номер провадження справи 26/1/25
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2025 Справа № 908/33/25(908/2176/25)

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Юлдашев Олексій Олексійович, розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСТА ЦЕНТР" (ел. пошта адреса 69083, м. Запоріжжя, вул. Східна, буд.9 )

до відповідачів: 1/ Держави Україна в особі Міністерства Юстиції України, (01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, 13)

2/ Державної казначейської служби України, (01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 6)

про стягнення 14 155 562, 21 грн

в межах справи № 908/33/25

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСТА ЦЕНТР" (ел. пошта адреса 69083, м. Запоріжжя, вул. Східна, буд.9 )

кредитори - 1/ Товариство з обмеженою відповідальністю "РЕНТ КОМЕРЦ", (04080 Україна, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, буд. 21)

2/ Товариство з обмеженою відповідальністю "ПОЛЮСБУД", (02099, м. Київ, вул. Бориспільська, 7)

Представники сторін:

від позивача - Гриньковський С.П.

від відповідача-1 - Проценко Ю.В.

від відповідача-2 - Фокіна А.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Запорізької області 15.07.2025 року через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСТА ЦЕНТР" до Держави Україна в особі Міністерства Юстиції України та Державної казначейської служби України про стягнення з Держави Україна на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Веста Центр" завданої матеріальної шкоди у розмірі 14 155 562, 21 грн.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 16.07.2025 визначено до розгляду судді Юлдашеву О.О.

Ухвалою господарського суду від 22.08.2025 прийняти позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСТА ЦЕНТР" для розгляду в межах справи № 908/33/25 про банкрутство позивача, відкрито провадження з розгляду позовної заяви; ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження; судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 30.09.2025 о/об 12:15.

До суду від відповідачів надійшли відзиви на позовну заяву в яких відповідачі просять відмовити позивачу у повному об`ємі, з підстав викладених у відзивах.

У судовому засіданні 30.09.2025 судом було оголошено, що вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників позивача та відповідачів, суд встановив наступне.

13.01.2012 між ПАТ «Європейський газовий банк» (банк) та ТОВ «Мега Астер» (позичальник) був укладений кредитний договір № 506130112, відповідно до умов якого банк відкриває позичальнику відновлювальну відкличну кредитну лінію.

28.09.2012 між ПАТ «Європейський газовий банк» та ТОВ «Мега Астер» був укладений договір іпотеки № 1048-280912/І в забезпечення кредитного договору № 578-310512 від 31.05.2012, предметом якого є об`єкт незавершеного будівництва - адміністративно-виставковий будинок з магазином та кафе, площею 2250,00кв.м, готовністю 18%, що знаходиться за адресою: м. Київ, пр. Повітрофлотський, 68.

Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі рішення господарського суду міста Києва від 11.07.2012 (рішення Господарського суду міста Києва набрало законної сили 27.07.2012). Зазначений об`єкт розташований на земельній ділянці площею 0,3403 га, кадастровий номер земельної ділянки: 72:478:003.

За домовленістю сторін, станом на дату укладення даного договору загальна вартість предмету іпотеки складає 50 002 650, 00 грн; на строк дії даного договору предмет іпотеки залишається у володінні (користуванні) іпотекодавця (п. 1.4. договору).

У зв`язку з невиконанням ТОВ «Мега Астер» зобов`язань за кредитним договором №506-130112 ПАТ «Європейський газовий банк» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення грошових коштів.

Рішенням господарського суду міста Києва від 27.04.2015 у справі №910/6025/15-г позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з ТОВ «Мега Астер» на користь ПАТ «Європейський газовий банк» 5 919 290,66 доларів США заборгованості за кредитом, 703 737,88 доларів США заборгованості за відсотками.

На виконання вказаного рішення 15.05.2015 господарським судом міста Києва видано відповідний наказ. 28.05.2015 Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на виконання наказу № 910/6025/15-г від 15.05.2015, виданого господарським судом м. Києва виніс постанову про відкриття виконавчого провадження та встановив боржнику семиденний строк для самостійного виконання рішення.

ТОВ «Мега Астер» рішення в самостійному порядку виконано не було.

Державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було здійснено заходи з пошуку усього рухомого та нерухомого майна боржника.

28.05.2015 постановою Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Мега Астер» у межах суми заборгованості та виконавчого збору.

11.06.2015 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у межах виконавчого провадження НОМЕР_1 складений акт опису та арешту майна №4, відповідно до якого описано і накладено арешт на об`єкт незавершеного будівництва - адміністративно-виставковий будинок з магазином та кафе, площею 2 250 м2, готовністю 18%, що знаходиться за адресою: м. Київ, пр. Повітрофлотський,68.

21.07.2015 ПАТ «Єврогазбанк» звернулося у межах виконавчого провадження № НОМЕР_2 з клопотанням, в якому просило призначити ЗАТ «Консалтингюрсервіс» експертом, суб`єктом оціночної діяльності для участі у даному виконавчому провадженні.

З метою визначення вартості вказаного нерухомого майна державним виконавцем 09.09.2015 винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

17.11.2015 до Міністерства юстиції України надійшов звіт, виконаний 21.09.2015 суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання ЗАТ «Консалтингюрсервіс» в особі Грицаєнко М.Ю. про вартість належного боржникові нерухомого майна - об`єкту незавершеного будівництва - адміністративно-виставковий будинок з магазином та кафе, загальною площею 2250 кв.м, готовністю 18%, який знаходиться за адресою: м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 68. Згідно зі звітом ринкова вартість майна станом на 17.09.2015 склала 5911162 грн (без урахування ПДВ).

23.11.2015 виконавцем направлено на адресу зокрема ТОВ «Мега Астер» лист від 20.11.2015 №15949-0-33-15/20-1/19 з копією звіту про оцінку майна, які отримані останнім 25.11.2015, а також роз`яснено, що у разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня находження повідомлення.

11.12.2015 від ТОВ «Мега Астер» до відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшли заперечення на звіт про оцінку майна.

11.12.2015 виконавець звернувся до ДП «Сетам» із заявкою на реалізацію арештованого майна у ВП НОМЕР_1, де дату проведення торгів призначено на 13.01.2016.

ДП «Сетам» було прийнято відповідну заявку на реалізацію арештованого майна та призначена дата та час електронних торгів.

Повідомлення про проведення електронних торгів ДП «СЕТАМ» були розміщені оголошення в газеті «Час Київщини» №49 від 25.12.2015 та в газеті «Метро com.ua» №100 від 23.12.2015 про проведення прилюдних торгів з реалізації об`єкту незавершеного, який знаходиться за адресою: м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 68, із зазначенням інформації про день, час, місце проведення прилюдних торгів, опис предмета іпотеки, що підлягає продажу, місце, де можна отримати додаткову інформацію про умови проведення прилюдних торгів та інше.

Постановою державного виконавця від 18.12.2015 ТОВ «Канзас Ріал Естейт» доручено провести рецензування звіту про оцінку майна, виконаного 21.09.2015 ЗАТ «Консалтингюрсервіс».

18.12.2015 державним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання (Товариство з обмеженою відповідальністю «Канзас Ріал Естейт») для участі у виконавчому провадженні в частині рецензування звіту про оцінку майна.

Згідно з рецензією, складеною 30.12.2015 Товариством з обмеженою відповідальністю «Канзас Ріал Естейт» (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності, виданий 15.02.2013 за № 14355/13 Фондом державного майна України (строк дії: 15.02.2016) в особі Нестеренко З.М. на звіт про оцінку майна, виконаний 21.09.2015 суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання ЗАТ «Консалтингюрсервіс» в особі Грицаєнко М.Ю. про вартість належного боржникові нерухомого майна - об`єкту незавершеного будівництва - адміністративно- виставковий будинок з магазином та кафе, загальною площею 2250 кв.м, у цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, але має незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки.

13.01.2016 ДП «Сетам» проведено електронні торги, результат яких оформлено протоколом № 139702.

За результатом електронних торгів переможцем визнано ТОВ «Веста Центр», з ціновою пропозицією 5 911 162 грн.

Продане на електронних торгах майно - об`єкт незавершеного будівництва-адміністративно-виставковий будинок з магазином і кафе, що знаходиться за адресою: м.Київ, пр. Повітрофлотський, буд. 68, 21.01.2016 року зареєстровано на праві власності за переможцем торгів -ТОВ «Веста Центр», про що державним реєстратором - приватним нотаріусом Немм О.В. внесено відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

15.01.2016 державним виконавцем надіслано сторонам виконавчого провадження, зокрема, ТОВ «Мега Астер», надіслано повідомлення про проведення рецензування звіту про оцінку майна від 11.01.2016, де роз`яснено, що у разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Отже, суд встановив, що державним виконавцем сторонам виконавчого провадження було повідомлено про результат рецензії на звіт про оцінку майна вже після проведення електронних торгів та визначення їх переможця.

Посилаючись на те, що торги проведені із порушенням вимог ст. ст. 58, 62 Закону України «Про виконавче провадження», п.п. 1 - 3 Тимчасового порядку, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 16.04.2014 року № 656/5, оскільки результати проведеної рецензії на звіт про оцінку майна було направлено вже після проведення електронних торгів з продажу майна, про проведення яких боржник не був повідомлений належним чином, 26.01.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю «Мега Астер» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом (з урахуванням заяви про зміну предмету позову) про визнання електронних торгів, що відбулися 13.01.2016 з продажу лота № 116662, а саме: об`єкту незавершеного будівництва - адміністративно-виставковий будинок з магазином та кафе загальною площею 2250 м.кв. готовністю 18%, що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотський, 68 та належить ТОВ «Мега Астер» на праві власності такими, що проведені з порушеннями чинного законодавства; визнання незаконним та скасування: протоколу електронних торгів від 13.01.2016 № 139702, акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 21.01.2016 № НОМЕР_2/9, свідоцтва, виданого Немм О.В. - приватним нотаріусом Київського нотаріального округу зареєстрованому в реєстрі за № 50 від 21.01.2016.

В постанові Східного апеляційного господарського суду від 09.08.2022 у справі №922/2817/18 (910/1119/16) судом встановлено порушення процедури проведення прилюдних електронних торгів, їх невідповідність вимогам Закону України «Про виконавче провадження», Тимчасовому порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів та Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, що мало наслідком позбавлення права Товариства з обмеженою відповідальністю «Мега Астер» на оскарження результатів рецензії звіту з оцінки майна, судова колегія дійшла висновку щодо обґрунтованості позовних вимог про визнання незаконним та скасування акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 21.01.2016 НОМЕР_1/9 та визнання незаконним і скасування свідоцтва, виданого Немм О.В. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №50 від 21.01.2016, та наявності підстав для їх задоволення.

В серпні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Мега Астер», в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Гусака Ю.М. звернулося до господарського суду Харківської області із позовною заявою про витребування з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроторг 2017» 27 нежитлових приміщень, розташованих за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 68, визнання права власності за позивачем на житлові приміщення.

Відповідно до постанови Східного апеляційного господарського суду від 21.05.2024 у справі № 922/2817/18 (922/3822/23) витребувано з чужого незаконного володіння ТОВ «Євроторг 2017» 27 нежитлових приміщень, розташованих за адресою: м.Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 68.

Під час розгляду вказаної справи судова колегія Східного апеляційного господарського суду встановила зокрема наступне.

13.01.2012 між ПАТ «Європейський газовий банк» (банк) та ТОВ «Мега Астер» (позичальник) був укладений кредитний договір № 506130112, відповідно до умов якого банк відкриває позичальнику відновлювальну відкличну кредитну лінію.

28.09.2012 між ПАТ «Європейський газовий банк» та ТОВ «Мега Астер» був укладений договір іпотеки № 1048-280912/І в забезпечення кредитного договору №578-310512 від 31.05.2012, предметом якого є об`єкт незавершеного будівництва - адміністративно-виставковий будинок з магазином та кафе, площею 2250,00кв.м, готовністю 18%, що знаходиться за адресою: м. Київ, пр. Повітрофлотський,68.

Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі рішення господарського суду міста Києва від 11.07.2012 (рішення господарського суду міста Києва набрало законної сили 27.07.2012). Зазначений об`єкт розташований на земельній ділянці площею 0,3403 га, кадастровий номер земельної ділянки: 72:478:003.

За домовленістю сторін, станом на дату укладення даного договору загальна вартість предмету іпотеки складає 50 002 650, 00 грн; настрок дії даного договору предмет іпотеки залишається у володінні (користуванні) іпотекодавця (п. 1.4. договору).

У зв`язку з невиконанням ТОВ «Мега Астер» зобов`язань за кредитним договором №506-130112 ПАТ «Європейський газовий банк» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення грошових коштів.

Рішенням господарського суду міста Києва від 27.04.2015 у справі № 910/6025/15-г позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з ТОВ «Мега Астер» на користь ПАТ «Європейський газовий банк» 5 919 290,66 доларів США заборгованості за кредитом, 703 737,88 доларів США заборгованості за відсотками. Після набрання рішенням законної сили 15.05.2015 господарським судом міста Києва видано відповідний наказ.

ТОВ «Мега Астер» рішення суду в самостійному порядку виконано не було, а тому в рамках виконавчого провадження 13.01.2016 ДП «Сетам» проведено електронні торги, результат яких оформлено протоколом № 139702, що в подальшому визнано переможцем ТОВ «Веста Центр» з ціновою пропозицією 5 911 162 грн.

21 січня 2016 року реалізований Об`єкт незавершеного будівництва зареєстровано на праві власності за переможцем торгів - ТОВ «Веста Центр», про що державним реєстратором - приватним нотаріусом Немм О.В. - внесено відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

У січні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Мега Астер» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Веста Центр» та Державного підприємства «Сетам» про визнання електронних торгів недійсними та визнання свідоцтва недійсним, відповідно до якої позивач просив суд: 1) визнати недійсними електронні торги, що відбулися 13.01.2016 та оформлені протоколом електронних торгів №139702 від 13.01.2016 з продажу лоту №116662, а саме: об`єкту незавершеного будівництва - адміністративно-виставкового будинку з магазином та кафе загальною площею 2250 кв.м, готовністю 18%, що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотський, 68 та належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Мега Астер» на праві власності; 2) визнати недійсним свідоцтво, видане Немм О.В. - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстроване в реєстрі за № 50 від 21.01.2016 (справа №922/2817/18 (910/1119/16).

26.02.2016 позивачем подано до господарського суду міста Києва заяву про зміну предмета позову, відповідно до якої позивач просив суд: 1) визнати електронні торги, що відбулися 13.01.2016 з продажу лоту № 116662, а саме: Об`єкту незавершеного будівництва - адміністративно-виставкового будинку з магазином та кафе загальною площею 2250 кв.м., готовністю 18%, що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотський, 68 та належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Мега Астер» на праві власності такими, що проведені з порушенням чинного законодавства; 2) визнати недійсним та скасувати протокол електронних торгів №139702 від 13.01.2016; 3) визнати незаконним та скасувати акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 21.01.2016 НОМЕР_1/9; 4) визнати незаконним і скасувати свідоцтво, видане Немм О.В. - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстроване в реєстрі за №50 від 21.01.2016.

В березні 2016 року до господарського суду міста Києва від ТОВ «Веста Центр» надійшла зустрічна позовна заява з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мега Астер» про усунення перешкод у користуванні майном, в якій позивач за зустрічним позовом просив суд усунути перешкоди Товариству з обмеженою відповідальністю «Веста Центр» у володінні та користуванні майном - Об`єктом.

У вересні 2016 року ТОВ «Веста Центр» з метою вступу до складу учасників ТОВ «ЕРЗ» та збільшення своєї частки у його статутного капіталі передало до статутного фонду ТОВ «ЕРЗ» Об`єкт, що підтверджується протоколом № 7-ЕВ2 від 12.09.2016 загальних зборів учасників ТОВ «Веста Центр», протоколом № 7-ВЕ від 12.09.2016 загальних зборів учасників ТОВ «ЕРЗ» та актом прийому передачі - майна від 12.09.2016. Рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за № 31452890 від 19.09.2016.

Після проведення реєстрації вказаний вище Об`єкт був поділений на 9 самостійних нежитлових приміщень, кожне з яких було самостійно введено в експлуатацію, а в подальшому на підставі нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу від 26.05.2017 право власності на вказані нежитлові приміщення зареєстровано за відповідачем - ТОВ «Євроторг 2017» (), а саме:

Згідно з договором від 26.05.2017, зареєстрованим за реєстровим номером 900, ТОВ «ЕРЗ» продало, а ТОВ «Євроторг 2017» придбало нежитлові приміщення №0-1 загальною площею 699,0 кв.м. за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотський, 68. Розрахунки проведено повністю, недоліків немає. Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності станом на 24.05.2017 вищевказане приміщення належить ТОВ «ЕРЗ», станом на 26.05.2017 - ТОВ «Євроторг 2017».

Згідно з договором від 26.05.2017, зареєстрованим за реєстровим номером 903, ТОВ «ЕРЗ» продало, а ТОВ «Євроторг 2017» придбало нежитлові приміщення №0-2 загальною площею 699,0 кв.м. за адресою: м .Київ, проспект Повітрофлотський, 68. Розрахунки проведено повністю, недоліків немає. Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності станом на 24.05.2017 вищевказане приміщення належить ТОВ «ЕРЗ», станом на 26.05.2017 - ТОВ «Євроторг 2017».

Відповідно до договору від 26.05.2017, зареєстрованим за реєстровим номером 906, ТОВ «ЕРЗ» продало, а ТОВ «Євроторг 2017» придбало нежитлові приміщення №0-3 загальною площею 699,0 кв.м. за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотський, 68. Розрахунки проведено повністю, недоліків немає. Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності станом на 24.05.2017 вищевказане приміщення належить ТОВ «ЕРЗ», станом на 26.05.2017 - ТОВ «Євроторг 2017».

Згідно з умовами договору від 26.05.2017, зареєстрованим за реєстровим номером 909, ТОВ «ЕРЗ» продало, а ТОВ «Євроторг 2017» придбало нежитлові приміщення №1-1 загальною площею 699,0 кв.м. за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотський, 68. Розрахунки проведено повністю, недоліків немає. Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності станом на 24.05.2017 вищевказане приміщення належить ТОВ «ЕРЗ», станом на 26.05.2017 - ТОВ «Євроторг 2017».

За договором від 26.05.2017, зареєстрованим за реєстровим номером 912, ТОВ «ЕРЗ» продало, а ТОВ «Євроторг 2017» придбало нежитлові приміщення №1-2 загальною площею 699,0 кв.м. за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотський, 68. Розрахунки проведено повністю, недоліків немає. Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності станом на 24.05.2017 вищевказане приміщення належить ТОВ «ЕРЗ», станом на 26.05.2017 - ТОВ «Євроторг 2017».

Відповідно до договору від 26.05.2017, зареєстрованим за реєстровим номером 915, ТОВ «ЕРЗ» продало, а ТОВ «Євроторг 2017» придбало нежитлові приміщення №1-3 загальною площею 699,0 кв.м. за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотський, 68. Розрахунки проведено повністю, недоліків немає. Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності станом на 24.05.2017 вищевказане приміщення належить ТОВ «ЕРЗ», станом на 26.05.2017 - ТОВ «Євроторг 2017».

Відповідно до договору від 26.05.2017, зареєстрованим за реєстровим номером 918, ТОВ «ЕРЗ» продало, а ТОВ «Євроторг 2017» придбало нежитлові приміщення №2-1 загальною площею 699,0 кв.м. за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотський, 68. Розрахунки проведено повністю, недоліків немає. Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності станом на 24.05.2017 вищевказане приміщення належить ТОВ «ЕРЗ», станом на 26.05.2017 - ТОВ «Євроторг 2017».

За договором від 26.05.2017, зареєстрованим за реєстровим номером 921, ТОВ «ЕРЗ» продало, а ТОВ «Євроторг 2017» придбало нежитлові приміщення №2-2 загальною площею 699,0 кв.м. за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотський, 68. Розрахунки проведено повністю, недоліків немає. Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності станом на 24.05.2017 вищевказане приміщення належить ТОВ «ЕРЗ», станом на 26.05.2017 - ТОВ «Євроторг 2017».

Згідно з умовами договору від 26.05.2017, зареєстрованим за реєстровим номером 924, ТОВ «ЕРЗ» продало, а ТОВ «Євроторг 2017» придбало нежитлові приміщення №2-3 загальною площею 699,0 кв.м. за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотський, 68. Розрахунки проведено повністю, недоліків немає. Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності станом на 24.05.2017 вищевказане приміщення належить ТОВ «ЕРЗ», станом на 26.05.2017 - ТОВ «Євроторг 2017».

15.11.2018 ухвалою господарського суду Харківської області було порушено провадження у справі №922/2817/18 про банкрутство ТОВ «Мега Астер», введено процедуру розпорядження майном боржника.

Постановою господарського суду Харківської області від 27.11.2018 у справі №925/1874/13 ТОВ «Мега Астер» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру.

Позивач вказував, що станом на 18.02.2019 згідно з висновком ТОВ «КБФ «Будпроект» №0301-192/1 за результатами проведення технічної інвентаризації нежитлових приміщень № 2-1 за адресою: м. Київ, просп. Повітрофлотський, буд. 68, було встановлено збільшення загальної площі на 4194,0 кв.м., де встановлено, що площа нежитлових приміщень № 2-1, склала 4893,0 кв.м.

Збільшення загальної площі на 4194,0 кв.м. нежитлового приміщення № 2-2, що склала 4893,0 кв.м., згідно висновку ТОВ "КБФ "Будпроект" № 0301-193/1 від 18.02.2019 за результатами проведення технічної інвентаризації.

Також мало місце збільшення загальної площі на 4699,0 кв.м. нежитлового приміщення № 2-3, що склала 4699,0 кв.м., згідно висновку ТОВ «КБФ «Будпроект» № 0301-194/1 від 18.02.2019 за результатами проведення технічної інвентаризації.

На підставі висновку ТОВ «КБФ «Будпроект» № 0301-192/2 від 18.02.2019 щодо технічної можливості поділу нежитлових приміщень №21 за адресою: м. Київ, просп. Повітрофлотський, буд.68, загальною площею 4893,0 кв.м., яке належить на праві власності ТОВ «Євроторг 2017» , нежитлове приміщення №2-1 було поділене на 7 окремих приміщень.

На підставі висновку ТОВ «КБФ «Будпроект» №0301-193/2 від 18.02.2019 щодо технічної можливості поділу нежитлових приміщень №2-2 за адресою: м. Київ, просп. Повітрофлотський, буд.68, загальною площею 4893,0 кв.м, яке належить на праві власності ТОВ "Євроторг 2017", нежитлове приміщення № 2-2 було поділене на 7 окремих приміщень.

На підставі висновку ТОВ «КБФ «Будпроект» №0301-194/2 від 18.02.2019 щодо технічної можливості поділу нежитлових приміщень №2-3 за адресою: м. Київ, просп. Повітрофлотський, 68, загальною площею 4893,0 кв.м., яке належить на праві власності ТОВ «Євроторг 2017», нежитлове приміщення №2-3 було поділене на 7 окремих приміщень.

В подальшому відбулася державна реєстрація вищевказаних приміщень.

09 серпня 2022 року постановою Східного апеляційного господарського суду прийнято рішення, яким задоволено позов ТОВ «Мега Астер». Визнано електронні торги, що відбулися 13.01.2016 з продажу лоту № 116662, а саме: об`єкту незавершеного будівництва - адміністративно-виставкового будинку з магазином та кафе загальною площею 2250 кв.м., готовністю 18%, що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотський, 68 та належить ТОВ «Мега Астер» на праві власності, такими, що проведені з порушенням чинного законодавства. Визнано недійсним та скасовано протокол електронних торгів від 13.01.2016 № 139702. Визнано незаконним та скасовано акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 21.01.2016 № НОМЕР_2/9. Визнано незаконним і скасовано свідоцтво, видане Немм О.В. - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстроване в реєстрі за № 50 від 21.01.2016.

Як зазначає Позивач у позовній заяві, постановою Східного апеляційного господарського суду від 21.05.2024 у справі №922/2817/18 (922/3822/23) скасовано рішення Господарського суду Харківської області від 29.02.2024 у справі №922/2817/18 (922/3822/23), апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БЦ - Веста» на рішення господарського суду Харківської області від 29.02.2024 у справі №922/2817/18 (922/3822/23) - залишено без задоволення.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мега Астер» в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Гусака Юрія Миколайовича на рішення господарського суду Харківської області від 29.02.2024 у справі №922/2817/18 (922/3822/23) - задоволено.

Рішення Господарського суду Харківської області від 29.02.2024 у справі №922/2817/18 (922/3822/23) скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Мега Астер» та ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким задоволено позовні вимоги в повному обсязі.

Витребувано з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроторг 2017» (69106, м. Запоріжжя, вул. Теплична, 5; ) серед іншого нежитлове приміщення №1-1, загальною площею 699 кв.м., розташоване за адресою: м.Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 68, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 389.

Визнано право власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Мега Астер» (61052, м.Харків, вул.В.Панасівська, буд.68, корп.А-2, 210, ), у тому числі на нежитлове приміщення № 1-1, загальною площею 699 кв.м., розташоване за адресою: м.Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 68, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 389.

В іншій частині рішення Господарського суду Харківської області від 29.02.2024 у справі №922/2817/18 (922/3822/23) - залишено без змін.

У даній справі в обґрунтування позовних вимог Позивач стверджує, що в результаті витребування Об`єкта від ТОВ «Євроторг 2017» на користь ТОВ «Мега Астер» йому завдана матеріальна шкода.

Визначаючи розмір матеріальної шкоди в сумі 14 155 562,31 грн позивач виходить з наступного.

20.01.2016 ТОВ «Веста Центр» було перераховано Міністерству юстиції України кошти за придбаний лот №116662 у розмірі 5 615 603,90 грн. Сума у розмірі 295 558,10 грн була сплачена ТОВ «Веста Центр» 11.01.2016 ДП «Сетам» в якості гарантійного внеску за участь у торгах, про що зазначається у Протоколі проведення електронних торгів №139702 від 13.01.2016, яка була перерахована останнім Міністерству юстиції України після проведення торгів.

Таким чином, ТОВ «Веста Центр» перерахувала Міністерству юстиції України в повному обсязі вартість придбаного лоту №116662: об`єкт незавершеного будівництва адміністративно - виставкового будинку з магазином та кафе загальною площею 2250 кв.м., готовністю 18%, що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотський, 68, а саме 5 911 162,00 грн.

Постанова Східного апеляційного господарського суду від 09.08.2022 у справі №922/2817/18 (910/1119/16), якою електронні торги по лоту №116662 були визнані недійсними, була залишена в силі Постановою Касаційного господарського суду України у складі Верховного суду України від 08.12.2022. Оплата за об`єкт була здійснена Позивачем 20.01.2016.

Однак, станом на 30.06.2025 грошові кошти у розмірі 5 911 162,00 грн, які були сплачені ТОВ «ВЕСТА ЦЕНТР» за придбаний об`єкт незавершеного будівництва, Міністерством юстиції України так і не повернуті Позивачу у зв`язку з визнанням з їх вини торгів недійсними.

Як зазначає Позивач, за таких обставин, з урахуванням придбання ТОВ «Веста Центр» майна на прилюдних торгах, які згодом було визнано недійсними через порушення вимог закону органом державної виконавчої служби, що стало підставою для визнання торгів недійсними та витребування цього майна на користь ТОВ «Мега Астер», Позивачу завдана матеріальна шкода.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Згідно з частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилом частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (пункт 8 частини 2 статті 16 ЦК України).

Відповідно до положень статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Отже, відшкодування збитків є однією з форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною 1 цієї статті визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за особою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

За загальним правилом збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ, яке пов`язане з утиском його інтересів як учасника певних суспільних відносин і яке виражається у зроблених ним витратах, тощо. У разі заподіяння збитків скаржник повинен довести наявність таких збитків, їх розмір, протиправну поведінку боржника у справі, що призвела до їх виникнення, та причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (див., зокрема, пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №925/1265/16, пункт 88 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі №910/3009/18, пункт 55 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.06.2021 у справі №334/3161/17, п. 97 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.11.2023 у справі №916/1174/22).

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту її права чи інтересу. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17, від 11.09.2018 у справі №905/1926/16, від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц, від 01.10.2019 у справі №910/3907/18, від 06.04.2021 у справі №910/10011/19, від 22.06.2021 у справі №334/3161/17, від 31.08.2021 у справі №903/1030/19, від 26.10.2021 у справі №766/20797/18, від 23.11.2021 у справі №359/3373/16-ц, від 14.12.2021 у справі №643/21744/19, від 25.01.2022 у справі №143/591/20).

Слід також зазначити, що у певних випадках спосіб захисту імперативно «прив`язаний» до певного складу правопорушення. У таких випадках можна стверджувати, що спосіб захисту визначений законом (встановлений законом), тобто термін «встановлений законом» означає не просто те, що він названий в законі (наприклад, є в переліку статті 16 ЦК України, статті 20 Господарського кодексу України), а те, що спосіб захисту за його змістом кореспондує конкретному правопорушенню. У цих випадках положення частини першої статті 5 ГПК України (аналогічне - у частині першій статті 5 ЦПК України) вимагає, щоб суд застосував саме такий спосіб захисту (п. 99 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.11.2023 у справі №916/1174/22).

Статтею 56 Конституції України кожному гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

До складу збитків включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом (стаття 225 Господарського кодексу України, чинного на час виникнення спірних правовідносин).

За загальними положеннями, передбаченими статтею 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 Цивільного кодексу України.

Статті 1173, 1174 Цивільного кодексу України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою. Втім, зазначеними нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків.

Отже підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 Цивільного кодексу України (аналогічний висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 920/715/17 та від 14.04.2020 у справі № 925/1196/18).

Дії (бездіяльність) посадової особи державного органу, внаслідок яких (якої) було завдано шкоди (збитки), шкода та причинно-наслідковий зв`язок між поведінкою та заподіянням шкоди є основним предметом доказування та, відповідно, встановлення у справі, оскільки відсутність такого елемента делікту свідчить про відсутність інших складових цієї правової конструкції та відсутність самого заподіяння шкоди як юридичного факту, передбаченого статтею 11 Цивільного кодексу України внаслідок якого виникають цивільні права та обов`язки (даний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 920/715/17). Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 17.10.2019 по справі № 908/2202/18, від 02.03.2020 по справі № 910/434/19, від 09.04.2020 по справі № 908/690/19.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 09.10.2018 по справі № 908/2261/17, від 30.06.2022 по справі № 916/1466/21, від 25.10.2024 по справі № 915/546/21), суди, розглядаючи позови про відшкодування шкоди/стягнення збитків, повинні виходити з того, що для застосування такої санкції, як стягнення збитків, необхідна наявність усіх елементів складу цивільного (господарського) правопорушення: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою і збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

В даному випадку, рішення суду у справі №922/2817/18 (922/3822/23) встановлює факт порушення процедури проведення електронних торгів, поряд із цим, позивачем не доведено наявність шкоди та причинний зв`язок між встановленням факту такого порушення і заподіяною шкодою.

Враховуючи правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 11.08.2019 у справі № 757/24365/18-ц, варто зазначити, що сам по собі факт наявності судового рішення про визнання дій посадової особи Міністерства юстиції України неправомірними, за умови недоведення вищенаведених обставин, не є достатньою підставою для відшкодування шкоди.

13.01.2016 відбулись електронні торги з продажу Об`єкту, переможцем яких стало Товариство з обмеженою відповідальністю «Веста Центр».

У вересні 2016 року ТОВ «Веста Центр» з метою вступу до складу учасників ТОВ «ЕРЗ» та збільшення своєї частки у його статутного капіталі передало Об`єкт до статутного фонду ТОВ «ЕРЗ», що підтверджується протоколом № 7-ЕВ2 від 12.09.2016 загальних зборів учасників ТОВ «Веста Центр», протоколом № 7-ВЕ від 12.09.2016 загальних зборів учасників ТОВ «ЕРЗ» та актом прийому передачі - майна від 12.09.2016.

Після проведення реєстрації вказаний вище Об`єкт був поділений на 9 самостійних нежитлових приміщень, кожне з яких було самостійно введено в експлуатацію, а в подальшому на підставі нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу від 26.05.2017 право власності на вказані нежитлові приміщення перейшло від ТОВ «ЕРЗ» до ТОВ «Євроторг 2017».

Отже, вже у вересні 2016 року ТОВ «Веста Центр» добровільно передало Об`єкт до статутного фонду ТОВ «ЕРЗ», який в травні 2017 року був проданий Товариству з обмеженою відповідальністю «Євроторг 2017», тобто вже станом на той час Об`єкт вибув з володіння Позивача.

Водночас, визнання недійсними електронних торгів з продажу Об`єкту відповідно до постанови Східного апеляційного господарського суду від 09.08.2022 по справі №922/2817/18 (910/1119/16) та витребування Об`єкту з чужого незаконного володіння ТОВ «Євроторг 2017» відповідно до постанови Східного апеляційного господарського суду від 21.05.2024 у справі № 922/2817/18 (922/3822/23) на користь ТОВ «Мега Астер», не впливає на права та обов`язки ТОВ «Веста Центр», адже на цей момент ТОВ «Веста Центр» не було власником Об`єкту вже протягом кількох років, так як ТОВ «Веста Центр» добровільно передало Об`єкт до статутного фонду ТОВ «ЕРЗ», який в подальшому був проданий ТОВ «Євроторг 2017».

Отже, між порушенням закону державним виконавцем Департаменту ДВС Міністерства юстиції України під час реалізації нерухомого майна по лоту № 116662 та завданням позивачу матеріальної шкоди у розмірі 55 039 829,11 грн відсутній прямий причинно - наслідковий зв`язок, що свідчить про відсутність усіх елементів складу цивільного (господарського) правопорушення і, відповідно, відсутність підстав для відшкодування збитків.

На момент визнання електронних торгів такими, що проведені з порушенням чинного законодавства, визнання недійсними та скасування протоколу електронних торгів, ТОВ «ВЕСТА ЦЕНТР» не був власником такого майна, оскільки з 26.05.2017 право власності на вказане майно було у ТОВ «Євроторг 2017».

Вказане свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди за рахунок держави на підставі статей 1173-1175 Цивільного кодексу України.

Згідно зі статтею 15 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу закріплено статтею 16 цього Кодексу. Суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист їх прав і охоронюваних законом інтересів, які порушені або оспорюються.

Відповідно до частин першої, другої статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Позивач, тобто особа, яка подала позов, реалізуючи своє право на судовий захист, визначає зміст свого порушеного права або охоронюваного законом інтересу та обґрунтовує підстави позову, зважаючи на власне суб`єктивне уявлення про порушення, невизнання чи оспорювання своїх прав або охоронюваних законом інтересів, а також визначає спосіб захисту такого права.

У свою чергу, суд перевіряє доводи позивача і, залежно від встановленого, вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

У постанові від 09.02.2022 у справі № 910/6939/20 Велика Палата Верховного Суду вказувала, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. При цьому суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Водночас згідно з усталеною практикою Верховного Суду відсутність (недоведеність) порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин (постанови від 07.04.2021 у справі №910/1255/20, від 21.04.2021 у справі № 904/5480/19, 29.06.2021 у справі №916/2040/20, від 28.09.2023 у справі № 921/325/22, від 18.07.2023 у справі №910/12547/21 тощо).

Підсумовуючи викладене, зазначаєм, що, вирішуючи переданий на розгляд спір по суті, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто встановити, чи є особа, за позовом якої (або в інтересах якої) порушено провадження у справі, належним позивачем. При цьому обов`язком позивача є доведення/підтвердження в установленому законом порядку наявності факту порушення та/або оспорювання його прав та інтересів.

Відсутність порушеного права й інтересу встановлюється при розгляді справи по суті та є самостійною підставою для ухвалення судом рішення про відмову в задоволенні позову.

Такі висновки викладені, зокрема, в Постанові Верховного Суду від 28.05.2025 у справі № 917/2096/13(910/4089/24).

Зважаючи на наведені мотиви та зазначені вище обставини, можна дійти висновку, що у цій конкретній справі позов про відшкодування матеріальної шкоди є необґрунтованим, оскільки позивач не навів аргументів щодо того, яке його право порушено і чи може воно бути захищеним у заявлений спосіб.

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Такий висновок викладений, зокрема, в Постанові КГС ВС від 28.09.2023 у справі № 921/325/22.

Втім, у цій справі визначальним є питання, чи порушені права та інтереси позивача з підстав позову, які визначені самим позивачем і на підставі тих доказів, які подані ним в обґрунтування свої вимог, чи належний спосіб захисту обраний позивачем у заявленому ним же позові.

Відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові та не потребує перевірки обраного позивачем способу захисту і правової оцінки по суті спору (близька за змістом правова позиція, викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 29.08.2023 у справі №910/5958/20, від 04.12.2019 у справі № 910/15262/18, від 03.03.2020 у справі №910/6091/19).

Отже, витребування у ТОВ «Євроторг 2017» з його володіння нерухомого майна та визнання за ТОВ «Мега Астер» права власності в судовому порядку, не може розглядатись, як факт завдання матеріальної шкоди Позивачу - ТОВ «Веста Центр». Вибуття майна з чужого незаконного володіння не являється збитками в розумінні положень статті 22 Цивільного кодексу України.

Вказане свідчить про відсутність у позивача суб`єктивного матеріального права, на захист якого подано позов.

Так, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення).

Тобто, обов`язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушених саме його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Відсутність порушеного права встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові, що зокрема, має місце у даній справі.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищенаведене та беручи до уваги те, що відсутня встановлена належним чином протиправність дій відповідачів 1, 2 та не доведеність розміру шкоди, свідчать про відсутність інших складових, як то причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідачів та заподіяною шкодою, а отже не встановлено складу правопорушення, необхідного для застосування такої міри деліктної відповідальності як стягнення шкоди, позовні вимоги позивача щодо стягнення шкоди в розмірі 55 039 829,11 грн є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

При цьому, враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04.11.1950) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обгрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

У зв`язку з викладеним, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог.

Судові витрати по справі покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову - відмовити.

Рішення складено та підписано-27.11.25.

Суддя О.О. Юлдашев

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.