ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

04.12.2025м. ДніпроСправа № 904/6826/25

за заявою керівника Західної окружної прокуратури міста Дніпра, м. Дніпро

про забезпечення позову у справі

за позовом керівника Західної окружної прокуратури міста Дніпра, м. Дніпро в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сікар", м. Дніпро

про зобов`язання вчинити певні дії

Суддя Рудь І.А.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Керівника Західної окружної прокуратури міста Дніпра в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить:

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Сікар" () усунути перешкоди територіальній громаді міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради () у праві користування та розпорядження земельними ділянками: з кадастровим номером :08:777:0351 площею 0,1799 га, та несформованими сусідніми земельними ділянками площею 0,0102 га та 0,0165 га, повернути земельні ділянки з кадастровим номером :08:777:0351 площею 0,1799 га, та сусідні несформовані земельні ділянки площею 0,0102 га та 0,0165 га шляхом знесення об`єкту самочинного будівництва: майнового комплексу (опис: літ. А-1 - будівля охорони; Б, В, Г-навіси (тимчасові); №1-3- споруди; І-замощення; дорожнє (тверде) покриття, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Велика Діївська, 4 Д (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);

- скасувати державну реєстрацію права приватної власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Сікар" () на об`єкт майна - майновий комплекс (опис: літ. А-1 - будівля охорони; Б, В, Г-навіси (тимчасові); №1-3 -споруди; І-замощення; дорожнє (тверде) покриття - що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Велика Діївська, 4 Д (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), шляхом внесення до Державного реєстру запису про відсутність права із закриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна 101;

- скасувати державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером з кадастровим номером :08:777:0351 площею 0,1799 га.

Судові витрати прокурор просить покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначає про те, що земельна ділянка за адресою: м. Дніпро, вул. Велика Діївська 4 Д у власність чи користування відповідачу, третім особам у справі на момент реєстрації речових прав, не передавалась. Більш того, розпорядчий документ, на підставі якого об`єкту нерухомості - майновому комплексу, розташованому на земельній ділянці присвоєно адресу у м. Дніпрі, вул. Велика Діївська 4 Д, та використано для реєстрації речових прав - не видавався, що свідчить про самовільне зайняття земельної ділянки комунальної власності, чим грубо порушено право комунальної власності територіальної громади м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради.

Разом з позовною заявою керівником Західної окружної прокуратури міста Дніпра подано заяву про забезпечення позову, в якій заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом: заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "Сікар" () та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь-які дії пов`язані з державною реєстрацією речових прав щодо об`єкту нерухомого майна - майнового комплексу, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Велика Діївська, 4 Д (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

В обґрунтування поданої заяви, прокурор посилається на те, що предметом позову прокурора є усунення перешкод Дніпровській міській раді у користуванні земельними ділянками: з кадастровим номером :08:777:0351 площею 0,1799 га, та несформованими земельними ділянками площею 0,0102 га та 0,0165 га, які позначено у додатку 3 до акту обстеження від 09.06.2025 № 0297, шляхом знесення об`єкту самочинного будівництва: майнового комплексу (опис: літ. А-1 - будівля охорони; Б, В, Г-навіси (тимчасові); №1-3 - споруди; І-замощення; дорожнє (тверде) покриття - що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Велика Діївська, 4 Д (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) із закриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна.

З урахуванням того, ТОВ "Сікар", маючи зареєстроване право власності на спірне самочинно збудоване нерухоме майно - магазин, нежитлову будівлю не обмежено в розпорядженні таким майном, відсутність заборони на відчуження вказаного майна, реєстрація права власності на яке оскаржується прокурором, може призвести до відчуження цього майна з метою утруднення чи унеможливлення виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області у справі за позовом прокурора, а також може призвести до порушення майнових прав третіх осіб.

Таким чином, прокурор вважає, що в даному випадку наявні процесуально визначені підстави для забезпечення позову.

Правовою підставою заяви про забезпечення позову прокурор зазначає статті 136, 137, 140 Господарського процесуального кодексу України, а також численну практику Верховного Суду.

За загальним правилом, унормованим частиною першою статті 140 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

ВИСНОВКИ СУДУ, НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД ТА МОТИВИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 ГПК України).

Співмірність передбачає врахування господарським судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Отже, аналізуючи викладене, можна дійти висновку, що метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Правова позиція Верховного Суду в питаннях забезпечення позову зводиться до того, що господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості й адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.10.2018 у справі №913/257/18).

У постанові від 24.04.2024 у справі № 754/5683/22 Велика Палата Верховного Суду констатувала, що як характер спору (майновий або немайновий), так і те, чи підлягає судове рішення у конкретній справі примусовому виконанню, не мають вирішального значення при дослідженні судом питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову (п. 46).

Ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та 4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами (п. 47).

Наявність або відсутність підстав для забезпечення позову суд вирішує в кожній конкретній справі з урахуванням установлених фактичних обставин такої справи та загальних передумов для вчинення відповідної процесуальної дії (п. 48).

За змістом статей 2, 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суть якої зводиться до того, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною першою статті 170 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що будь-яка письмова заява з процесуальних питань повинна містити, окрім іншого, перелік доказів (за наявності), що додаються до заяви.

За змістом частин першої, другої статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Оцінюючи наведені заявником обставини в обґрунтування заяви про забезпечення позову та надані докази, суд доходить висновку про наявність правових підстав для її задоволення.

За приписами статей 3, 509 Цивільного кодексу України добросовісність є основою господарських взаємовідносин сторін.

Частиною третьою статті 13 Цивільного кодексу України визначено, що не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Формулювання "зловживання правом" необхідно розуміти як суперечність, оскільки якщо особа користується власним правом, то його дія дозволена, а якщо вона не дозволена, то саме тому відбувається вихід за межі свого права та дію без права. Сутність зловживання правом полягає у вчиненні уповноваженою особою дій, які складають зміст відповідного суб`єктивного цивільного права, недобросовісно, в тому числі всупереч меті такого права.

Отже, учасники цивільних відносин при здійсненні своїх прав зобов`язані діяти добросовісно, утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб; не допускаються дії, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Зважаючи на викладені прокурором обґрунтування заяви про забезпечення позову, суд вважає їх такими, що заслуговують на увагу.

Враховуючи загальний обсяг право- та дієздатності юридичної особи-відповідача, а відтак і можливість вільного розпорядження ним майном чи майновими правами, що не потребує доведенню, неприйняття заходів забезпечення позову може у подальшому ускладнити/унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист права в межах предмета позову.

Відтак суд не може покладатися на ймовірність добросовісної поведінки учасників справи за наявності між ними спору.

З огляду на викладене суд вважає, що захід забезпечення позову шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "Сікар" () та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь-які дії пов`язані з державною реєстрацією речових прав щодо об`єкту нерухомого майна - майнового комплексу, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Велика Діївська, 4 Д (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), є доступним.

Забезпечення позову визначеним шляхом, не призведе до невиправданого обмеження його майнових прав, оскільки обтяжене майно фактично перебуває у власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 232 - 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяву керівника Західної окружної прокуратури міста Дніпра - задовольнити повністю.

Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Сікар" () та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь-які дії пов`язані з державною реєстрацією речових прав щодо об`єкту нерухомого майна - майнового комплексу, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Велика Діївська, 4 Д (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Стягувач: Дніпровська міська рада (; місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, пр-т Дмитра Яворницького, буд. 75).

Боржник: Товариствj з обмеженою відповідальністю "Сікар" (; місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Велика Діївська, 4Д).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 04.12.2025.

Ухвала, як виконавчий документ, може бути пред`явлена до примусового виконання до 05.12.2028 включно.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.А. Рудь