ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

01 грудня 2025 року м.Харків Справа № 28/5014/1693/2012

Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м. Київ
до відповідача Луганського міського комунального підприємства «Теплокомуненерго», м. Луганськ
про стягнення 2756964 грн 07 коп.
Без виклику (повідомлення) учасників справи,
Суд на виконання рішення від 29.08.2012 у справі № 28/5014/1693/2012 видав позивачу наказ від 14.09.2012 № 28/5014/1693/2012.
Суд ухвалою від 04.07.2017 відновив втрачену справу № 28/5014/1693/2012 та видав Дочірній компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» дублікат наказу Господарського суду Луганської області від 14.09.2012 № 28/5014/1693/2012 на підставі довідки Луганського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області № 535/16.1-35 від 13.06.2017 у зв`язку з втратою наказу та виконавчого провадження, що знаходилися на тимчасово не підконтрольній українській владі території.
24.11.2025 Луганський відділ державної виконавчої служби у Луганському районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подав через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» заяву про видачу дубліката наказу Господарського суду Луганської області від 29.08.2012 у справі № 28/5014/1693/2012.
Заявник обґрунтовує заяву тим, що на виконанні у Луганському відділі державної виконавчої служби у Луганському районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі Луганський ВДВС) перебуває виконавче провадження з примусового виконання наказу № 28/5014/1693/2012 виданого 29.08.2012 Господарським судом Луганської області. 14.11.2012 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 35221868. Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні був введений воєнний стан. Матеріали виконавчих проваджень в паперовому вигляді залишилися в місці розташування відділу за юридичною адресою у м. Сіверськодонецьку Луганської області, в якому органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Отже, виконавче провадження № 35221868 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документа вважається втраченим. Станом на сьогоднішній день вищезазначене виконавче провадження відкрите, жодної постанови щодо завершення виконавчого провадження не виносилось.
Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.11.2025 заяву у справі № 28/5014/1693/2012 передано на розгляд судді Голенко І.П.
Суд, розглянувши заяву про видачу дубліката наказу, зазначає наступне.
Відповідно до ст. 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно з ч. 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
За приписами ч. 1 ст. 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
У ч. 3 ст. 327 ГПК України передбачено, що наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.
Відповідно до п. 19.4 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.
Згідно з п. 10 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ.
ГПК України не надає права відмовити в задоволенні заяви про видачу дубліката наказу з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати наказу. За встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити й дату його видачі. Натомість відсутність наказу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.
Водночас обов`язковою умовою видачі дубліката наказу є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 29.10.2020 у справі № 916/922/16.
За умови встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката наказу (за умови звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання) не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити дату його видачі. Натомість відсутність наказу у стягувача/виконавця (його втрата) унеможливлює виконання рішення суду та порушує права стягувача.
Суд з матеріалів справи та з Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановив, що 14.11.2012 державним виконавцем Артемівського відділу державної виконавчої служби Луганського міського управління юстиції Грищенко К.Г. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 35221868 з примусового виконання наказу Господарського суду Луганської області від 29.08.2012 № 28/5014/1693/2012 про стягнення з ЛМКП «Теплокомуненерго» на користь ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» 2762985,45 грн.
Згідно інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень станом на 01.12.2025 виконавче провадження № 35221868 є відкритим.
Отже, суд приходить до висновку, що оригінал виконавчого документу дублікат наказу від14.09.2012 № 28/5014/1693/2012, виданий на підставі ухвали Господарського суду Луганської області від 04.07.2017, втрачено.
Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2832/5), під час дії воєнного стану виконання рішень, місцем виконання яких згідно з частиною першою статті 24 Закону є територія, на якій ведуться активні бойові дії або тимчасово окупована, інформація про які міститься в переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України (далі - Перелік), здійснюється органом державної виконавчої служби, компетенція якого поширюється на таку територію, за умови якщо такий орган змінив місцезнаходження/місцерозташування на іншу території України або органом державної виконавчої служби, визначеним Міністерством юстиції України за поданням/пропозиціями Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.
Отже, Луганський ВДВС, змінивши під час воєнного стану місцезнаходження з м. Сіверськодонецьк Луганської області (тимчасово окупована територія) на м. Жовті Води Дніпропетровської області (інша територія України), може виконувати наказ від 14.09.2012 № 28/5014/1693/2012.
Згідно із наявним у Автоматизованій системі документообігу суду інформації строк пред`явлення наказу до виконання встановлений до 14.09.2013.
Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV (у редакції станом на 15.08.2012) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.
05.10.2016 набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII.
Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.
Відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.
Отже, строк пред`явлення наказу від 14.09.2012 № 28/5014/1693/2012 до виконання встановлюється до 14.09.2015.
Матеріали поданої державним виконавцем заяви та інформація з Автоматизованої системи виконавчих проваджень свідчать про те, що наказ було своєчасно пред`явлено стягувачем до виконання, а в подальшому стягувачем отримано дублікат наказу у зв`язку з чим примусове виконання наказу продовжилося.
Суд враховує, що в матеріалах справи відсутні дані про закінчення вказаного виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи виконання рішення суду боржником.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Оскільки наказ від 14.09.2012 № 28/5014/1693/2012 було пред`явлено стягувачем до виконання у межах встановленого строку пред`явлення його до виконання, станом на дату винесення цієї ухвали виконавче провадження № 35221868 є відкритим, що в силу п. 1 ч. 4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» є наслідком переривання строку пред`явлення його до виконання, тобто державний виконавець звернувся до суду із заявою про видачу дублікату наказу до закінчення строку пред`явлення наказу до виконання, у зв`язку з чим вказана вимога є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
З урахуванням викладеного, заяву Луганського відділу державної виконавчої служби у Луганському районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про видачу дубліката наказу слід задовольнити.
Суд звертає увагу заявника, що правильною датою наказу № 28/5014/1693/2012 є 14.09.2012, а не дата ухвалення судового рішення 29.08.2012.
Керуючись ст. ст. 232 234, пп. 19.4 п. 19 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Луганської області
2.Видати Луганському відділу державної виконавчої служби у Луганському районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції дублікат наказу Господарського суду Луганської області від 14.09.2012 № 28/5014/1693/2012 про стягнення з Луганського міського комунального підприємства "Теплокомуненерго", м. Луганськ, вул. Куракіна, 23а, ідентифікаційний код 24047779,- на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ, вул. Шолуденка, 1, ідентифікаційний код 31301827, заборгованості у сумі 2 162 120 грн. 37 коп., 3% річних у сумі 158 719 грн. 80 коп., пені у сумі 114 610 грн. 11 коп., інфляційних втрат у сумі 272 395 грн. 17 коп., судового збору у сумі 55 140 грн. 00 коп.
Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання суддею - 01.12.2025 та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя Ірина ГОЛЕНКО