І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 грудня 2025 року м. Чернігівсправа № 927/648/25
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Белова С.В.,
розглянувши заяву ОСОБА_1
про ухвалення додаткового рішення у справі
відповідач 2: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1
про визнання недійсним договору та зобов`язання вчинити дії
Учасники справи не викликались.
Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 26 листопада 2025 року у позові відмовлено повністю; скасовано заходи забезпечення позову вжиті пунктом другим і третім резолютивної частини ухвали Господарського суду Чернігівської області від 25.07.2025 у справі №927/648/25 у частині накладення арешту на об`єкт незавершеного будівництва - комплекс будов та споруд за адресою: Чернігівська обл., м. Прилуки, вул. Перемоги, 161 та заборони ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та третім особам вчиняти дії, направлені на розбирання комплексу будов та споруд за адресою: Чернігівська обл., м. Прилуки, вул. Перемоги, 161 та продаж будівельних матеріалів, отриманих від його розбирання (демонтажу). (Повне рішення складено та підписано 26 листопада 2025 року.)

02 грудня 2025 року на адресу суду від відповідача-2 Будченко Валентина Олексійовича надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу (заява сформована в системі Електронний суд 01.12.2025).

Розглянувши надані відповідачем-2 докази щодо розподілу судових витрат, суд встановив:

У заяві про стягнення витрат понесених на професійну правничу допомогу заявник просить суд здійснити розподіл судових витрат, які поніс відповідача-2 ОСОБА_1 у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції.

До заяви заявником додано: копію договору про надання правничої допомоги від 14.07.2025, копію акту виконаних робіт по договору про надання правничої допомоги від 14.07.2025 на суму 86 000,00 грн, копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 17 липня 2025 року.

У судовому засіданні 26.11.2025 відповідачем-2 заявлено про намір подати заяву про ухвалення додаткового рішення.

На день ухвалення рішення від 26.11.2025 питання про витрати на професійну правничу допомогу судом не вирішувалось.

Згідно частини 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Згідно вимог ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Враховуючи відправлення 01.12.2025 за допомогою Електронного суду заяви стосовно стягнення витрат понесених на професійну правничу допомогу, вбачається, що відповідачем-2 дотримано п`ятиденний строк, передбачений ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до ст. 13, 14, 15 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність адвокатська діяльність може здійснюватись адвокатом індивідуально, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням.

Згідно зі ст. 26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

За змістом пункту 1 частини 3 статті 123 та статті 126 Господарського процесуального кодексу України у їх сукупності можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини першої статті 6 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі.

Крім того, відповідно до ст.56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника. Статтею 58 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Також слід зазначити, що юридична особа самостійно вирішує питання про вибір свого представника у господарському суді. Держава гарантує такій особі відшкодування судових витрат на юридичні послуги, що надаються лише адвокатом. Витрати юридичної особи на надані їй у господарському судочинстві послуги адвоката відшкодовуються в порядку, встановленому процесуальним законом.

Згідно частини 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Так, на підтвердження отримання відповідачем-2 правової допомоги надано: копію договору про надання правничої допомоги від 14.07.2025, копію акту виконаних робіт по договору про надання правничої допомоги від 14.07.2025 на суму 86 000,00 грн, копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 17 липня 2025 року.

Згідно акту виконаних робіт щодо надання правової допомоги від 26 листопада 2025 року вартість послуг встановлено у розмірі 86 000,00 грн.

Отже розмір винагороди за надання правової допомоги узгоджено актом виконаних робіт щодо надання правової допомоги від 26 листопада 2025 року, у якому детально наведено опис робіт виконаних адвокатом.

Дослідивши акт виконаних робіт щодо надання правової допомоги від 26 листопада 2025 року, слід зазначити, що до акту, зокрема включено послуги: «складання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 25 липня 2025 року» - 4500,00 грн та «представлення інтересів в Північному апеляційному господарському суді» - 5000,00 грн. Разом з цим у заяві про стягнення витрат понесених на професійну правничу допомогу заявник просить суд здійснити розподіл судових витрат, які поніс відповідача-2 Будченко Валентин Олексійович у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції, у зв`язку з чим суд не бере до уваги витрати адвоката на загальну суму 9500,00 грн що стосуються представлення інтересів в апеляційній інстанції.

Відповідно до ч.3 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до п. 6.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" вирішуючи питання про розподіл судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

У відповідності до ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ч.4 ст.11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "East/West Alliance Limited" проти України" (заява N 19336/04, п. 269) вказав, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Оцінивши витрати з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, час, який міг би витратити адвокат на підготовку матеріалів як кваліфікований фахівець, з огляду на розумність та співмірність судових витрат, суд дійшов висновку, що сума витрат на правничу допомогу, яку необхідно стягнути з прокуратури, підлягає обмеженню сумою 36000,00 грн.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.10.2022 у справі № 923/199/21 дійшла висновку, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, набуває статусу сторони у справі - позивача лише у випадках, передбачених відповідним процесуальним законом, однак у разі відкриття провадження у справі за поданим ним позовом, він має ті ж права та обов`язки, що їх має позивач, за винятком права укладати мирову угоду.

З урахуванням наведеного, звертаючись із позовом в інтересах держави, прокурор є суб`єктом сплати судового збору та самостійно здійснює права та виконує обов`язки, пов`язані з розподілом судових витрат.

Враховуючи приписи ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України з Чернігівської обласної прокуратури підлягають стягненню на користь відповідача-2 - 36000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. 13, 14, 42, 73-80, 86, 126, 129, 233, 236-238, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Стягнути з Чернігівської обласної прокуратури (, вул. Князя Чорного, 9, м. Чернігів, 14000) на користь Будченко Валентина Олексійовича (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) 36000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

2.Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Додаткове рішення складено та підписано 04 грудня 2025 року.

Суддя С.В. Белов

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/