ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про закриття апеляційного провадження

01 грудня 2025 року м. ОдесаСправа № 916/5001/23
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючої судді Принцевської Н.М.;

суддів: Діброви Г.І., Ярош А.І.;

(Південно-західний апеляційний господарський суд, м. Одеса, пр-т Шевченка, 29)

Секретар судового засідання (за дорученням головуючої судді): Романенко Д.С.;

За участю представників сторін:

Від прокуратури Ткаченко Л.В.;

Від Херсонської обласної ради Глущенко А.П.;

Від Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" Піун С.П.;

Від Старозбур`ївської спеціальної школи Херсонської обласної ради - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Першого заступника керівника Херсонської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Херсонської обласної ради

на рішення Господарського суду Одеської області від 22.01.2024

по справі №916/5001/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг"

до Старозбур`ївської спеціальної школи Херсонської обласної ради

про стягнення 224 333,65 грн,

(суддя першої інстанції Волков Р.В., дата та місце ухвалення рішення: 22.01.2024, Господарський суд Одеської області, м. Одеса, пр-т Шевченка, 29),

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Старозбур`ївської спеціальної школи Херсонської обласної ради (далі - Відповідач) про стягнення 224 333,65 грн, з яких: 156525,44 грн основного боргу, 35309,83 грн пені, 5859,13 грн 3% річних, 26639,25 грн інфляційних втрат.

В обґрунтування позову Позивач посилався на неналежне виконання Відповідачем зобов`язань за Договором постачання природного газу № 20-1005/21-БО-Т від 31.10.2021 в частині повної та своєчасної сплати заборгованості за поставлений природний газ.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 22.01.2024 у даній справі позовні вимоги задоволено частково; стягнуто зі Старозбур`ївської спеціальної школи Херсонської обласної ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" 156525,44 грн основного боргу, 17654,92 грн пені, 5859,13 грн 3% річних, 26639,25 грн інфляційних втрат, 2 480,14 грн витрат по сплаті судового збору; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з ухваленим рішенням, особа, яка не брала участі у справі, Перший заступник керівника Херсонської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Херсонської обласної ради звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на означене рішення, в якій просить суд залучити до участі у справі Херсонську обласну раду, скасувати рішення суду першої інстанції повністю та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Прокурор вважає, що оскаржуване рішення суду є незаконним і необґрунтованим у відповідній частині та підлягає скасуванню у зв`язку із невідповідністю висновків, викладених у рішенні, обставинам справи, порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

На переконання Прокурора, Позивачем не доведено обсяги використаного Відповідачем газу оскільки акти приймання-передачі природного газу складалися постачальником на підставі інформації оператора ГТС щодо остаточної алокації відборів газу споживачем, тоді як відповідно до роз`яснень Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Щодо оплати послуг розподілу природного газу та визначення обсягів споживання природного газу в умовах дії воєнного стану» від 24.05.2022, оператори ГРМ не мали підстав для визначення об`єму розподілу та споживання природного газу по таких об`єктах споживачів та їх передачі на інформаційну платформу Оператора ГТС для проведення ним остаточної алокації по постачальнику споживача у зв`язку з доведеним фактом пошкодження газорозподільчої інфраструктури та втратою контролю над закладом.

З огляду на зазначене, Прокурор вважає, що надані Позивачем докази щодо обсягу спожитого Відповідачем газу заслуговують критичної оцінки та не можуть вважатися належними та допустимими доказами у справі.

Прокурор вважає, що судом при ухваленні оскаржуваного рішення не взято до уваги існування на період, за який Позивачем нараховано заборгованість, форс-мажорних обставин.

Крім того, з огляду на незаконність стягнення у цій справі на користь Позивача суми заборгованості, на переконання Прокурора, не підлягають також задоволенню вимоги щодо стягнення з Відповідача інфляційних витрат, пені та 3% річних.

На переконання Апелянта, крім іншого, стягнення боргу з навчального закладу, який фінансується з місцевого бюджету, на користь суб`єкта господарювання може призвести до нераціонального та неефективного витрачання бюджетних коштів, що створює загрозу порушення економічних (майнових) інтересів держави у бюджетній сфері.

Враховуючи наведене та те, що Старозбур`ївська спеціальна школа Херсонської обласної ради підпорядкована Херсонській обласній раді та фінансується за рахунок коштів місцевого бюджету, остання є органом уповноваженим на захист порушених інтересів у даних правовідносинах.

Проте, оскільки Херсонська обласна рада відповідаючи на лист прокуратури зазначила про неможливість оскарження рішення суду першої інстанції, Прокурор звернувся з відповідною апеляційною скаргою в інтересах Херсонської обласної ради в силу наділених законом повноважень.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.04.2024 відкрито з поновленням пропущеного процесуального строку апеляційне провадження а апеляційною скаргою Першого заступника керівника Херсонської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Одеської області від 22.01.2024 по справі №916/5001/23; вирішено розглянути справу у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

При цьому, в провадженні Південно-західного апеляційного господарського суду також перебувала апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" на рішення Господарського суду Одеської області від 22.01.2024 по справі №916/5001/23, а тому після проведення підготовчих дій, колегія суддів вважала за необхідне призначити апеляційні скарги до розгляду в судовому засіданні.

11.04.2024 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Херсонської обласної ради надійшли додаткові пояснення.

16.04.2024 Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.04.2025 призначено апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" та Першого заступника керівника Херсонської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Одеської області від 22.01.2024 по справі №916/5001/23 сумісно до розгляду на 27.05.2024 о 14-00 год.

24.04.2024 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Херсонської обласної ради надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.04.2024 задоволено клопотання Херсонської обласної ради про проведення судового засідання в режимі відеоконференції по справі №916/5001/23 поза межами приміщення суду; розгляд справи №916/5001/23 за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" та Першого заступника керівника Херсонської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Одеської області від 22.01.2024 призначено на 27.05.2024 о 14-00 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та системи відеоконференцзв`язку EASYCON.

03.05.2024 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, у якому апелянт просить зупинити апеляційне провадження у справі №916/5001/23 до закінчення розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №908/1162/23 та оприлюднення повного тексту судового рішення, ухваленого за результатами такого розгляду.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.05.2024 зупинено апеляційне провадження по справі №916/5001/23 за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" та Першого заступника керівника Херсонської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Одеської області від 22.01.2024 до закінчення розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №908/1162/23 та оприлюднення повного тексту постанови.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.10.2025 поновлено провадження по справі №916/5001/23 за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" та Першого заступника керівника Херсонської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Одеської області від 22.01.2024 та призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 01.12.2025 року об 11-30 год.

14.11.2025 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Херсонської обласної ради надійшли письмові пояснення, а також клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.11.2025 задоволено клопотання Херсонської обласної ради про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та системи відеоконференцзв`язку EASYCON.

18.11.2025 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" надійшли додаткові пояснення.

27.11.2025 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та системи відеоконференцзв`язку EASYCON.

28.11.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" надійшло клопотання про заміну представника, що братиме участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

01.12.2025 у судове засідання, яке проводилось в режимі відеоконференції з`явився Прокурор та представник Херсонської обласної ради. Представник Позивача та Відповідача у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду апеляційних скарг повідомлені належним чином.

При цьому, Позивач у телефонному режимі повідомив про те, що участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції приймати не буде.

В даному судовому засіданні вирішувалось питання щодо наявності підстав для представництва Прокурором інтересів держави в особі Херсонської обласної ради та залучення такої особи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки Господарським судом Одеської області та проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження у справі №916/5001/23 за апеляційною скаргою Першого заступника керівника Херсонської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Одеської області від 22.01.2024 підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Стаття 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права на оскарження судового рішення названим Законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Згідно з ч.1 ст.2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ч. 6 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному законом порядку.

Судова колегія апеляційного господарського суду звертає увагу, що законодавством передбачений виключний перелік суб`єктів, які вправі оскаржити в апеляційному порядку рішення місцевого господарського суду у випадку наявності підстав для цього. Визначаючи коло вказаних суб`єктів, законодавство передбачає попередню участь апелянта у справі з певним процесуальним статусом, за винятком випадків, коли рішення стосується прав та обов`язків скаржника, який не брав участь у справі.

Відповідно до частини 1 статті 17 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 254 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її 1) право, 2) інтерес, 3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Колегія суддів наголошує на тому, що судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (Конвенція) положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 17.05.2018 у справі № 904/5618/17, від 11.07.2018 у справі № 5023/4734/12, від 21.09.2018 у справі № 909/68/18, від 18.12.2018 у справі № 911/1316/17, від 27.02.2019 у справі № 903/825/18, від 09.07.2019 у справі № 905/257/18, від 12.09.2019 у справі № 905/946/18, від 12.09.2019 у справі № 905/947/18.

Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 264 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, в зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.

Таким чином, суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати, чи стосується оскаржуване судове рішення безпосередньо прав та обов`язків скаржника, та лише після встановлення таких обставин, вирішити питання про залучення такої особи у якості третьої особи та про скасування судового рішення, а у випадку встановлення, що права заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про її права і обов`язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

Відповідний правовий висновок викладено Верховним Судом у постановах від 10.05.2018 зі справи №910/22354/15, від 19.06.2018 зі справи №910/18705/17, від 11.07.2018 зі справи №911/2635/17, від 04.10.2018 у справі №5017/461/2012, від 29.11.2018 у справі №918/115/16, від 04.12.2018 у справі №906/1764/15, від 06.12.2018 у справі №910/22354/15, від 11.12.2018 №916/2878/14, від 15.01.2019 у справі №7/74, від 11.04.2019 у справі № 8/71-НМ, від 11.07.2018 у справі №911/2635/17.

Встановлена процесуальним законом можливість здійснення апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яку не було залучено до участі у справі, лише у разі підтвердження та встановлення наявності порушення її прав, інтересів та (або) обов`язків оскаржуваним судовим рішенням ґрунтується на принципі res judicata, тобто поваги до остаточного судового рішення, дія якого передбачає встановлення у відносинах між сторонами спору, вирішеного остаточним і обов`язковим для сторін судовим рішенням, стану правової визначеності.

Здійснення апеляційного перегляду судового рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим для виконання за відсутності передбачених законом виняткових підстав є порушенням зазначеного принципу, що не є виправданим.

Як передбачено ч. 1, 3, 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням або невчиненням нею процесуальних дій.

Особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку, передбаченому статтями 17, 254 Господарського процесуального кодексу України, повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та (або) обов`язки, і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним, що означає, що скаржник в апеляційній скарзі має чітко зазначити, в якій частині оскаржуваного ним судового рішення (в мотивувальній та/або резолютивній) прямо вказано про його права, інтереси та (або) обов`язки, та про які саме.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 07.02.2024 у справі №5023/3214/11.

Отже, Господарський процесуальний кодекс України покладає на суд апеляційної інстанції обов`язок з`ясувати, чи вирішив суд першої інстанції, ухвалюючи рішення у справі, питання про права, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не брала участі у справі, та встановити наявність чи відсутність правового зв`язку між особою, яка не брала участі у справі (скаржником), і сторонами у справі.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №921/730/13-г/3 сформульовано висновок про те, що у разі якщо скаржник лише робить припущення, що оскаржуване рішення може вплинути на його права, інтереси, та/або обов`язки, або лише зазначає (констатує), що оскаржуваним рішенням вирішено його права, інтереси та/або обов`язки, то такі посилання з огляду на наведене вище не можуть бути достатньою та належною підставою для розгляду апеляційної скарги.

Отже, суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати, чи стосується оскаржуване судове рішення безпосередньо прав, інтересів та (або) обов`язків Херсонської обласної ради в інтересах якої звернувся Прокурор, і лише після встановлення таких обставин вирішити питання про залучення такої особи до розгляду спору як третьої особи.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову у цій справі є вимога про стягнення заборгованості за Договором постачання природного газу № 20-1005/21-БО-Т від 31.10.2021 в частині повної та своєчасної сплати заборгованості за поставлений природний газ, що складається з 156525,44 грн основного боргу, 35309,83 грн пені, 5859,13 грн 3% річних, 26639,25 грн інфляційних втрат.

Означений Договір укладено між Товариством з обмеженою відповідальністю ,,Газопостачальна компанія ,,Нафтогаз Трейдинг та Старозбур`ївської спеціальної школи Херсонської обласної ради.

При вирішенні спору у цій справі місцевий господарський суд досліджував обставини щодо наявності чи відсутності у Відповідача (Старозбур`ївської спеціальної школи Херсонської обласної ради) заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю ,,Газопостачальна компанія ,,Нафтогаз Трейдинг в частині оплати вартості природного газу, спожитого в період з лютого по березень 2022 року включно на підставі Договору постачання природного газу № 20-1005/21-БО-Т від 31.10.2021.

За результатами розгляду таких вимог, судом першої інстанції прийнято рішення від 22.01.2024 про їх часткове задоволення; стягнуто зі Старозбур`ївської спеціальної школи Херсонської обласної ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" 156525,44 грн основного боргу, 17654,92 грн пені, 5859,13 грн 3% річних, 26639,25 грн інфляційних втрат, 2 480,14 грн витрат по сплаті судового збору; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Як зазначалось раніше, не погодившись з прийнятим судовим рішенням, особа, яка не брала участі у справі, Перший заступник керівника Херсонської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Херсонської обласної ради звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на означене рішення, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції повністю та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Окрім іншого, Апелянт просить залучити Херсонську обласну раду до участі у справі як третьої особи на стороні Відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Так, Апелянт вважає, що у даному випадку порушення інтересів держави полягає у створенні загрози необґрунтованого стягнення коштів з місцевого бюджету, що в свою чергу підриває засади бюджетного процесу щодо цільового використання коштів місцевого бюджету та призводить до порушення економічних інтересів держави, необхідність захисту яких покладено на органи прокуратури.

На переконання Апелянта, внаслідок ухвалення оскаржуваного судового рішення, фактично за рахунок коштів місцевого бюджету стягнуто на користь суб`єкта господарювання грошові кошти. Стягнення коштів за Договором з Відповідача, який є неприбутковою організацією та джерелом фінансування закупівлі якого є місцевий бюджет, на користь суб`єкта господарювання за період тимчасової окупації, свідчить про нераціональне та неефективне витрачання бюджетних коштів, що створює загрозу порушення економічних (майнових) інтересів держави у бюджетній сфері, враховуючи, що в умовах воєнного стану в першу чергу здійснюються значні видатки бюджету на сферу безпеки та оборони країни.

Прокурор вважає, що оскільки засновником Старозбур`ївської спеціальної школи Херсонської обласної ради та власником його майна є територіальні громади сіл, селищ, міст Херсонської області, що діють в особі Херсонської обласної ради, яка фінансує і здійснює контроль за фінансово-господарською діяльністю цього закладу, а також зобов`язана контролювати виконання обласного бюджету, зокрема законність та ефективність використання коледжем коштів цього бюджету, Рада є уповноваженим органом щодо захисту інтересів територіальних громад, інтереси яких є складовою інтересів держави, пов`язаних із законним та ефективним витрачанням коштів обласного бюджету.

Разом із тим, оскільки зазначеним органом державної влади, а саме Херсонською обласною радою не здійснено захисту інтересів держави шляхом оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 22.01.2024 по справі №916/5001/23, Прокурор вважає, що у нього наявні всі підстави для звернення до суду з апеляційною скаргою, виступаючи в даному випадку в інтересах держави в особі Херсонської обласної ради.

Колегія суддів дослідивши зміст, мотиви та резолютивну частину оскаржуваного рішення наголошує на тому, що рішенням Господарського суду Одеської області від 22.01.2024 по даній справі не вирішувалося питання про права, інтереси чи обов`язки Херсонської обласної ради, оскільки предметом даному позову була вимога Позивача до Відповідача про стягнення грошових коштів за Договором постачання природного газу № 20-1005/21-БО-Т від 31.10.2021.

Колегією суддів встановлено, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань засновником Старозбур`ївської спеціальної школи Херсонської обласної ради (, місцезнаходження: Україна, 75630, Херсонська обл., Голопристанський р-н, село Стара Збур`ївка, ПРОВУЛОК ШКІЛЬНИЙ, будинок 1) є Херсонська обласна рада (, резидентство: Україна, Місцезнаходження: Україна, 73000, Херсонська обл., місто Херсон, ПЛОЩА СВОБОДИ, будинок 1, Розмір частки засновника (учасника): 0,00).

Відповідно до п. 1.3. Статуту Старозбур`ївської спеціальної школи Херсонської обласної ради від 29.05.2020 №1677 (далі-Статут) Спеціальна школа є юридичною особою публічного права, що діє на підставі Статуту, який розробляється відповідно до Положення про спеціальну школу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 №221, інших актів законодавства і затверджується Засновником.

Має самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби, печатку, штамп, ідентифікаційний номер.

Пунктом 8.2. Статуту передбачено, що фінансування Спеціальної школи здійснюється за рахунок коштів бюджету всіх рівнів.

Відповідно до п. 8.3. Статуту джерелами формування майна спеціальної школи є:

- бюджетні кошти у розмірі, передбаченому нормативами фінансування загальної середньої освіти для забезпечення вивчення предметів в обсязі Державних стандартів освіти;

- кошти та інші матеріальні цінності, добровільно передані фізичними та юридичними особами, громадськими об`єднаннями;

- інші джерела, не заборонені чинним законодавством України.

Пунктом 8.10. Статуту доходи Спеціальної школи використовуються виключно для фінансування видатків на її утримання, реалізації мети (цілей завдань) та напрямків діяльності, визначених цим Статутом.

Як вбачається з матеріалів справи, Договір постачання природного газу № 20-1005/21-БО-Т від 31.10.2021 укладено між Товариством з обмеженою відповідальністю ,,Газопостачальна компанія ,,Нафтогаз Трейдинг та Старозбур`ївською спеціальною школою Херсонської обласної ради, що є юридичною особою, яка створена та діє відповідно до законодавства України і є бюджетною установою/організацією, що діє на підставі Статуту.

З урахуванням законодавчих приписів колегія суддів вважає, що Старозбур`ївська спеціальна школа Херсонської обласної ради є юридичною особою, яка зареєстрована в установленому законом порядку, у спірних правовідносинах, які виникли на підставі Договору про постачання природного газу, є їх самостійним учасником.

Отже, суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що вищевказаний Договір був укладений між двома самостійними суб`єктами господарювання, а саме Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (Постачальник) та Старозбур`ївською спеціальною школою Херсонської обласної ради.

Згідно з п.1.1. Договору Постачальник зобов`язався поставити Споживачеві природний газ, а Споживач зобов`язався прийняти його та оплатити на умовах цього Договору.

Природний газ, що постачається за цим Договором, використовується Споживачем для своїх власних потреб (п. 1.2. Договору).

Як зазначалось раніше, у відповідності до п. 1.3. Статуту Відповідач є юридичною особою, яка має самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби, печатку, штамп, ідентифікаційний номер.

Отже, у даному випадку Відповідач виступає у спірних правовідносинах, як самостійна юридична особа, яка наділена певними правами та обов`язками та є стороною Договору.

Судова колегія наголошує на тому, що наявні матеріли справи не містять, а Скаржником не надано жодних доказів на підтвердження того, що спірні договірні відносини будь-яким чином стосуються та/або можуть стосуватися Херсонської обласної ради, зокрема, але не виключно, що саме даний суб`єкт використовував газ, що постачався за Договором, здійснював розрахунки за спожитий газ або будь-яким іншим чином приймав участь у названих договірних відносинах.

Тобто у даному випадку позовні вимоги були спрямовані саме до Старозбур`ївської спеціальної школи Херсонської обласної ради, як учасника Договору (споживача), який є окремою юридичною особою та може набувати відповідних права та обов`язків.

Однак, оскаржуваним рішенням не вирішувалось жодних питань про права, обов`язки та інтереси особисто Херсонської обласної ради, оскільки як вбачається з тексту рішення суду першої інстанції по даній справі, ні описова, ні мотивувальна, ні резолютивна частини рішення суду першої інстанції у даній справі не містять будь-яких суджень чи висновків суду саме про права, інтереси та (або) обов`язки Скаржника.

Самим скаржником також не вказано конкретні пункти, абзаци тощо мотивувальної або резолютивної частини оскаржуваного рішення в яких йдеться про його права, інтереси та (або) обов`язки та про які саме, тобто чи повинен Апелянт виконати будь-які зобов`язання, чи утриматись від вчинення певних дій, тощо.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання Апелянта на те, що оскаржуване рішення впливає на права та обов`язки Херсонської обласної ради, оскільки такі посилання не можуть бути підставою для перегляду справи.

Так, Верховний Суд у постанові від 10.01.2024 у справі №924/699/20 зазначив, якщо скаржник лише зазначає про те, що оскаржуване рішення може вплинути на його права та/або інтереси, та/або обов`язки, або лише зазначає (констатує), що рішенням вирішено питання про його права та/або обов`язки чи інтереси, то такі посилання, не можуть бути достатньою та належною підставою для розгляду.

В свою чергу, як вже було вказано вище, особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку статті 254 Господарського процесуального кодексу України, повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та (або) обов`язки і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним, що означає, що скаржник в апеляційній скарзі має чітко зазначити, в якій частині оскаржуваного ним судового рішення (в мотивувальній та/або резолютивній) прямо вказано про його права, інтереси та (або) обов`язки, та про які саме.

Рішення є таким, що прийнято про права / інтереси та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення наявні висновки суду про права / інтереси та обов`язки цієї особи або у резолютивній частині рішення суд прямо зазначив про права / інтереси та обов`язки цієї особи. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не береться до уваги.

Відтак, суд апеляційної інстанції вказує, що в даному випадку оскаржуваним рішенням суду першої інстанції, не порушувалося питання про права і обов`язки Херсонської обласної ради, і під час вирішення даного спору питання щодо її прав та обов`язків судом не вирішувалось. Ані мотивувальна, ані резолютивні частини оскаржуваного рішення не містять жодних висновків суду про права/інтереси та обов`язки цієї особи.

Колегія суддів також зазначає, що Херсонською обласною радою не надано, а наявні матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що вона є учасником саме спірних правовідносин, які були предметом розгляду у суді першої інстанції.

Не заслуговують на увагу й посилання Апелянта на те, що Відповідач, як бюджетна установа, що фінансується за рахунок бюджетних коштів, немає власних коштів, а розпорядником коштів місцевого бюджету та коштів виділених з державного бюджету є Херсонська обласна рада, з огляду на таке.

Так, у відповідності до п. 8.3. Статуту джерелами формування майна спеціальної школи є бюджетні кошти у розмірі, передбаченому нормативами фінансування загальної середньої освіти для забезпечення вивчення предметів в обсязі Державних стандартів освіти; кошти та інші матеріальні цінності, добровільно передані фізичними та юридичними особами, громадськими об`єднаннями; інші джерела, не заборонені чинним законодавством України.

Відповідно, у даному випадку Відповідач, як окрема юридична особа, фінансується не лише за рахунок бюджетних коштів, а також має власну автономію на укладення господарських договорів, зокрема, як у даному випадку на постачання природного газу.

З огляду на таке, суд апеляційної інстанції вказує, що в даному випадку Скаржником, як особою яка не брала участі у справі, оскаржується рішення суду першої інстанції, яке жодним чином не стосується і не впливає на права і обов`язки особи в інтересах якої заявлено відповідні вимоги, а саме Херсонської обласної ради, і під час вирішення даного спору питання щодо її прав та обов`язків судом не вирішувалось.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначав, що процесуальні правила призначені для забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності, а також зауважував, що учасники судового провадження повинні мати право розраховувати на те, що ці правила застосовуватимуться. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (рішення ЄСПЛ від 21.10.2010 у справі "Дія 97" проти України").

До того ж ЄСПЛ вказував, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції у разі якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, у межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братися до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль у ньому апеляційного суду. "Право на суд", одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватися з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення ЄСПЛ від 06.12.2007 у справі "Воловік проти України").

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Конституція України визначає Україну як правову державу, в якій визнається і діє принцип верховенства права. Одним з основних фундаментальних елементів цього принципу є юридична визначеність (legal certainty). Юридичні норми мають бути чіткими, ясними і недвозначними, оскільки інше не може забезпечити їх однакове застосування.

Конституцією України проголошено, що утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (частина друга статті 3 Конституції України).

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

У рішенні від 13.06.2019 № 4-рн/2019 Конституційний Суд України вказав, що забезпечення права на апеляційний перегляд справи, передбаченого пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України, слід розуміти як гарантоване особі право на перегляд її справи в цілому судом апеляційної інстанції; забезпечення права на апеляційний перегляд справи - одна з конституційних засад судочинства - спрямоване на гарантування ефективного судового захисту прав і свобод людини і громадянина з одночасним дотриманням конституційних приписів щодо розумних строків розгляду справи, незалежності судді, обов`язковості судового рішення тощо (абзац 13 підпункту 2.3 пункту 2 мотивувальної частини названого рішення).

Право на апеляційний перегляд справи, передбачене пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України, є гарантованим правом на перегляд у суді апеляційної інстанції справи, розглянутої судом першої інстанції по суті (абзац 8 підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 17.03.2020 № 5-р/2020).

Водночас таке право не є абсолютним і з метою забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу правової визначеності, підлягає певним обмеженням.

Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, буде встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини 1 статті 264 ГПК України, оскільки у такому випадку немає правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі.

Так, пунктом 3 частини 1 статті 264 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо, зокрема, після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/7523/15-г, від 12.11.2018 у справі № 21/358-06-11049, від 30.01.2019 у справі № 47/66-08, від 25.04.2019 у справі № 5004/639/12 , від 18.04 2019 у справі № 916/2179/17, від 12.08.2019 у справі № 909/1190/17 та від 19.09.2019 у справі № 910/17558/18.

З урахуванням наведеного, судова колегія дійшла висновку, що апеляційне провадження по справі №916/5001/23 за апеляційною скаргою Першого заступника керівника Херсонської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Одеської області від 22.01.2024 слід закрити на підставі п.3 ч.1 ст. 264 Господарського процесуального кодексу України, оскільки судом апеляційної інстанції після відкриття апеляційного провадження встановлено, що оскаржуваним рішенням господарського суду питання про права, інтереси та/або обов`язки Херсонської обласної ради, тобто особи в інтересах якої заявлені відповідні вимоги, не вирішувалося.

Відповідно, доводи Скаржника по суті оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 22.01.2024 по справі №916/5001/23 судовою колегією не розглядаються.

Керуючись ст. 233, 234, 235, 264 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Першого заступника керівника Херсонської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Одеської області від 22.01.2024 по справі №916/5001/23 - закрити.

Справу №916/5001/23 повернути до Господарського суду Одеської області.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 05.12.2025 року.

Головуюча суддя: Н.М. Принцевська

Суддя: Г.І. Діброва

А.І. Ярош