розгляд справи.

Згідно з частиною четвертою статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без виклику учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, господарський суд,-

УСТАНОВИВ:

18.11.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агровім Трейд" (далі постачальник, позивач) та Комунальним підприємством "Міський Тролейбус" (далі покупець, відповідач) укладено договір про закупівлю товару №304КП (далі договір).

Відповідно до пункту 1.1 договору постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця товар: код (ДК021:20-5 Шини для транспортних засобів великої та малої тоннажності (Автошини 12.00R20 або еквівалент), визначений в асортименті, якості, кількості та за цінами, які зазначені у Специфікації (Додаток 1) до договору, що є його невід`ємною частиною, а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити його вартість.

Загальна вартість товару, що постачається по даному договору на момент його підписання становить 282267,36грн в тому числі ПДВ 20% - 47044,56грн (пункт 3.1 договору).

Згідно з пунктом 4.1 договору розрахунки за товар здійснюються покупцем у національній валюті України, за рахунок коштів підприємства, шляхом безготівкового перерахунку належних до сплати сум за банківськими реквізитами постачальника, зазначених у договорі, на підставі рахунку на оплату, протягом 30 (тридцяти) робочих днів від дати поставки товару, відповідно до видаткової накладної.

Приписами пункту 5.2 договору встановлено, що поставка товару постачальником повинна бути здійснена в строк до 31.12.2024 року.

Відповідно до пункту 7.1 договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України та даним договором.

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін (пункт 11.1 договору).

Пункт 11.2 договору визначає, що строк дії договору до 31.12.2024 року, але у будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками без зауважень та заперечень до нього.

Згідно зі статтею 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

В матеріалах справи відсутні докази того, що договір визнавався недійсним в судовому порядку.

Так, жодна із сторін письмово не виявила бажання припинити дію договору. Відтак, договір №304КП від 18.11.2024 був чинним на час виникнення спірних правовідносин.

Підписаною сторонами Специфікацією №1 від 17.05.2024 (додаток №1) до договору визначено найменування товару, виробника, од.вим., кількість, ціну зо од., суму без ПДВ. Загальна сума специфікації склала 282267,36грн з ПДВ.

На виконання умов договору та специфікації позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 282267,36грн, що підтверджується видатковою накладною №580 від 22.11.2024, підписаною сторонами та скріпленою їх печатками.

Виконуючи умови договору відповідачем здійснено оплату за товар на загальну суму 282267,36грн., що підтверджується залученими до матеріалів справи копіями платіжних інструкцій №479 від 20.02.2025 на суму 150000,00грн, №1070 від 28.04.2025 на суму 2267,36грн, №1223 від 19.05.2025 на суму 130000,00грн (а.с. 14-16 том 1).

Позивач зазначає, що оплата товару відповідачем була здійснена з порушенням строків, визначених умовами договору.

За порушення строків оплати, позивач нарахував та просить стягнути з відповідача інфляційні втрати у сумі 8505,35грн за загальний період з січня по квітень 2025 року та три відсотки річних у розмірі 1984,27грн за загальний період з 06.01.2025 по 18.05.2025, що і стало причиною звернення до суду.

Предметом розгляду у даній справі є стягнення з відповідача на користь позивача трьох відсотків річних та інфляційних втрат за несвоєчасне виконання зобов`язання з оплати за поставлений товар.

Предметом доказування у даній справі є докази оплати, наявність/відсутність заборгованості, наявність/відсутність підстав для застосування відповідальності за порушення зобов`язань за договором.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне.

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (стаття 626 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частин першої та другої статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини першої статті 691 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Договір купівлі-продажу є оплатним, відтак одним із основних обов`язків покупця є оплата ціни товару. Ціна грошове відображення вартості товару за його кількісну одиницю. Ціна товару, як правило, визначається у договорі за згодою сторін.

Частиною першою статті 692 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

В матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо наявності заперечень відповідача стосовно обсягів, строку, вартості та якості поставленого товару.

Протягом розгляду справи судом жодних заперечень з приводу прийняття товару за зазначеною видатковою накладною відповідачем також не заявлено.

Отже, суд приходить до висновку, що позивачем дотримано положення договору в частині виконання його зобов`язань.

Враховуючи зазначений вид договорів, вбачається, що він є оплатним, і обов`язку постачальника за договором поставити товар відповідає обов`язок покупця оплатити вартість цього товару.

У відповідності до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Враховуючи визначений контрагентами у пункті 4.1 порядок розрахунків за поставлений товар, приймаючи до уваги його прийняття відповідачем за видатковою накладною, суд зазначає, що строк оплати є таким, що настав:

- 03.01.2025 за видатковою накладною №580 від 22.11.2024 на суму 282267,36грн з ПДВ, прострочення з 04.01.2025.

Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, врегульовані законодавством.

Згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіркою здійсненого позивачем розрахунку трьох відсотків річних та інфляційних втрат судом порушень не встановлено.

З приводу посилань відповідача на відсутність фінансування видатків бюджету на таку поставку суд зазначає наступне.

Чинним законодавством України не передбачено звільнення від обов`язку оплати у зв`язку з відсутністю бюджетного фінансування.

За змістом частини другої статті 617 Цивільного кодексу України та рішення Європейського суду з прав людини від 18.10.2005 у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не виправдовує бездіяльність боржника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду України від 22.03.2017 у справі № 905/2358/16 та від 15.05.2012 у справі №11/446.

Судом були досліджені всі документи, які надані сторонами по справі, аргументи позивача і відповідача та надана їм правова оцінка. Решта доводів та заперечень відповідача судом до уваги не береться, оскільки не спростовують наведених вище висновків.

Щодо судового збору суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача і стягненню на користь позивача підлягають 3028,00грн витрат по сплаті судового збору.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Агровім Трейд" до Комунального підприємства "Міський Тролейбус" про стягнення 1984,27грн трьох відсотків річних, 8505,35грн інфляційних втрат задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Комунального підприємства "Міський Тролейбус" (50086, м. Кривий Ріг, вул. Дніпровське шосе, буд. 22, ідентифікаційний код 34811465) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агровім Трейд" (10014, Житомирська обл., м. Житомир, вул. Донцова Дмитра, буд. 1/11, кв. 30, ідентифікаційний код 42598278) 1984,27грн трьох відсотків річних, 8505,35грн інфляційних втрат та 3028,00грн - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 28.11.2025.

Суддя В.О. Татарчук