ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

01.12.2025 Справа № 917/2187/25

Суддя Мацко О.С., розглянувши матеріали

за позовною заявою ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

до Фізичної особи-підприємця Матвєєвої Людмили Володимирівни, АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

про стягнення 37 207,56 грн,

ВСТАНОВИВ:

28.11.2025 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Шеплякова Олександра Борисовича до Фізичної особи-підприємця Матвєєвої Людмили Володимирівни про стягнення 37 207,56 грн, з яких 32 000,00 грн заборгованість за договором № 395/060525 від 24.06.2025 р., 4 576,00 грн неустойка, 255,45 грн втрати від інфляції, 376,11 грн 3 % річних.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі з таких підстав:

Частиною 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Тобто, фізична особа може бути стороною у господарському процесі.

Як вбачається із матеріалів справи, правовідносини між сторонами виникли на підставі договору № 395/060525 від 24.06.2025 р., який за своєю правовою природою є договором поставки.

Договір підписаний між Фізичною особою-підприємцем Матвєєвою Людмилою Володимирівною (Продавець) та фізичною особою Шепляковим Олександром Борисовичем (Покупець).

Отже, однією із сторін договору є фізична особа.

Відповідно до положень п.1 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Водночас у частині першій статті 19 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до частини 4 статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду послідовно зазначала, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін зазвичай є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства (зокрема, постанови від 12.10.2022 р. у справі №183/4196/21, від 08.06.2022 р. у справі № 362/643/21, від 23.11.2021 р. у справі № 641/5523/19 та інші).

Такої ж позиції дотримано Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суд у постанові № 910/13049/22 від 03.08.2023 р.

Також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02.10.2018 р. у справі № 910/1733/18 зазначила, що відповідно до положень статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) ФОП.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ. Аналогічні висновки містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №911/3594/17.

Визначальною ознакою справи цивільної юрисдикції є суб`єктний склад, суть (зміст, характер) спору.

Враховуючи суб`єктний склад правовідносин (позивач уклав договір як фізична особа), предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин (предметом позову визначено стягнення боргу за цим договором), а також на підставі п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України, суд дійшов висновку про те, що даний спір не відноситься до предметної та суб`єктивної юрисдикції господарського суду, а відтак не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства та відноситься до юрисдикції цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Враховуючи викладене, з огляду на те, що вказана позовна заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, суд відмовляє у відкритті провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 175 Господарського процесуального кодексу України.

Пунктом 6 статті 175 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Керуючись ст.ст. 4, 20, 175, 234 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця Матвєєвої Людмили Володимирівни про стягнення 37 207,56 грн, з яких 32 000,00 грн заборгованість за договором № 395/060525 від 24.06.2025 р., 4 576,00 грн неустойка, 255,45 грн втрати від інфляції, 376,11 грн 3 % річних.

2. Роз`яснити ОСОБА_1 , що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

3. Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала підписана 01.12.2025 р.

Ухвала набирає законної сили 01.12.2025 р. та може бути оскаржена у апеляційному порядку протягом 10 днів з дня підписання (ст.ст.235, 255-256 ГПК України). Апеляційна скарга подається в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Суддя О.С. Мацко