ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2025 р. Справа№ 920/916/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.

суддів: Коробенка Г.П.

Тарасенко К.В.

при секретарі судового засідання: Нагулко А.Л.

за участю представників сторін:

від позивача: Сечін С.О.;

від відповідача 1: Брайко Ю.В.;

від відповідача 2: не з`явився;

від відповідача 3: не з`явився;

від відповідача 4: Ільмухіна Т.Ф.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумитеплоенерго"

на рішення Господарського суду Сумської області від 14.11.2024 (повний текст складено 25.11.2024)

у справі № 920/916/23 (суддя Джепа Ю.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумитеплоенерго"

до 1. Департаменту інфраструктури міста Сумської міської ради,

2. Департаменту фінансів, економіки та інвестицій Сумської міської ради,

3. Департаменту фінансів Сумської обласної військової адміністрації,

4. Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг"

про визнання укладеним договору,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

У серпні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Сумитеплоенерго" (далі - ТОВ "Сумитеплоенерго", позивач) звернулося до Господарського суду Сумської області з позовом до Департаменту інфраструктури міста Сумської міської ради (далі - відповідач 1), Департаменту фінансів, економіки та інвестицій Сумської міської ради (далі - відповідач 2), Департаменту фінансів Сумської обласної військової адміністрації (далі - відповідач 3), Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (далі - ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг", відповідач 4) про визнання укладеним Договору про організацію взаєморозрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію (у тому числі її виробництво, транспортування та постачання), послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води (або послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води) (у тому числі у разі заміни сторони у зобов`язанні та/або у разі правонаступництва), послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися відповідним категоріям споживачів, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії, послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води (або послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води), послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи органами місцевого самоврядування для відповідної категорії споживачів, підтверджена територіальною комісією з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах та не профінансована з державного бюджету у попередніх періодах, яка виникла за період з 01.06.2021 по 31.12.2022, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сумитеплоенерго", Департаментом інфраструктури міста Сумської міської ради, Департаментом фінансів, економіки та інвестицій Сумської міської ради, Департаментом фінансів Сумської обласної військової адміністрації, Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" у редакції, викладеній у позовній заяві.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що укладення договору про організацію взаєморозрахунків є обов`язковим в силу вимог Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення", зокрема статей 1, 4 цього Закону, оскільки праву позивача на погашення заборгованості з різниці в тарифах кореспондує обов`язок відповідачів укласти такий договір та здійснити погашення заборгованості у спосіб, встановлений законом. За твердженням позивача, 25.07.2023 він звернувся до відповідачів з листом № 3381 про укладення Договору про організацію взаєморозрахунків. Проте, відповідачі в порушення процедури, встановленої пунктом 8 Порядку та умов надання у 2022 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на компенсацію різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1403 від 20.12.2022, не підписали направлений їм позивачем Договір про організацію взаєморозрахунків та не надали письмову мотивовану відмову від його підписання в 3-денний строк.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 14.11.2024 у справі № 920/916/23 у задоволені позову відмовлено.

Мотивуючи відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив, що субвенція державного бюджету місцевим бюджетам на компенсацію різниці в тарифах була передбачена Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" і надавалась згідно із затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1403 від 20.12.2022 Порядком виключно у 2002 році, тому вимоги позивача про укладення договору після закінчення вказаного бюджетного періоду на підставі вказаного Порядку є необґрунтованими.

Крім того, суд першої інстанції не вбачав підстав для задоволення позовних вимог, оскільки ні Закон України "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування", а ні Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" не встановлюють, що спір з приводу укладення договору про організацію взаєморозрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах щодо компенсації передається на вирішення господарського суду.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, ТОВ "Сумитеплоенерго" 13.12.2024 звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Сумської області від 14.11.2024 у справі № 920/916/23 та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Мотивуючи вимоги апеляційної скарги, ТОВ "Сумитеплоенерго" вважає оскаржуване рішення незаконним і необгрунтованим, прийнятим з неправильною оцінкою обставин справи, оскільки суд першої інстанції помилково не взяв до уваги, що встановлене законодавством зобов`язання держави з відшкодування заборгованості з різниці в тарифах не обмежене часовими рамками, є чинним незалежно від закінчення бюджетного року, законодавчі підстави для його припинення відсутні, та реалізується виключно через укладення договору про організацію взаєморозрахунків, обов`язковість якого визначена законом.

Так, за узагальненими доводами позивача:

- Законом України "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування" визначено зобов`язання держави здійснити відшкодування заборгованості з різниці в тарифах на користь суб`єктів господарювання, які надають послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, яким є позивач. При цьому, таке зобов`язання не обмежено будь-якими часовими рамками;

-затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1403 від 20.12.2022 Порядком передбачено, що підставою для проведення розрахунків погашення заборгованості з різниці в тарифах є договір про організацію взаєморозрахунків та визначено осіб, на яких покладено зобов`язання з реалізації державної політики в сфері відшкодування заборгованості з різниці в тарифах. Жодним нормативно-правовим актом, які регулюють спірні правовіносини, не встановлено такої підстави припинення зобов`язання як закінчення бюджетного року чи відсутність субвенції. Отже, за відсутності підстав для припинення зобов`язання з відшкодування заборгованості з різниці в тарифах таке зобов`язання є чинним та підлягає виконання незалежно від закінчення бюджетного року;

- позивач не є учасником бюджетного процесу, питання невиконання бюджету, закінчення бюджетного року не є обставинами, які впливають на укладення договору про організацію взаєморозрахунків та чинність господарського зобов`язання;

-позивач звернувся до відповідачів як учасників взаєморозрахунків, визначених пунктом 5 Порядку, з листом про укладення договору про організацію взаєморозрахунків, проте в порушення встановленої процедури укладення договору відповідачі не підписали направлений позивачем договір та не надали письмову мотивовану відмову в його підписанні в 3-денний строк;

-зобов`язання держави щодо відшкодування заборгованості з різниці в тарифах реалізується через укладення договору про організацію взаєморозрахунків, отже управнена сторона (ТОВ "Сумитеплоенерго") має право вимагати укладення такого договору від зобов`язаних сторін - визначених законом учасників взаєморозрахунків, в чому саме і полягає обов`язковість договору при вирішенні переддоговірних спорів на підставі статті 187 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Скаржником 11.02.2025 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" направлено до суду апеляційної інстанції відповідь на відзив ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг". У зазначеній відповіді ТОВ "Сумитеплоенерго" акцентує увагу на неспростованості відповідачем 4 у відзиві на апеляційну скаргу жодних його доводів, викладених у скарзі, зокрема і про те, що питання виділення та розподілу субвенції пов`язані з виконанням договору про організацію взаєморозрахунків, а не з його укладенням. Однак, у даній справі ТОВ "Сумитеплоенерго" заявлено позов про укладення такого договору.

Повторно наголошуючи на своїх позиціях, викладених в апеляційній скарзі, ТОВ "Сумитеплоенерго" у відповіді на відзив також звертає увагу на ту обставину, що за рішенням Господарського суду Сумської області від 06.12.2023 у справі 920/481/23, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2025, стягнуто з ТОВ "Сумитеплоенерго" на користь ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" заборгованість за природний газ в сумі 634 425 612,28 грн.

При цьому суд апеляційної інстанції у своїй постанові у даній справі втсановив, що Закон України "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування" встановлює єдину підставу для проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах - це договір про організацію взаєморозрахунків, і не передбачає можливість проведення таких взаєморозрахунків за рішенням суду при вирішенні спору про стягнення заборгованості за спожитий газ.

Отже, за твердженням позивача, оскаржуваним рішенням у даній справі суд першої інстанції фактично позбавляє цієї "єдиної підстави" для проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах, оскільки у випадку незадоволення позову у даній справі ТОВ "Сумитеплоенерго" буде позбавлено можливості захистити своє право на гарантоване державою відшкодування заборгованості з різниці в тарифах в будь-який інший спосіб.

За наявності підтвердженої доказами взаємної заборгованості держави і відповідача, скаржник вважає, що завданням господарського суду у даній справі є врегулювання спірної ситуації із забезпеченням балансу інтересів сторін, виходячи з принципу пропорційності, а саме шляхом укладення договору про організацію взаєморозрахунків.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.12.2024 справу № 920/916/23 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуюч суддя - Кравчук Г.А. (суддя-доповідач), судді: Хрипун О.О., Скрипка І.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.12.2024 витребувано з Господарського суду Сумської області матеріали справи № 920/916/23; відкладено вирішення питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою ТОВ "Сумитеплоенерго" на рішення Господарського суду Сумської області від 14.11.2024 у справі № 920/916/23 до надходження до суду матеріалів справи.

31.12.2024 матеріали справи № 920/916/23 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

У зв`язку з перебуванням судді Скрипки І.М. у відпустці з 31.12.2024 по 14.01.2025 включно, перебуванням судді Хрипуна О.О. у відпустці з 01.01.2025 по 14.01.2025 включно, перебуванням головуючого судді (судді-доповідача) Кравчука Г.А. у відпустці з 16.01.2025 по 18.01.2025 включно, процесуальні дії у справі не здійснювались.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2025 у справі № 920/916/23 відмовлено у задоволенні клопотання ТОВ "Сумитеплоенерго" про відстрочення сплати судового збору; апеляційну скаргу ТОВ "Сумитеплоенерго" на рішення Господарського суду Сумської області від 14.11.2024 у справі № 920/916/23 залишено без руху на підставі статт174, частини 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України); надано скаржнику десятиденний строк з моменту отримання ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

27.01.2025 ТОВ "Сумитеплоенерго" було усунуто недоліки апеляційної скарги та надано суду докази сплати судового збору у розмірі 3 220,80 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Сумитеплоенерго" на рішення Господарського суду Сумської області від 14.11.2024 у справі №920/916/23, розгляд справи призначено на 13.02.2025 о 15 год 00 хв, запропоновано сторонам вчинити певні процесуальні дії в установлений судом строк.

Водночас, суд апеляційної інстанції залишив без розгляду клопотання скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження ухваленого у даній справі рішення, оскільки строк на апеляційне оскарження ним не пропущено.

За результатами поданого 03.02.2025 представником Департаменту інфраструктури Сумської міської ради адвоката Брайко Ю.В. клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.02.2025 його задоволено; постановлено судове засідання, яке відбудеться 13.02.2025 о 15 год 00 хв, проводити в режимі відеоконференції; визначено особу, яка братиме участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду: представник відповідача 1- адвокат Брайко Ю.В.; попереджено сторін, що відповідно до частини 5 статті 197 ГПК України, ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.02.2025 задоволено заяву ТОВ "Сумитеплоенерго" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, доручено забезпечення проведення відеоконференції Господарському суду Сумської області.

Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2025 призначено повторний автоматизований розподіл справи, у зв`язку з участю у нараді судді Хрипуна О.О. 13.02.2025.

Згідно з Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.02.2025 справу № 920/916/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Кравчука Г.А., суддів Скрипки І.М., Коробенка Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2025 зазначеною колегією суддів прийнято до свого провадження апеляційну скаргу ТОВ "Сумитеплоенерго" на рішення Господарського суду Сумської області від 14.11.2024 у справі №920/916/23, розгляд якої призначено на 13.02.2025 о 15 год 00 хв.

За результатами поданої 12.02.2025 представником ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдінг" адвокатом Ільмухіною Т.Ф. заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2025 її задоволено; постановлено судове засідання, яке відбудеться 13.02.2025 о 15 год 00 хв, проводити в режимі відеоконференції; визначено особу, яка братиме участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду: представник відповідача 4 - адвокат Ільмухіна Т.Ф.; попереджено сторін, що відповідно до частини 5 статті 197 ГПК України, ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.02.2025 розгляд апеляційної скарги позивача на рішення Господарського суду Сумської області від 14.11.2024 у справі №920/916/23 відкладено на 05.03.2025 об 11 год 00 хв; визначено осіб, які братимуть участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду: представник відповідача 1 - адвокат Брайко Ю.В., представник відповідача 4 - адвокат Ільмухіна Т.Ф.; визначено, що представник позивача братиме участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Господарського суду Сумської області.

Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 03.03.2025 призначено повторний автоматизований розподіл справи, у зв`язку з перебуванням судді Скрипки І.М. у відпустці з 24.02.2025 по 09.03.2025 включно.

Згідно з Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.03.2025 справу № 920/916/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Кравчука Г.А., суддів Коробенка Г.П., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.03.2025 зазначеною колегією суддів прийнято до свого провадження апеляційну скаргу ТОВ "Сумитеплоенерго" на рішення Господарського суду Сумської області від 14.11.2024 у справі №920/916/23, розгляд справи призначено на 03.04.2025 об 11 год 00 хв; визначено осіб, які братимуть участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду: представник відповідача 1 - адвокат Брайко Ю.В., представник відповідача 4 - адвокат Ільмухіна Т.Ф.; визначено, що представник позивача братиме участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Господарського суду Сумської області, якому доручено забезечити проведення такої відеоконференції.

За результатами поданої 04.03.2025 Департаментом фінансів, економіки та інфестицій Сумської міської ради заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.03.2025 її задоволено; постановлено судове засідання, яке відбудеться 03.04.2025 об 11 год 00 хв, проводити в режимі відеоконференції; визначено особу, яка братиме участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду: представник відповідача 2 - Муравська А.А.; попереджено сторін, що відповідно до частини 5 статті 197 ГПК України, ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.03.2025 доручено забезпечення проведення відеоконференції Сумському окружному адміністративному суду, в приміщенні якого буде брати участь у судовому засіданні, що відбудеться 03.04.2025 об 11 год 00 хв, представник ТОВ "Сумитеплоенерго".

У судовому засіданні 03.04.2025 колегією суддів постановлено ухвалу, відповідно якої розгляд апеляційної скарги позивача на рішення суду першої інстанції у даній справі відкладено на 13.05.2025 о 15 год 00 хв; визначено осіб, які братимуть участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду: представник відповідача 1 - адвокат Брайко Ю.В., представник відповідача 2 - Муравська А.А., представник відповідача 4 - адвокат Ільмухіна Т.Ф.; визначено, що представник позивача братиме участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Господарського суду Сумської області, якому доручено забезечити проведення такої відеоконференції.

Однак, у зв`язку з перебуванням судді Тарасенко К.В. у відпустці з 12.05.2025 по 16.05.2025, судове засідання у призначений час не відбулось.

Враховуючи приписи статті 32 ГПК України щодо сталості складу суду, з огляду на перебування судді Тарасенко К.В. у відпустці з 19.05.2025 по 23.05.2025, процесуальні дії по справі не здійснювались.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.05.2025 розгляд апеляціної скарги у даній справі призначено на 15.07.2025 о 15 год 00 хв; визначено осіб, які братимуть участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду: представник відповідача 1 - адвокат Брайко Ю.В., представник відповідача 2 - Муравська А.А., представник відповідача 4 - адвокат Ільмухіна Т.Ф.; визначено, що представник позивача братиме участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Господарського суду Сумської області, якому доручено забезечити проведення такої відеоконференції.

У судовому засіданні 15.07.2025 колегією суддів розгляд апеляційної скарги позивача на рішення суду першої інстанції у даній справі відкладено на 18.09.2025 об 11 год 40 хв; визначено осіб, які братимуть участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду: представник відповідача 1 - адвокат Брайко Ю.В., представник відповідача 2 - Муравська А.А., представник відповідача 4 - адвокат Ільмухіна Т.Ф.; визначено, що представник позивача братиме участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Господарського суду Сумської області, якому доручено забезечити проведення такої відеоконференції, про що винесено відповідну ухвалу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.09.2025 розгляд апеляційної скарги позивача на рішення Господарського суду Сумської області від 14.11.2024 у справі №920/916/23 відкладено на 15.10.2025 о 15 год 20 хв; визначено осіб, які братимуть участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду: представник відповідача 1 - адвокат Брайко Ю.В., представник відповідача 2 - Муравська А.А., представник відповідача 4 - адвокат Ільмухіна Т.Ф.; визначено, що представник позивача братиме участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Господарського суду Сумської області, якому доручено забезечити проведення такої відеоконференції.

У судовому засіданні 15.10.2025 колегією суддів постановлено ухвалу, за якою розгляд апеляційної скарги позивача на рішення суду першої інстанції у даній справі відкладено на 13.11.2025 о 10 год 50 хв; визначено осіб, які братимуть участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду: представник відповідача 1 - адвокат Брайко Ю.В., представник відповідача 2 - Муравська А.А., представник відповідача 4 - адвокат Ільмухіна Т.Ф.; визначено, що представник позивача братиме участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Господарського суду Сумської області, якому доручено забезечити проведення такої відеоконференції, про що винесено відповідну ухвалу.

Позиція інших учасників справи.

04.02.2025 Департаментом фінансів, економіки та інвестицій Сумської міської ради (відповідач 2) через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" надано до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому, вважаючи апеляційну скаргу необґрунтованою, просить залишити її без з без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Мотивуючи заперечення проти апеляційної скарги позивача, відповідач 2 зазначає, що укладення договору про організацію взаєморозрахунків є безпідставним за неможливістю виконати всі законодавчі вимоги щодо порядку його укладання та подальшого виконання без відповідного фінансування з державного бюджету, тим більше, що однією з умов Порядку було надання субвенції з державного місцевим бюджетам на компенсацію різниці в тарифах саме у 2022 році, тобто станом натепер - за минулий бюджетний період. З огляду на викладене, норми Порядку не є чинними в розрізі виконання вимог позивача.

06.02.2025 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" до суду апеляційної інстанції від Департаменту інфраструктури міста Сумської міської ради (відповідач 1) надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просить залишити апеляційну скаргу ТОВ "Сумитеплоенерго" без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, як таке, що є законним та обгрунтованим, підстави для скасування якого відсутні.

Відповідач 1 у відзиві на апеляційну скаргу наголошує, що лише тоді, коли відповідні субвенції будуть затверджені шляхом внесеннм змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" та будуть розроблені порядку та/або умови надання у 2023 році коштів із державного бюджету місцевим бюджетам на компенсацію різниці у тарифах, а також здійснено розподіл субвенції між регіонами з урахуванням всіх обсягів заборгованості з різниці у тарифах, узгоджених територіальними комісіями з питань узгодження заборгованості у тарифах, у разі потреби, будуть укладені договори про взаєморозрахунки. Без відповідних надходжень з державного бюджету, місцевий бюджет, а саме Сумська міська рада в особі Департаменту інфраструктури міста СМР, не зможе компенсувати таку різницю.

10.02.2025 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від Департаменту фінансів Сумської державної адміністрації (відповідач 3) надійшов відзив на апеляційну скаргу, згідно з яким просить апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач 3, посилаючись на приписи статей 2, 3, 48 Бюджетного кодексу України, наголошує на тому, що безпосередній механізм надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на компенсацію різниці в тарифах має обмеження у часі та у разі задоволення вимог апелянта на сторін договору буде покладено бюджетне зобов`язання без відповідних асигнувань, чим буде порушено бюджетне законодавство.

12.02.2025 до суду апеляційної інстанції через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" від ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" (відповідач 4) надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останнє просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги позивача, а оскаржуване рішення суду першої інстанції у даній справі залишити без змін.

Заперечення відповідача 4 щодо вимог апеляційної скарги грунтуються на таких доводах:

-в силу приписів статей 179, 187 ГК України вказівка закону щодо обов`язковості укладення господарського договору має бути прямою, тобто міститися безпосередньо в законі, який регулює спірні правовідносини, а не в підзаконних нормативно-правових актах (близька за змістом позиція наведена у постанові Верховного Суду від 11.07.2022 у справі № 902/479/22);

- Законом України "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування" визначено особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання протягом дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування;

-Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" визначено комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення;

- вказані Закони не містять прямого обов`язку для укладення договору про організацію взаєморозрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах;

-Порядком № 1403 теж не визначено прямого обов`язку сторін укладати спірний договір, за приписами цього Порядку проведення взаєморозрахунків передбачається як можливість, яка настає за певних обставин (фінансування гарантій і компенсацій);

-суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що оскільки прямий законодавчо встановлений обов`язок для відповідачів з укладення такого договору відсутній, визнання судом договору укладеним порушуватиме принцип свободи договору та спонукатиме відповідачів до вчинення дій, які не є обов`язковими для них відповідно до закону;

- відсутність у законах про державний бюджет на 2023-2024 роки статей видатків, якими б передбачалося надання субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам з різниці в тарифах, унеможливлює проведення учасниками відносин взаєморозрахунків, зокрема шляхом укладення договору про організацію взаєморозрахунків; у разі задоволення позову на сторін договору будуть покладені певні бюджетні зобов`язання без відповідних асигнувань, чим буде порушено бюджетне законодавство.

Явка представників сторін.

У судове засідання 13.11.2025, проведення якого відбувалося в режимі відеконференції, з`явилися представники позивача, відповідача 1 та відповідача 4.

Відповідачі 2 та 3 не забезпечили участь у судовому засіданні своїх представників, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, із заявами до суду про відкладення розгляду справи з зазначенням будь-яких поважних причин неможливості явки представників у судове засідання не зверталися.

Враховуючи наведене, висновки Європейського суду з прав людини у рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України, а також те, що явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, а участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті за відсутності представників відповідача 2 та відповідача 3.

Представник позивача вимоги апеляційної скарги підтримав, просить її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Представник відповідача 1 заперечив вимоги апеляційної скарги позивача, просить її залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник відповідача 4 заперечив вимоги апеляційної скарги в повному обсязі, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Як убачається з матеріалів справи, ТОВ "Сумитеплоенерго" є виробником та виконавцем комунальних послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води відповідно до рішень Сумської міської ради № 521 від 22.11.2022 на території обслуговування, визначеній додатком № 1 до зазначеного рішення (в 2021-2022 роках - відповідно до рішень Сумської міської ради № 161 від 31.03.2021, № 627 від 20.10.2021).

При наданні зазначених послуг ТОВ "Сумитеплоенерго" застосовує тарифи, встановлені Сумською міською радою.

Зважаючи на те, що Сумською міською радою прийнято рішення про застосування ТОВ "Сумитеплоенерго" в період дії воєнного стану тарифів на теплову енергію та послуги з постачання теплової енергії та гарячої води у розмірі, нижчому від економічно обґрунтованих, Територіальна комісія з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах, у відповідності до положень статті 4 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення", вимог Методики визначення заборгованості з різниці в тарифах, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 15.09.2021 №977, узгодила ТОВ "Сумитеплоенерго" обсяг заборгованості з різниці в тарифах, який складає:

-322 357 568,67 грн за період з 01.06.2021 по 30.06.2022 (протокол засідання Територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах №1 від 04.11.2022, з урахуванням змін, внесених протоколом № 1 від 22.03.2023);

- 91 278 622,45 грн за період з 01.07.2022 по 30.09.2022 (протокол засідання Територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах №4 від 16.12.2022, з урахуванням змін, внесених протоколом № 1 від 22.03.2023);

- 103 957 173,25 грн за період з 01.10.2022 по 31.12.2022 (протокол засідання Територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах №1 від 22.03.2023).

Таким чином, загальний обсяг узгодженої Територіальною комісією заборгованості з різниці в тарифах за період з 01.06.2021 по 31.12.2022 становить 517 593 364,37 грн.

ТОВ "Сумитеплоенерго" отримало відшкодування від органу місцевого самоврядування різниці між тарифами, встановленими в економічно обґрунтованому розмірі на опалювальний період 2021/2022 років, та такими, які фактично застосовувалися в опалювальному періоді 2021/2022 років, на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води по категорії споживачів "населення" на території Сумської міської територіальної громади, затвердженої рішенням Сумської міської ради від 26.01.2022 № 2712 - МР зі змінами, договору від 18.02.2022 №55-т в розмірі 71 243 960, 38 грн.

Отже, загальний розмір узгодженої Територіальною комісією заборгованості з різниці в тарифах за період з 01.06.2021 по 31.12.2022 після її часткового відшкодування органом місцевого самоврядування складає 436 331 322,39 грн.

ТОВ "Сумитеплоенерго" у відповідних зверненнях до органів місцевого самоврядування та обласної військової адміністрації звертало на зазначені обставини та просило при проведенні розрахунків з погашення заборгованості згідно рішення Територіальної комісії, врахувати факт отримання відшкодування різниці між тарифами, встановленими в економічно обґрунтованому розмірі на опалювальний період 2021/2022 років, та такими, які фактично застосовувалися в опалювальному періоді 2021/2022 років на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води по категорії споживачів "населення" на території Сумської міської територіальної громади, затвердженої рішенням Сумської міської ради від 26 січня 2022 року № 2712 - МР зі змінами в розмірі 71 243 960,38 грн.

Головним розпорядником коштів місцевого бюджету щодо відшкодування різниці в тарифах відповідно до рішення Сумської міської ради від 26.01.2022 №2704-МР "Про бюджет Сумської міської територіальної громади на 2022 рік" визначено Департамент інфраструктури міста Сумської міської ради.

Позивач 25.07.2023, керуючись положеннями пункту 5 Порядку та умов надання у 2022 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на компенсацію різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води згідно із Законом України "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування", послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуги з централізованого водопостачання і централізованого водовідведення згідно із Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення", звернувся до відповідачів у даній справі, як учасників взаєморозрахунків, з листом № 3381 від 21.07.2023 про укладення договору про організацію взаєморозрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, додавши до вказаного листа, зокрема примірники спірного договору.

Відповідачі не надали ТОВ "Сумитеплоенерго" письмову мотивовану відмову в підписанні Договору про організацію взаєморозрахунків в установлений пунктом 8 вищезазначеного Порядку та умов строк.

Зазначені обставини слугували підставою для звернення ТОВ "Сумитеплоенерго" до господарського суду з позовом у даній справі.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Суд апеляційної інстанції, забезпечуючи реалізацію основних засад господарського судочинства закріплених у частині 3 статті 2 ГПК України, зокрема, ураховуючи принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін, та дотримуючись принципу верховенства права, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Здійснюючи апеляційне провадження у даній справі, колегія суддів зазначає про застосування до спірних правовідносин норм матеріального права у редакції, яка була чинною на момент виникнення цих відносин.

Спір у даній справі виник у з`язку з відмовою відповідачів від укладення з позивачем договору про організацію розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію за період виникнення з 01.06.2021 по 31.12.2022.

Відповідно до частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з частиною 1 статті Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За змістом частини 1 статті 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до частини 1 статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

В силу положень частини 1 статті 641 ЦК Укрраїни пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису.

Відповідно до статті 181 ГК України господарський договір укладається в порядку, встановленому Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно із частинами 1, 2, 3 та 5 статті 180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Частиною 4 статті 179 ГК України передбачено, що при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; примірного договору, рекомендованого органом управління суб`єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст; типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим державним органом або органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови; договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту.

Укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов, передбачених статтею 179 цього Кодексу, не інакше як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами статті 181 цього Кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору (частина 3 статті 184 ГК України).

Відповідно до частини 1 статті 187 ГК України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов`язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору. День набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

У спорі, що виник при укладанні або зміні договору, в резолютивній частині вказується рішення з кожної спірної умови договору, а у спорі про спонукання укласти договір - умови, на яких сторони зобов`язані укласти договір, з посиланням на поданий позивачем проект договору (частина 9 статті 238 ГК України).

Відповідно до частини 7 статті 179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативними актами щодо окремих видів договорів.

За частиною 3 статті 179 ГК України укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

З наведеного убачається, що обов`язок сторін укласти договір виникає лише у тому випадку, якщо договір заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування, а суд вправі розглядати спори, що виникають при укладанні господарських договорів, лише у тому випадку, коли договір укладається за державним замовленням, або щодо договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом.

Як убачається зі змісту позовної заяви, передумовою виникнення спору у даній справі є прийняття Верховною Радою України Закону України "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування", яким встановлено гарантії суб`єктам господарювання, що надають послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, у вигляді компенсації різниці у тарифах.

Зазначений Закон набрав чинності 19.08.2022.

Статтею 1 Закону України "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування" введено мораторій на підвищення тарифів на комунальні послуги. Зокрема, протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, забороняється підвищення для всіх категорій споживачів тарифів на послуги: - з розподілу природного газу; - теплову енергію (її виробництво, транспортування та постачання) і послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води.

У статті 2 вказаного Закону встановлено гарантії, що надаються суб`єктам господарювання. Зокрема, суб`єктам господарювання, що здійснюють виробництво та/або транспортування, та/або постачання теплової енергії і надають послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, щодо яких запроваджено мораторій згідно з частиною першою статті 1 цього Закону, компенсується заборгованість з різниці в тарифах на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, на теплову енергію, послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що підлягає врегулюванню на умовах та в порядку, визначених Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств цетралізованого водопостачання і водовідведення".

При цьому частиною 2 статті 3 вказаного Закону передбачено, що кошти, отримані з державного бюджету на фінансування гарантій і компенсацій, передбачених частинами 1-3 статті 2 цього Закону, за виключенням сум відшкодування витрат, понесених суб`єктами ринку природного газу та у сфері теплопостачання внаслідок воєнних дій та з метою запобігання настанню гуманітарних кризових ситуацій на ремонт пошкоджених виробничих потужностей та інфраструктури, використовуються виключно для розрахунків з АТ "НАК "Нафтогаз України", ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг", ТОВ "ГК "Нафтогаз України", ТОВ "Оператор газотранспортної системи України", АК "Укртрансгаз" з метою подальшої закупівлі зазначеними суб`єктами природного газу для забезпечення потреб опалювального сезону 2022/2023 років, у тому числі для забезпечення балансування газотранспортної системи України, та для розрахунків з АТ "НАК "Нафтогаз України", ТОВ "Оператор газотранспортної системи України".

Вказаним Законом також внесені зміни до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення".

Так, на момент виникнення спірних правовідносин у відповідності зі статтею 1 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" під заборгованістю, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону (до такої кредиторської заборгованості, зокрема, включається заборгованість, щодо якої ухвалено судове рішення про стягнення або затверджено мирову угоду) розуміється:

- кредиторська заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг", ТОВ "ГК "Нафтогаз України", суб`єктом господарювання, що здійснює функції постачальника "останньої надії", за спожитий природний газ з 1 червня 2021 року по останнє число шостого місяця після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, а також за послуги з його розподілу і транспортування;

- заборгованість з різниці в тарифах на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, на теплову енергію, послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води (у тому числі у разі заміни сторони у зобов`язанні та/або у разі правонаступництва), послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися відповідним категоріям споживачів та/або іншим підприємствам теплопостачання, централізованого водопостачання та водовідведення, що постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення відповідним категоріям споживачів, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії, послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи органами місцевого самоврядування (далі - заборгованість з різниці в тарифах), методика визначення якої затверджується Кабінетом Міністрів України.

У статті 4 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" встановлено, що взаєморозрахунки або перерахування субвенції проводяться щодо врегулювання заборгованості з різниці в тарифах для погашення, зокрема, кредиторської заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг", ТОВ "ГК "Нафтогаз України", суб`єктом господарювання, що здійснює функції постачальника "останньої надії", за спожитий природний газ з 1 червня 2021 року по останнє число шостого місяця після місяця, в якому припинено або скасовано воєнний стан (без урахування розміру зобов`язань із сплати неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), не погашеної на початок місяця, в якому укладається договір про організацію взаєморозрахунків, а в разі її відсутності - кредиторської заборгованості перед операторами газотранспортної чи газорозподільної системи за послуги з розподілу або транспортування природного газу.

Взаєморозрахунки або перерахування субвенції проводяться у порядку та на умовах, затверджених Кабінетом Міністрів України, за рахунок та в межах видатків державного бюджету за цільовим призначенням, джерелом формування яких є надходження, визначені Законом України "Про Державний бюджет на 2021 рік" та на наступні роки на погашення заборгованості з різниці в тарифах.

Учасники розрахунків підписують договори про організацію взаєморозрахунків або повертають їх суб`єкту господарювання разом із вмотивованою письмовою відмовою в їх підписанні у строк, що не перевищує трьох робочих днів з моменту подання таких договорів.

Постановою Кабінету Міністрів України №1403 від 20.12.2022 затверджено Порядок та умови надання у 2022 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на компенсацію різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води згідно із Законом України "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопомтачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування", послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуги з централізованого водопостачання і централізованого водовідведення згідно із Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" (далі - Порядок та умови).

Відповідно до пункту 2 Порядку та умов субвенція спрямовується на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію (у тому числі її виробництво, транспортування та постачання), послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води (або послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води) (у тому числі у разі заміни сторони у зобов`язанні та/або у разі правонаступництва), послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися відповідним категоріям споживачів, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії, послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води (або послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води), послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи органами місцевого самоврядування для відповідної категорії споживачів, підтверджена територіальною комісією з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах (далі - територіальна комісія) та не профінансована з державного бюджету у попередніх періодах (далі - заборгованість з різниці в тарифах).

За рахунок субвенції компенсується різниця в тарифах, що утворилася, зокрема, після 1 червня 2021 року за відповідними категоріями споживачів (населення, установи і організації, що фінансуються з державного та/або місцевих бюджетів, релігійні організації, інші споживачі та/або інші підприємства теплопостачання, централізованого водопостачання та водовідведення, що постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення відповідним категоріям споживачів), узгоджена у 2022 році територіальною комісією.

Субвенція надається з державного бюджету місцевим бюджетам для погашення заборгованості з різниці в тарифах за рахунок та в межах коштів спеціального фонду державного бюджету за цільовим призначенням, джерелом формування яких є надходження, визначені пунктом 11 статті 11 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік", згідно з розподілом, наведеним у додатку 1. Головним розпорядником субвенції є Мінрегіон (пункт 3 Порядку та умов).

Перерахування субвенції здійснюється на суму заборгованості з різниці в тарифах, непогашеної на дату укладення договору про організацію взаєморозрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах (далі - договір про організацію взаєморозрахунків), обсяг якої розраховано теплопостачальними та теплогенеруючими організаціями, що здійснюють виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води (або послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води), підприємствами централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуги з централізованого водопостачання і централізованого водовідведення споживачам (далі - суб`єкти господарювання) відповідно до Методики визначення заборгованості з різниці в тарифах, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №977 від 15.09.2021 (Офіційний вісник України, 2021 р., № 76, ст. 4794), та підтверджено рішенням територіальної комісії (пункт 4 Порядку та умов).

Згідно з пунктом 5 Порядку та умов підставою для проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах є договір про організацію взаєморозрахунків, який укладається суб`єктами господарювання та іншими учасниками розрахунків з погашення заборгованості (далі - учасники розрахунків).

Примірний договір про організацію взаєморозрахунків наведений у додатку 2 цих Порядку та умов.

Кількість сторін договору про організацію взаєморозрахунків є необмеженою та визначається за кількістю учасників розрахунків, виконання договору якими забезпечить погашення заборгованості з різниці в тарифах та забезпечить: кінцеві розрахунки за зобов`язаннями перед стороною, зазначеною останньою у договорі про організацію взаєморозрахунків: ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг", ТОВ "ГК "Нафтогаз України", АТ "НАК "Нафтогаз України", ТОВ "Оператор газотранспортної системи України", АТ "Укртрансгаз" - у разі наявності кредиторської заборгованості перед відповідним кредитором (або кредиторами) (пункт 6 Порядку та умов).

З наведеного убачається, що зазначеними Порядком та умовами визначено:

-надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на компенсацію різниці в тарифах було передбачено у 2022 році (пункт 1);

-субвенція повинна спрямовуватися на погашення заборгованості з різниці в тарифах (пункт 2);

- субвенція надавається для погашення заборгованості з різниці в тарифах за рахунок та в межах коштів спеціального фонду державного бюджету за цільовим призначенням, джерелом формування яких є надходження, визначені пунктом 11 статті 11 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік", згідно з розподілом, наведеним у додатку 1 (пункт 3);

-підставою для проведення розрахунків мав стати договір про організацію взаєморозрахунків, який укладається суб`єктами господарювання та іншими учасниками розрахунків з погашення заборгованості (пункт 5).

Отже, змістом Порядку та умов підтверджується, що у них визначено механізм надання субвенції саме у 2022 році і укладенню договору про організацію взаєморозрахунків повинно передувати виділення таких коштів (субвенція).

При цьому Законами України "Про державний бюджет на 2023 рік" та "Про державний бюджет на 2024 рік" надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на компенсацію різниці в тарифах не передбачено.

З огляду на те, що предметом спору у даній справі є саме визнання укладеним договору про організацію розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, суд апеляційної інстанції зважає на приписи частини 3 статті 179 та частини 1 статті 187 ГК України.

Відповідно до зазначених норм обов`язок сторін укласти договір виникає лише у тому випадку, якщо договір заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування, а суд вправі розглядати спори, що виникають при укладанні господарських договорів, лише у тому випадку, коли договір укладається за державним замовленням, або щодо договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом.

Досліджені у даній справі Закон України "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування" та Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" не встановлюють обов`язку відповідачів укласти договір з позивачем.

Затверджені на їх виконання Порядок та умови, як встановлено судом апеляційної інстанції, визначає лише порядок проведення розрахунків та форму примірного договору, який можуть укласти учасники відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання. Зазначені Порядок та умови не містять вказівок, які б грунтувалися на вимогах закону, щодо обов`язковості укладення учасниками взаєморозрахунків відповідного договору про організацію таких розрахунків.

Враховуючи наведене, укладення договору про організацію взаєморозрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію не є передбаченим законом обов`язком сторін у справі. Відсутня також пряма вказівка у законі щодо обов`язковості укладення такого договору між сторонами. Договір, який позивач просить визнати укладеним, не укладається на виконання державного замовлення. Тож визнання судом у спірних приватноправових відносинах укладеним договір між сторонами фактично може призвести до порушення принципу свободи договору та спонукатиме відповідачів до вчинення дій, які не є обов`язковими для них відповідно до закону.

У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 16.10.2020 у справі № 910/12787/17 зауважено, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Під захистом легітимного інтересу розуміється відновлення можливості досягнення прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав. Під ефективним способом необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Верховний Суд у постанові від 21.12.2021 по справі № 917/664/19 зауважив, що гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Отже, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено відповідачем.

Таким чином, виходячи зі змісту статей 15, 16 ЦК України, статті 20 ГК України, застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного суб`єктивного права (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством - ефективність), і відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.

Отже, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вимога позивача визнати укладеним договір є недоведеною, а отже необгрунтованою, у її задоволення слід відмовити.

Твердження скаржника про те, що за наявності вже стягнутої за судовим рішенням з нього заборгованості за природний газ у спірний період, у випадку незадоволення позову у даній справі його буде позбавлено можливості захистити своє право на гарантоване державою відшкодування заборгованості з різниці в тарифах в будь-який інший спосіб, колегія суддів апеляційного господарського суду відхиляє, оскільки до заборгованості з різниці в тарифах, яка підлягає врегулювання відповідно до вищезазначених Законів за рахунок державного бюджету, включається і заборгованість щодо якої вже ухвалено судове рішення про стягнення, а для проведення взаєморозрахунків або перерахування субвенцій необхідно вчинення всіма учасниками певного алгоритму дій за умови здійснення відповідного фінансування.

Зважаючи на викладене, надаючи оцінку встановленим обставинам у сукупності відповідно до вимог статті 86 ГПК України, доводи скаржника в апеляційній скарзі з приводу неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, неповного з`ясування обставин та дослідження доказів, що є підставою для скасування судового рішення, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції керується висновками, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Колегія суддів апеляційного господарського суду з огляду на викладене зазначає, що у даній постанові надано вичерпну відповідь на всі істотні, вагомі питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах. З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених судом апеляційної інстанції, інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції у вказаній справі та, відповідно, не впливають на вирішення спору у даній справі .

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Статтею 269 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Нормою статті 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду у даній справі відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається. Скаржником не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства щодо спростування висновків суду першої інстанції.

Судові витрати.

Згідно зі статтею 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника (позивача).

Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумитеплоенерго" на рішення Господарського суду Сумської області від 14.11.2024 у справі № 920/916/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Сумської області від 14.11.2024 у справі №920/916/23 залишити без змін.

3. Матеріали справи №920/916/23 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст складено 02.12.2025.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Судді Г.П. Коробенко

К.В. Тарасенко