УХВАЛА

м. Київ

01.12.2025Справа № 910/14595/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса»

до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»

про розірвання договору кредитної лінії та визнання припиненими грошових зобов`язань

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дієса» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про розірвання договору кредитної лінії та визнання припиненими грошових зобов`язань.

Позовні вимоги обґрунтовані істотною зміною обставин, у зв`язку з чим позивач просить розірвати договір кредитної лінії № 451/31/6-1 від 21.07.2011 та визнати припиненими його грошові зобов`язання як поручителя, за договором поруки від 01.10.2018 № 8, який укладено на виконання умов спірного договору кредитної лінії.

Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.09.2025 відкрито провадження у справі № 910/12677/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» (ідентифікаційний номер 36483471).

Відповідно до статті 12 Господарського процесуального кодексу України, господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного провадження та позовного провадження. Господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство (неплатоспроможність) та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника.

Кодекс України з процедур банкрутства від 18 жовтня 2018 року набрав чинності 21 жовтня 2019 року.

Згідно з частиною 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Відповідно до частини 3 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства, матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо спорів, зазначених у частині другій цієї статті, провадження в якій відкрито до або після відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), за ініціативою учасника справи або суду невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів, надсилаються до господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Суд звертає увагу, що положення Кодексу України з процедур банкрутства передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону, який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси в тому числі майна, яке безпідставно вибуло з права власності банкрута, для забезпечення повного або часткового задоволення вимог кредиторів та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Згідно з частиною 1 статті 24 Господарського процесуального кодексу України, усі справи, що підлягають вирішенню в порядку господарського судочинства, розглядаються місцевими господарськими судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

За приписами частини 13 статті 30 Господарського процесуального кодексу України, справи, передбачені пунктами 8 та 9 частини першої статті 20 цього Кодексу, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника.

Статтею 20 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд спорів з майновими вимогами до боржника, щодо якого порушено справу про банкрутство, належить до предметної юрисдикції господарських судів, при цьому, перелік таких майнових вимог законодавцем не обмежено.

Частиною 1 статті 29 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Враховуючи, що у справі № 910/12677/23 відкрито провадження про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса», який є позивачем у даній справі, суд дійшов висновку, що справа № 910/14595 не підлягає розгляду в позовному провадженні, а може бути розглянута виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса».

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 31 Господарського процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З огляду на зазначене, матеріали справи № 910/14595/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про розірвання договору кредитної лінії та визнання припиненими грошових зобов`язань підлягають передачі за встановленою підсудністю до Господарського суду міста Києва для розгляду в межах справи № 910/12677/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса».

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 20, 30, 31, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

УХВАЛИВ:

1. Матеріали справи № 910/14595/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про розірвання договору кредитної лінії та визнання припиненими грошових зобов`язань направити за підсудністю до Господарського суду міста Києва для розгляду в межах справи № 910/12677/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса».

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку та строки, передбачені розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.Ю.Кирилюк