РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.11.2025Справа № 910/8888/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Нечая О.В., за участю секретаря судового засідання Будніка П.О., розглянувши у загальному позовному провадженні матеріали справи № 910/8888/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" (Україна, 10003, м. Житомир, майдан Перемоги, буд. 10; ідентифікаційний код: 42095943)

до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (Україна, 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25; ідентифікаційний код: 00100227)

про стягнення 8 825 637,16 грн

Представники учасників справи:

від позивача: Рудзей Ю.В., ордер АМ №1131104;

від відповідача: Салівон В.І., довіреність №24/03-1 від 24.03.2025.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - відповідач) про стягнення 5 371 713,75 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Типовим договором про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел № 0192-09021 від 01.07.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.07.2025 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/8888/25, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 10.09.2025.

06.08.2025 представником відповідача сформовано в системі "Електронний суд" відзив на позовну заяву, який 06.08.2025 зареєстрований в автоматизованій системі "Діловодство спеціалізованого суду".

08.08.2025 представником позивача сформовано в системі "Електронний суд" відповідь на відзив, яка 08.08.2025 зареєстрована в автоматизованій системі "Діловодство спеціалізованого суду".

У підготовче засідання 10.09.2025 з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання відповідач був повідомлений належним чином, явка представників сторін обов`язковою судом не визнавалась.

У підготовчому засіданні 10.09.2025 судом було оголошено перерву до 01.10.2025.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.09.2025, в порядку статей 120, 121 Господарського процесуального кодексу України, відповідача було повідомлено про те, що підготовче засідання у справі № 910/8888/25 призначено на 01.10.2025.

18.09.2025 представником позивача сформовано в системі "Електронний суд" заяву про збільшення розміру позовних вимог, яка 18.09.2025 зареєстрована в автоматизованій системі "Діловодство спеціалізованого суду".

01.10.2025 представником відповідача сформовано в системі "Електронний суд" заперечення щодо заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог, які 01.10.2025 зареєстровані в автоматизованій системі "Діловодство спеціалізованого суду".

У підготовче засідання 01.10.2025 з`явились представники сторін.

У підготовчому засіданні 01.10.2025 судом було прийнято до розгляду відзив на позовну заяву, відповідь на відзив та заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, оголошено перерву до 22.10.2025.

У підготовче засідання 22.10.2025 представники сторін не з`явились, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання сторони були повідомлені належним чином, явка представників сторін обов`язковою судом не визнавалась.

У підготовчому засіданні 22.10.2025 судом було прийнято до розгляду відзив на позовну заяву, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 19.11.2025.

У судове засідання 19.11.2025 з`явились представники сторін.

Представник позивача надав суду усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача надав суду усні пояснення по суті спору, проти задоволення позовних вимог заперечував.

У судовому засіданні 19.11.2025 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" є юридичною особою, утвореною як акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюється у державній власності, внаслідок реорганізації шляхом перетворення Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" в приватне акціонерне товариство відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 № 829-р "Про погодження перетворення державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" у приватне акціонерне товариство".

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 14.11.2018 № 1001-р цілісний майновий комплекс Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" було передано до сфери управління Міністерства фінансів України.

29.07.2019 Міністерство фінансів України видало Наказ № 321 про перетворення Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго".

01.07.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" (далі - постачальник послуг) та Державним підприємством "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - замовник) було укладено Типовий договір про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел № 0192-09021 (далі - Договір), відповідно до умов якого постачальник послуг на виконання спеціальних обов`язків із купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом надає замовнику послугу із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії в обсязі та на умовах, визначених цим договором.

Згідно з п. 2.1 Договору вартість та порядок оплати послуги визначається відповідно до вимог Порядку купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом, затвердженої постановою НКРЕКП від 26.04.2019 № 641 (далі - Порядок), у розрахунковому періоді та відповідно до фактичних обсягів купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом постачальником послуг.

Відповідно до пп. 2 п. 3.1 Договору постачальник послуг зобов`язаний затверджувати вартість послуг у регулятора (НКРЕКП) відповідно до глав 11 та 12 Порядку.

Згідно з пп. 6 п. 3 Договору замовник зобов`язаний проводити оплату вартості послуг виключно у грошовій формі.

Пунктом 6.6 Договору сторони погодили проводити обмін інформацією в рамках даного договору з використанням електронного документообігу, а для підтвердження авторства таких документів сторони забезпечують наявність кваліфікованого електронного цифрового підпису.

Згідно з п. 7.1 Договору він набирає чинності з 01.07.2019 та діє до 31.12.2020.

Додатковою угодою № 7 від 25.12.2023 було продовжено строк дії Договору до 31.12.2024.

На підставі оформлених сторонами Актів приймання-передачі наданих послуг та затверджених Регулятором розмірів вартості послуг за Договором у період з червня 2024 року по грудень 2024 року загальна вартість послуги складає 108 297 604,46 грн, в тому числі за червень 2024 року (Акт №06 від 30.06.2024) - 24974262,71 грн, за липень 2024 року (Акт №7 від 31.07.2024) - 21796719,79 грн (21841613,14 грн з урахуванням Акту коригування від 17.01.2025), за серпень 2024 року (Акт №8 від 31.08.2024) - 25501293,25 грн, за вересень 2024 року (Акт №9 від 30.09.2024) - 18277944,13 грн, за жовтень 2024 року (Акт №10 від 31.10.2024) - 12107040,77 грн, за листопад 2024 року (Акт №11 від 30.11.2024) - 4780965,00 грн, за грудень 2024 року (Акт №12 від 31.12.2024) - 814485,46 грн.

Відповідачем було здійснено часткову оплату наданих позивачем послуг, що підтверджується платіжними інструкціями №ПУП005316 від 06.09.2024 на суму 4359343,96 грн (липень), №ПУП005848 від 25.09.2024 на суму 460897,34 грн (червень), №ПУП005970 від 07.10.2024 на суму 5100258,65 грн (серпень), №ПУП006091 від 22.10.2024 на суму 1345855,96 грн (червень), №ПУП006126 від 24.10.2024 на суму 186822,79 грн (червень), №ПУП006645 від 01.11.2024 на суму 3655588,83 грн (вересень), №ПУП006888 від 13.11.2024 на суму 915517,98 грн (червень), №ПУП007304 від 29.11.2024 на суму 2421408,15 грн (жовтень), №ПУП007842 від 25.12.2024 на суму 143044,34 грн (червень), №ПУП117941 від 27.12.2024 на суму 956193,00 грн (листопад), №ПУП007967 від 30.12.2024 на суму 103025,15 грн (червень), №ПУП008219 від 31.01.2025 на суму 162897,09 грн (грудень), №ПУП008270 від 07.02.2025 на суму 44893,35 грн.

З огляду на викладене, враховуючи порушення відповідачем строків оплати послуг, наданих у червні - грудні 2024 року, позивач звернувся до суду з цим позовом та просить, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, стягнути з відповідача інфляційні втрати в розмірі 7 242 262,86 грн та 3 % річних у розмірі 1 583 374,30 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина перша статті 626 Цивільного кодексу України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений сторонами Договір, з огляду на встановлений статтею 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, є належною підставою, у розумінні статті 11 Цивільного кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 63 Закону України "Про ринок електричної енергії", крім обов`язків, визначених статтею 57 цього Закону, постачальник універсальних послуг зобов`язаний купувати електричну енергію, вироблену генеруючими установками приватних домогосподарств, встановлена потужність яких не перевищує величину, визначену для відповідних категорій генеруючих установок приватних домогосподарств відповідно до частини двадцять третьої статті 9-1 Закону України «Про альтернативні джерела енергії», за «зеленим» тарифом в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії такими приватними домогосподарствами, та у кожному розрахунковому періоді здійснювати пріоритетну оплату її вартості.

Згідно з п. 55 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" оператор системи передачі - це юридична особа, відповідальна за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії.

Оператор системи передачі виконує покладені на нього спеціальні обов`язки для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії (п. 23 ч. 1 ст. 33 Закону України "Про ринок електричної енергії").

Оператор системи передачі відповідно до цього Закону виконує функції, пов`язані з покладенням на нього спеціальних обов`язків для забезпечення загальносуспільного інтересу із збільшення частки виробництва енергії з альтернативних джерел, підвищення ефективності комбінованого виробництва електричної та теплової енергії, інших спеціальних обов`язків (ч. 8 ст. 33 Закону України "Про ринок електричної енергії").

Частиною 6 статті 63 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначено, що постачальник універсальних послуг одночасно з виконанням обов`язку щодо купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом у приватних домогосподарств, величина встановленої потужності генеруючих установок яких не перевищує 50 кВт, надає оператору системи передачі послугу із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії. Така послуга надається постачальником універсальних послуг виходячи з фактичних обсягів купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом у приватних домогосподарств. Вартість послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії визначається у відповідні розрахункові періоди як різниця між вартістю електричної енергії, купленої ним за "зеленим" тарифом, та її вартістю, розрахованою за цінами ринку "на добу наперед". Розрахунок вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії здійснюється постачальником універсальних послуг відповідно до порядку купівлі електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії, з урахуванням доходу постачальника універсальних послуг від продажу гарантій походження електричної енергії, виробленої з відновлюваних джерел енергії.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26.04.2019 №641 затверджено Порядок купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії (далі - Порядок).

Відповідно до п. 3.1 Порядку, на гарантованого покупця, ПУП та ОСП на строк, визначений законодавством, покладаються спеціальні обов`язки із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії.

Для надання послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел гарантований покупець або ПУП укладають з ОСП договір про падання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел відповідно до типової форми, затвердженої постановою НКРЕКП від 26 квітня 2019 року №641 (далі - договір про надання послуг) (п. 3.2 Порядку).

Згідно з пунктом 15.4 Порядку ОСП здійснює 100 % оплату ПУП вартості наданої послуги відповідно до акта приймання-передачі протягом трьох робочих днів з дати затвердження Регулятором розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ПУП у розрахунковому місяці.

Постановами НКРЕКП від 31.07.2024 №1409, від 03.09.2024 №1573, від 01.10.2024 №1702, від 29.10.2024 №1855, від 26.11.2024 № 2017, від 24.12.2024 №2364, від 28.01.2025 №113 затверджено розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданих постачальниками універсальних послуг.

Так, вказаними постановами встановлено розмір вартості послуг, наданих позивачем (без ПДВ): у червні 2024 року - 20811885,59 грн, у липні 2024 року - 18163933,16 грн, у серпні 2024 року - 21251077,71 грн, у вересні 2024 року - 15231620,11 грн, у жовтні 2024 року - 10089200,64 грн, у листопаді 2024 року - 3984137,50 грн, у грудні 2024 року - 678737,88 грн.

Сторонами було без застережень підписано Акти приймання-передачі наданих послуг за період з червня 2024 року по грудень 2024 року, в тому числі Акт коригування від 17.01.2025.

Вартість наданих послуг, зазначена в Актах, відповідає розмірам, визначеним відповідними постановами НКРЕКП.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З урахуванням встановленого пунктом 15.4 Порядку строку розрахунків, зобов`язання відповідача з оплати наданих послуг мало бути виконане протягом трьох робочих днів з дати прийняття НКРЕКП відповідної постанови про затвердження розміру вартості послуг.

Відтак суд приходить до висновку, що відповідач зобов`язаний був здійснити оплату наданих послуг у наступні строки: за червень 2024 - до 05.08.2024, за липень 2024 - 06.09.2024, за серпень 2024 - до 04.10.2024, за вересень 2024 - до 01.11.2024, за жовтень 2024 - до 29.11.2024, за листопад 2024 - до 27.12.2024, за грудень 2024 - до 31.01.2025.

Відповідачем було сплачено грошові кошти за Договором, що підтверджується вищевказаними платіжними інструкціями.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з нормами статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач свої грошові зобов`язання за Договором виконав частково.

Доводи відповідача про те, що оплата вартості послуг позивача із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел за спірний період можлива лише у разі включення відповідних витрат до структури тарифу зі сторони НКРЕКП як регулятора ринку електричної енергії, і зазначені об`єктивні причини унеможливили вчасне виконання відповідачем своїх зобов`язань суд відхиляє, оскільки пунктом 3.3 Договору чітко узгоджено порядок оплати наданих послуг за відповідним актом, який складається з урахуванням відповідного розрахунку, який і було підписано сторонами без зауважень, і який, відповідно, є належним та допустимим доказом на підтвердження надання позивачем та прийняття відповідачем визначеного актом обсягу послуг та їх вартості, а отже є належними доказами виникнення у відповідача чітко обумовленого грошового зобов`язання з оплати наданих послуг у сумах, узгоджених у вказаних актах, і в обумовлені договором та ст. 530 Цивільного кодексу України строки.

При цьому, умови Договору, норми Порядку та наведені постанови НКРЕКП не ставлять у залежність своєчасність здійснення замовником оплати за отримані послуги від включення відповідних витрат до структури тарифу зі сторони Регулятора.

Окрім того, суд не бере до уваги доводи відповідача про наявність заборгованості інших учасників ринку перед відповідачем, оскільки зазначені правовідносини не є пов`язаними зі спірними правовідносинами та не входять до предмета доказування у цій справі.

Таким чином, суд дійшов висновку про порушення відповідачем умов Договору в частині своєчасної оплати наданих позивачем послуг за період червень - грудень 2024 року.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено факт систематичного порушення відповідачем строків виконання зобов`язань з оплати послуг за червень - грудень 2024 року. При цьому оплата за серпень - листопад 2024 року дотепер не здійснена в повному обсязі.

Оскільки судом встановлено факт невиконання/прострочення виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань за Договором, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат та 3% річних за весь період прострочення.

Перевіривши надані позивачем розрахунки інфляційних втрат та 3% річних, суд встановив правильність здійснених нарахувань.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 у справі "Руїс Торіха проти Іспанії").

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частинами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено обґрунтованість заявлених позовних вимог, відтак стягненню з відповідача підлягають інфляційні втрати в розмірі 7242262,86 грн та 3 % річних у розмірі 1583374,30 грн.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору, відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача, оскільки позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 129, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (Україна, 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25; ідентифікаційний код: 00100227) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" (Україна, 10003, м. Житомир, майдан Перемоги, буд. 10; ідентифікаційний код: 42095943) інфляційні втрати в розмірі 7242262 (сім мільйонів двісті сорок дві тисячі двісті шістдесят дві) грн 86 коп., 3% річних у розмірі 1583374 (один мільйон п`ятсот вісімдесят три тисячі триста сімдесят чотири) грн 30 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 105907 (сто п`ять тисяч дев`ятсот сім) грн 65 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 28.11.2025.

Суддя О.В. Нечай