Справа № 909/853/25
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

03.12.2025 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі: судді Кобецької С.М., секретаря судового засідання Поліводи С.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Акціонерного товариства "Українська залізниця",

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест-Текст",

про стягнення штрафних санкцій в сумі 1 665 375,61 грн, з них: 783 091,98 грн - штрафу та 882283,63 грн - пені

за участю:

від відповідача: Мінченко Ярослав Васильович

установив: Акціонерне товариство "Українська залізниця" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест-Текст" (далі - відповідач) про стягнення штрафних санкцій в сумі 1665 375,61 грн, з них: 783 091,98 грн - штрафу, 882 283,63 грн - пені за неналежне виконання зобов`язань за договором поставки № ЦЗВ-02-08223-01 від 21.12.2023.

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору поставки №ЦЗВ-02-08223-01 від 21.12.2023, зокрема відсутністю поставки товару в кількості та у строки визначені умовами Договору та рознарядки , у зв`язку із чим нараховано штрафні санкції в розмірі в сумі 1665375,61 грн, з них: 783091,98 грн - штрафу, 882283,63 грн - пені. Разом з тим , позивач в обгрунтування позовних вимог посилається на ухвалення Господарським судом м. Києва рішення від 28.01.2025 у справі №910/9483/24, яким встановлено факт недоведеності поставки товару відповідачем позивачу через неналежне оформлення експрес-накладних.

15.08.2025 відповідач подав до суду заяву за вх. №7128/25, в якій просить зупинити провадження у справі №909/853/25 до закінчення касаційного перегляду Верховним Судом України справи №910/9483/24 за позовом ТОВ Бест-Текст до АТ Українська залізниця про зобов`язання прийняти товар та стягнення грошових коштів.

19.08.2025 позивач через систему Електронний суд подав заперечення на заяву про зупинення провадження у справі (вх.№13616/25 від 19.08.2025), в якому проти зупинення провадження у справі заперечує та просить в задоволенні заяви відмовити. Заперечення обгрунтовує тим, що у матеріалах справи наявні докази, що дають суду можливість оцінити факти, які є предметом судового розгляду у справі, за своїм внутрішнім переконанням.

Протокольною ухвалою суду в задоволенні клопотання про зупинення провадження в справі судом відмовлено.

02.12.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "Бест-Текст" повторно подав клопотання за вх.№19701/25 про зупинення провадження у справі до закінчення касаційного перегляду Верховним Судом України справи №910/9483/24 за позовом ТОВ Бест-Текст до АТ Українська залізниця про зобов`язання прийняти товар та стягнення грошових коштів. .

Зупинення провадження обгрунтовує тим, що в провадженні Верховного Суду знаходиться справа №910/9483/24 за касаційною скаргою ТОВ Бест-Текст на рішення Господарського суду міста Києва від 28.01.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2025 у справі за позовом ТОВ Бест-Текст до Акціонерного товариства Українська залізниця про зобов`язання прийняти товар та стягнення грошових коштів, і провадження касаційною інстанцією зупинено до закінчення касаційного перегляду Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду судових рішень у справі №910/8181/24. Підставою для зупинення провадження у справі зазначає п.5 ч.1 ст. 227 ГПК України, як об`єктивну неможливість розгляду цієї справи до закінчення касаційного перегляду Верховним Судом України справи 910/9483/24 за позовом ТОВ Бест-Текст до Акціонерного товариства Українська залізниця про зобов`язання прийняти товар та стягнення грошових коштів за Договором поставки №УЦВ-02-08223-01 від 21.12.2023. В обгрунтування заяви відповідач посилається на те, що в рамках перегляду у касаційному порядку рішення суду першої та апеляційної інстанцій у справі №910/9483/24 буде встановлено правовий висновок щодо факту поставки товару постачальником чи його відсутності, що безумовно вплине на об"єктивність рішення та повноту розгляду спору 909/853/25.

Позивач повноважного представника в судове засідання не забезпечив.

В судовому засіданні представник відповідача заяву про зупинення провадження у справі підтримав та просив суд її задовольнити.

Розглянувши заяву про зупинення провадження у справі, дослідивши докази у справі та надавши їм належної правової оцінки, суд приходить до висновку про її задоволення.

Порядок та умови зупинення провадження у справі врегульовано нормами ст.227, 228 ГПК України, в яких наведено вичерпний перелік підстав, за яких суд, відповідно, зобов`язаний та має право зупинити провадження у справі.

Пунктом 7 частини 1 статті 228 ГПК України передбачено право суду зупинити провадження у справі за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Положеннями пункту 11 частини 1 статті 229 ГПК України передбачено, що провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду до вирішення іншої справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому п.5 ч.1ст. 227 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

При застосуванні наведеної правової норми за вимогами ст.234 ГПК України в мотивувальній частині ухвали повинні бути зазначені, зокрема, мотиви, з яких суд дійшов висновків, постановляючи ухвалу (правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 08.07.2019р. у справі № 904/4233/18).

Зупинення провадження у справі - це врегульована законом й оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, до моменту, коли ці обставини перестануть існувати або будуть вчинені необхідні дії. Тобто інститут зупинення судового провадження застосовується не просто у зв`язку із виникненням підстав, передбачених процесуальним законом, а обумовлюється наявністю обставин, які створюють об`єктивні перешкоди для здійснення судового розгляду (аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 27.02.2023 у справі № 380/7845/21). Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження в якій зупинено. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Під неможливістю розгляду справи слід розуміти неможливість для господарського суду самостійно з`ясувати обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин. Подібний за змістом правовий висновок викладений у постанові Верховного суду від 27.02.2018 у справі №904/6636/17.

Пов`язаною із цією справою є така інша справа, в якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання та оцінку доказів у цій справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (ч. 4 та 6 ст. 75 ГПК України).

Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку зобов`язаний з`ясовувати: 1) як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом; 2) чим обумовлюється неможливість розгляду справи. Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 10.09.2019р. у справі № 922/1962/17, від 17.12.2019 у справі № 917/131/19).

При дослідженні доказів у справі судом встановлено, що згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень в провадженні Верховного суду знаходиться справа №910/9483/24 за касаційною скаргою ТОВ Бест-Текст на рішення Господарського суду міста Києва від 28.01.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2025 у справі за позовом ТОВ Бест Текст до АТ Українська залізниця про зобов`язання прийняти товар та стягнення грошових коштів за Договором поставки №УЦВ-02-08223-01 від 21.12.2023.

Ухвалою від 15.07.2025 Верховний Суд зупинив касаційне провадження у справі №910/9483/24 до закінчення касаційного перегляду Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду судових рішень у справі №910/8181/24.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.04.2025 передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справу №910/8181/24 в зв`язку з необхідністю відступлення від сформульованих у постановах Верховного Суду від 21.12.2020 у справі №910/1144/19, від 14.05.2024 у справі № 914/1757/22 висновків щодо обґрунтованості (підставності) вимоги постачальника про зобов`язання покупця виконати обов`язок у натурі шляхом зобов`язання прийняти товар.

При цьому колегія суддів в ухвалі від 23.04.2025 зазначила, що належним способом захисту прав постачальника у випадку відмови покупця від отримання товару та несплати його вартості є реалізація одного з механізмів захисту, передбачених частиною 4 статті 692 ЦК України: 1) права вимагати від покупця оплати вартості відповідного товару; 2) права на відмову від договору купівлі-продажу. Такий спосіб захисту, як вимога про зобов`язання покупця прийняти товар за відсутності його належної ініціативи щодо формування замовлень, не забезпечує ефективного відновлення порушеного права постачальника, оскільки не усуває наслідків порушення в повному обсязі та не гарантує поновлення майнового становища без необхідності додаткового звернення до суду, як наслідок, не відповідає вимогам статті 16 ЦК України щодо ефективності способу судового захисту.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду ухвалою від 23.06.2025 справу № 910/8181/24 прийняла до розгляду. Розгляд справи не завершено.

Відповідно до ст.236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За аналізу наведених правових норм та обставин встановлених у справі, суд приходить до висновку про неможливість ухвалення судового рішення у справі 909/853/25 до перегляду справи №910/9483/24 в касаційному порядку, оскільки за результатами касаційного розгляду, при якому будуть враховані висновки об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного суду за результатами розгляду справи 910/8181/24, - залежить обгрунтованість та законність прийняття рішення у справі №909/853/25 про стягнення штрафних санкцій за непоставку товару на підставі укладеного між сторонами Договору поставки №УЦВ-02-08223-01 від 21.12.2023, який є об`єктом дослідження спірних правовідносин як у справі №910/9483/24 та у справі №909/853/25. Саме зупинення провадження у справі забезпечить повне, всебічне та об`єктивне з`ясування обставин у справі №909/853/25 та відповідно ухвалення судом законного рішення у ній.

Відповідно до статті 7 ГПК України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності фізичних та юридичних осіб перед законом і судом незалежно від будь-яких ознак чи обставин. Дана норма кореспондується зі статтею 46 ГПК України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Разом з тим, відповідно до статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У пунктах 1- 3 частини 1 статті 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

При цьому статтею 236 ГПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до преамбули та статті 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, а також згідно з усталенню практикою Європейського суду з прав людини (рішення від 25.07.2002 у справі за заявою №48553/99 "Совтрансавто-Холдінг" проти України", рішення від 28.10.1999 у справі за заявою № 28342/95 "Брумареску проти Румунії") принцип правової визначеності вимагає, щоб при остаточному вирішенні справи судами їхні рішення не викликали сумнівів (п.61 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Брумареску проти Румунії" (Brumаrescu v. Romania), заява №28342/95). Якщо конфліктна практика розвивається в межах одного з найвищих судових органів країни, цей суд сам стає джерелом правової невизначеності, тим самим підриває принцип правової визначеності та послаблює довіру громадськості до судової системи (п.123 рішення ЄСПЛ у справі "Парафія греко-католицької церкви в м. Люпені та інші проти Румунії" (Lupeni Greek Catholic Parish and Others v. Romania), заява №76943/11).

Таким чином, правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - ухвалення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.

Враховуючи, що єдність судової практики є складовою принципу правової визначеності та фундаментальною засадою здійснення судочинства і визначається тим, що має гарантувати стабільність правопорядку, об`єктивність і прогнозованість правосуддя, в той час як застосування судами різних підходів до тлумачення законодавства, навпаки, призводить до його невизначеності, суперечливого та довільного застосування, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для зупинення провадження у справі № 909/853/25 до закінчення касаційного перегляду Верховним Судом справи №910/9483/24 у справі за позовом ТОВ Бест Текст до АТ Українська залізниця про зобов`язання прийняти товар та стягнення грошових коштів за Договором поставки №УЦВ-02-08223-01 від 21.12.2023.

Керуючись ст. 227, 228, 229, 232-235 ГПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання (вх. № 19701/25 від 02.12.2025) Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест-Текст" про зупинення провадження у справі №909/853/25 (вх. № 19701/25 від 02.12.2025) задовольнити.

Провадження по справі № 909/853/25 зупинити до закінчення касаційного перегляду Верховним Судом справи №910/9483/24 у справі за позовом ТОВ Бест Текст до АТ Українська залізниця про зобов`язання прийняти товар та стягнення грошових коштів за Договором поставки №УЦВ-02-08223-01 від 21.12.2023.

Зобов`язати сторін повідомити суд про усунення підстав, що зумовили зупинення провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені ст. 256, 257 ГПК України.

Ухвалу підписано 03.12.2025.

Суддя С. М. Кобецька