УХВАЛА

02 грудня 2025 року

м. Київ

Справа № П-16/160

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Власова Ю. Л. - головуючого, Булгакової І. В., Малашенкової Т. М.,

розглянувши заяву суддів Власова Ю. Л., Булгакової І. В., Малашенкової Т.М. про самовідвід

за касаційною скаргою Комунального підприємства «Калуська Енергетична компанія» Калуської міської ради

на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 02 липня 2025 року

та постанову Західного апеляційного господарського суду від 27 жовтня 2025 року

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Костанза» про заміну сторони (боржника) у виконавчому провадженні

у справі №П-16/160

за позовом Прокурора м. Калуша в інтересах держави в особі Міністерства енергетики та вугільної промисловості України в особі Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» та його структурного підрозділу виробничої філії «Калуська теплоелектроцентраль»

до Комунального підприємства «Водотеплосервіс» (надалі КП «Водотеплосервіс»)

про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу теплової енергії №180 від 18 листопада 2008 року в сумі 14 223 897,65 грн,

ВСТАНОВИВ:

14 листопада 2025 року до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (далі - Верховний Суд, Суд) надійшла касаційна скарга Комунального підприємства «Калуська Енергетична компанія» Калуської міської ради (далі - скаржник), в якій скаржник просить суд скасувати оскаржувані судові рішення у справі №П-16/160 та ухвалити нове рішення, яким передати заяву ТОВ «Костанза» про заміну сторони (боржника) у виконавчому провадженні - КП «Водотеплосервіс» на КП «Калуська енергетична Компанія» до Господарського суду Івано-Франківської області для розгляду в межах справи №909/679/24 про банкрутство ТОВ «Костанза». Судові витрати покласти на заявника - ТОВ «Костанза». Вказану касаційну скаргу скаржник подав через систему «Електронний суд».

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 листопада 2025 року для розгляду зазначеної касаційної скарги у справі №П-16/160 визначено колегію суддів у складі: Власов Ю. Л. - головуючий, Булгакова І. В., Малашенкова Т. М.

26 листопада 2025 року суддями Власовим Ю.Л., Булгаковою І.В., Малашенковою Т.М., подана заява про самовідвід у справі №П-16/160 з посиланням на такі обставини.

Під час вивчення питання прийняття/неприйняття, відмови у відкритті касаційного провадження у цій справі колегія суддів дійшла висновку, що не може брати участь у розгляді вказаної справи, оскільки наявні підстави для самовідводу на підставі частини четвертої статті 35 ГПК України, адже при здійсненні автоматичного розподілу справи №П-16/160 неправильно визначено категорію спору, у зв`язку з чим порушено порядок визначення суддів для розгляду цієї справи.

Зі змісту касаційної скарги убачається, що КП «Калуська Енергетична компанія» подає касаційну скаргу на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 02 липня 2025 року, якою задоволено заяву ТОВ «Костанза» про заміну сторони виконавчого провадження та здійснено заміну боржника - Комунального підприємства «Водотеплосервіс» Калуської міської ради у виконавчому провадженні НОМЕР_1 з примусового виконання наказу Господарського суду Івано-Франківської області № 52 від 12 січня 2010 року на його правонаступника - КП «Калуська Енергетична компанія», а також постанову Західного апеляційного господарського суду від 27 жовтня 2025 року у справі №П-16/160, якою зазначену ухвалу залишено без змін.

Однією з підстав касаційного оскарження наведених судових рішень скаржник зазначає те, що суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про заміну сторони у виконавчому провадженні, не з`ясував, що стосовно ТОВ «Костанза» - стягувача у виконавчому провадженні НОМЕР_1 відкрито провадження у справі про банкрутство, тоді як відповідно до частин першої та другої статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства, усі спори за участю ТОВ «Костанза» мають розглядатися у межах провадження про банкрутство цього Товариства. При цьому апеляційний господарський суд, залишаючи зазначену ухвалу без змін, відхилив доводи скаржника про те, що відповідно до частини другої статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства, всі спори за участю ТОВ «Костанза» мають розглядатися у межах справи про банкрутство останнього.

Оскільки відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, а також Єдиного реєстру боржників, відносно яких відкрито провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 13 серпня 2024 року у справі №909/679/24 стосовно ТОВ «Костанза» порушено провадження у справі про банкрутство, колегія суддів зробила висновок, що стягувачем у виконавчому провадженні, відкритому для примусового виконання судового рішення у справі №П-16/160, на цей час і стороною у справі, є юридична особа, стосовно якої відкрито і триває провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність).

Пославшись на висновок, викладений у пункті 117 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13 квітня 2023 року у справі №910/21981/16, колегія суддів виснувала, що предметом дослідження в оскаржуваних ухвалі Господарського суду Івано-Франківської області від 02 липня 2025 року та постанові Західного апеляційного господарського суду від 27 жовтня 2025 року є правовідносини щодо примусового виконання судового рішення у справі №П-16/160, які можуть вплинути на майнові активи боржника у провадженні про банкрутство (який є стягувачем у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення у цій справі), що відноситься до повноважень господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство такого боржника..

Відповідно до частин першої та другої статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), у межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника, у тому числі спори про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України.

Західний апеляційний господарський суд в оскаржуваній постанові від 27 жовтня 2025 року виснував, що під дію частини другої 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства не підпадає розгляд процесуального питання стосовно заміни сторони боржника виконавчого провадження по виконанню судового рішення, яке було прийнято задовго до відкриття провадження у справі про банкрутство сторони стягувача, оскільки законодавець не закріпив в імперативному порядку розгляд таких процесуальних питань виключно судом, в межах якого перебуває справа про банкрутство, тому вирішення цього питання може відбуватись за загальними правилами, встановленими статтями 52, 334 ГПК України.

Зважаючи на те, скаржник обґрунтовує касаційну скаргу, зокрема, і неправильним застосуванням положень статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства і просить ухвалити нове рішення, яким передати заяву ТОВ «Костанза» про заміну сторони (боржника) у виконавчому провадженні до Господарського суду Івано-Франківської області для розгляду в межах справи № 909/679/24 про банкрутство ТОВ «Костанза», тобто, що при розгляді касаційної скарги на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 02 липня 2025 року та постанову Західного апеляційного господарського суду від 27 жовтня 2025 року у справі №П-16/160 Верховному Суду можливо необхідно буде зробити висновок не лише щодо правильності висновків судів попередніх інстанцій стосовно заміни сторони у виконавчому провадженні, а й стосовно того належить вирішувати зазначене питання у межах справи про банкрутство ТОВ «Костанза» чи за загальними правилами, колегія суддів вважає, що справа належить до спеціалізації судової палати для розгляду справ про банкрутство та не відноситься до спеціалізації суддів: Власова Ю. Л., Булгакової І. В. та Малашенкової Т. М., які входять до складу судової палати для розгляду справ щодо захисту прав інтелектуальної власності, а також пов`язаних з антимонопольним та конкурентним законодавством.

Частиною першою статті 32 ГПК України встановлено, що справи розподіляються з урахуванням спеціалізації суддів.

Частинами шостою, сьомою статті 37 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що у Касаційному господарському суді обов`язково створюються окремі палати для розгляду справ щодо (про): банкрутство; захисту прав інтелектуальної власності, а також пов`язаних з антимонопольним та конкурентним законодавством; корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів. Інші палати у касаційних судах створюються за рішенням зборів суддів касаційного суду.

Рішенням зборів суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 08 січня 2024 року №1 (зі змінами, внесеними 03 листопада 2025 року) визначено спеціалізацію судових палат та суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, в тому числі суддів: Власов Ю.Л., Булгакова І. В., Малашенкова Т.М., які входять до складу судової палати для розгляду справ щодо захисту прав інтелектуальної власності, а також пов`язаних з антимонопольним та конкурентним законодавством.

Відповідно до додатку №3 цим же рішенням затверджено спеціалізацію судових палат та суддів Касаційного господарського суду для розгляду конкретних категорій справ, зокрема, категорію спорів пов`язаних з банкрутством віднесено до спеціалізації суддів судової палати для розгляду справ про банкрутство.

Ураховуючи предмет, підставу позову, суб`єктний склад учасників, доводи та вимоги касаційної скарги, з урахуванням статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства, убачається, що справа №П-16/160 належить до спеціалізації судової палати для розгляду справ про банкрутство та не відноситься до спеціалізації суддів: Власова Ю.Л., Булгакової І. В., Малашенкової Т.М., які входять до складу судової палати для розгляду справ щодо захисту прав інтелектуальної власності, а також пов`язаних з антимонопольним та конкурентним законодавством.

Отже, при здійсненні автоматичного розподілу справи №П-16/160 неправильно визначено категорію спору, у зв`язку з чим порушено порядок визначення суддів для розгляду цієї справи.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи.

Згідно з частиною першою статті 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Колегія суддів розглянувши подану заяву, дійшла висновку про її обґрунтованість, у зв`язку з чим, заява суддів Власова Ю.Л., Булгакової І.В., Малашенкової Т.М. про самовідвід у справі №П-16/160 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 32, 35, 38, 39, 234 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

УХВАЛИВ:

1. Заяву суддів Власова Ю. Л., Булгакової І. В., Малашенкової Т.М. про самовідвід у справі №П-16/160 задовольнити.

2. Справу №П-16/160 передати для здійснення повторного автоматизованого розподілу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю. Л. Власов

Судді І. В. Булгакова

Т. М. Малашенкова