УХВАЛА

м. Київ

01.12.2025Справа № 910/14548/25

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву Приватного підприємства "Пожзабезпечення Л"

до Служби безпеки України

про стягнення 673 999,53 грн

УСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Пожзабезпечення Л" (далі - позивач, ПП "Пожзабезпечення Л") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Служби безпеки України (далі - відповідач, СБУ) про стягнення заборгованості в розмірі 673 699,53 грн на підставі Договору про надання послуг за державні кошти № 19/5-3 від 22.05.2025.

Безпосередньо у позовній заяві позивачем заявлено клопотання про проведення розгляду справи у порядку загального позовного провадження із викликом сторін та про зобов`язання відповідача у порядку, визначеному ст. 90 Господарського процесуального кодексу України, надати відповіді на питання, поставлені позивачем.

Дослідивши матеріали позовної заяви № б/н від 24.11.2025 (вх. 14548/25 від 24.11.2025) та додані до неї документи, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 162 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Частиною 1 статті 56 ГПК України встановлено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Юридична особа бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника (частина 3 статті 56 ГПК України).

Згідно частини 5 статті 164 ГПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Згідно з частиною 4 статті 60 ГПК України повноваження адвоката, як представника, підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України "Про безоплатну правничу допомогу".

Отже, в господарському судочинстві згідно з вимогами статті 60 ГПК України допустимим доказом повноважень адвоката, як особи, що підписала, зокрема, позовну заяву, є довіреність або ордер.

Як установлено судом, позовну заяву сформовано та подано до Господарського суду міста Києва через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" представником позивача - адвокатом Калініченком Борисом Ігоровичем, відтак, відповідно до частини 4 статті 60 ГПК України та частини 5 статті 164 ГПК України, до позовної заяви повинно бути додано довіреність чи ордер, що підтверджують повноваження адвоката.

Частинами 2 та 3 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера. Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Відповідно до пункту 4 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого Рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року № 41 із подальшими змінами (надалі - Положення), ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням.

Пунктом 12 зазначеного Положення встановлено вимоги до оформлення ордеру. Так, згідно з пп 12.10 п. 12, ордер має містити реквізит: Підпис адвоката (власноручний або електронний) який видав ордер, у разі здійснення ним індивідуальної діяльності (у графі "Адвокат").

Судом установлено, що на підтвердження повноважень адвоката Калініченка Бориса Ігоровича до позовної заяви надано ордер серії АІ №20459783 від 10.11.2025, що видано адвокатом, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально. Проте, вказаний ордер на надання правничої (правової) допомоги, який надано до суду у pdf форматі, не містить власноручного підпису адвоката - Калініченка Бориса Ігоровича, при цьому до позовної заяви не додано доказів на підтвердження підписання вказаного ордеру на надання правничої (правової) допомоги електронним підписом.

Отже, такий ордер не може вважатися належним доказом на підтвердження наявності повноважень у адвоката Калініченка Бориса Ігоровича на підписання позову (в тому числі на формування та подання позову через "Електронний суд") від імені ПП "Пожзабезпечення Л".

Верховний Суд у своїх рішеннях дотримується позиції про те, що в разі коли ордер на надання правової допомоги не містить обов`язкових реквізитів, то він не може вважатися належним документом для здійснення представництва, а тому адвокат, який його надав, не мав права підпису (ухвали КГС ВС від 02.04.2018 у справі № 910/11162/17, від 07.08.2018 у справі № 905/2497/17, від 23.02.2018 у справі № 13/187, від 16.04.2018 у справі № 922/1676/15, від 21.05.2018 у справі № 18/257, від 09.08 2018 у справі № 916/3266/17, від 12.09.2018 у справі № 905/2865/17, від 02.05.2018 у справі № 910/16014/17, від 30.03.2018 у справі № 908/1843/17).

Відповідно до пункту1 частини 5 статті 174 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Беручи до уваги наведене, зважаючи на те, що заявником не дотримано вимог пункту1 частини 5 статті 174 ГПК України, суд дійшов висновку, що викладені обставини є підставою для повернення позовної заяви.

Водночас, суд наголошує, що відповідно до ч. 8 ст. 174 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Суд звертає увагу, що з урахуванням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, правова конструкція статті 174 Господарського процесуального кодексу України дає можливість стороні розраховувати на захист своїх прав та доступ до правосуддя, незважаючи на порушення при поданні позовної заяви, що стали підставою для її повернення, через передбачену законом процесуальну можливість повторного подання позовної заяви після усунення допущеного порушення.

Керуючись ст. 162, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву і додані до неї документи повернути позивачеві.

2. Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 01.12.2025 та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 253 - 259 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням пункту 4 розділу Х "Прикінцеві положення", підпункту 17.5 пункту 17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Оксана ГУМЕГА