ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/2439/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Мусієнко О.О.

за участі секретаря судового засідання Дробиш К.А.,

дослідивши матеріали справи

за позовом: Акціонерного товариства Одесагаз (65003, м. Одеса, вул. Одарія, буд. 1)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Пасажирська канатна дорога (65012, м. Одеса, Французький бульвар, буд. 17-А)

про стягнення 559 906, 65 грн

у відкритому судовому засіданні

представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

20.06.2025 Акціонерне товариство Одесагаз (далі АТ Одесагаз, позивач) звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою, сформованою в системі Електронний суд (вх. № 2497/25 від 23.06.2025), про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Пасажирська канатна дорога (далі ТОВ ПКД, відповідач) вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу в сумі 559 906, 65 грн, витрат з оплати судового збору в розмірі 6718, 88 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 55 990 грн.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.08.2025 закрито підготовче провадження у справі № 916/2439/25 за позовом АТ Одесагаз до відповідача ТОВ ПКД про стягнення 559 906, 65 грн; призначено справу до судового розгляду по суті на 12.09.2025 о 12:30.

Ухвалами Господарського суду Одеської області від 12.09.2025, 06.10.2025, 20.10.2025, 03.11.2025 відкладався розгляд справи.

В судовому засіданні 19.11.2025 після судових дебатів суд в порядку ст. 219 ГПК України відклав ухвалення та проголошення судового рішення на строк не більше десяти днів з дня переходу до стадії ухвалення судового рішення, оголосивши дату та час його проголошення 26.11.2025 о 12:50, про що ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.11.2025 повідомлено всіх учасників справи.

У судове засідання 26.11.2025 позивач та відповідач не з`явилися.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

Згідно з ч. 5 ст. 240 ГПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

3. Позиція учасників справи.

Доводи позивача АТ Одесагаз.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі заяви-приєднання між позивачем і відповідачем 24.02.2016 укладено договір розподілу природного газу № 000987.

06.12.2023 АТ «Одесагаз» було отримано доручення № 3729 на відключення від газопостачання підприємств-боржників за природний газ та пломбування вхідної засувної арматури від 05.12.2023 від постачальника природного газу ТОВ «Ю-ГАЗ». Договір ТОВ «Ю-ГАЗ» з ТОВ «ПКД» був розірваний та останній виключений із реєстру споживачів, тобто з цієї дати у відповідача був відсутній будь-який договір на поставку йому газу.

12.12.2023 складено акт відключення № 3431 відповідача від системи газопостачання у зв`язку з відсутністю в реєстрі постачальників. Оскільки відповідач працівників АТ «Одесагаз» до лічильника не допустив, ТОВ «ПКД» було відключено під пломбу на вводі № 11140059 та з цього дня було припинено газопостачання.

13.12.2023 відповідач направив лист на адресу позивача про підключення підприємства до газової мережі. Однак, у відповідача на дату звернення не було будь-яких укладених договорів з будь-яким постачальником природного газу на поставку йому природного газу.

19.12.2023 відповідачу було надано письмову відповідь із переліком дій, необхідних для відновлення газопостачання, серед яких першим зазначено укласти договір на постачання газу з будь-яким постачальником газу на ринку газу. У зв`язку з тим, що ТОВ «ПКД» договорів з постачальниками природного газу не уклало, то АТ «Одесагаз», не підключило відповідача до газопроводу.

24.07.2024 працівники АТ «Одесагаз» під час перевірки раніше відключених абонентів виявили несанкціоноване відновлення газоспоживання з боку ТОВ «ПКД» до газорозподільної системи за відсутності укладеного договору з будь-яким постачальником природного газу, у зв`язку з чим було складено акт про порушення № 06151 за несанкціоноване відновлення газоспоживання.

24.07.2024 повторно відключено відповідача від газопостачання, про що складено акт відключення № 2346.

19.08.2024 рішенням комісії № 4565с акт про порушення № 06151 від 24.07.2024 визнано правомірним.

19.08.2024 складено акт-розрахунок № 4565с на суму 559 906, 65 грн.

У додаткових поясненнях, сформованих в системі «Електронний суд» 20.10.2025 (вх. № 33024/25 від 20.10.2025), позивач вказує про припинення газопостачання 12.12.2023 та нарахування в акті розрахунку об`єму спожитого газу з дня припинення і зазначена кількість днів за місяць грудень складає 19 (31 день у січні 12 днів дата виявлення = 19 днів несанкціонованого споживання газу).

У заяві, сформованій в системі «Електронний суд» 03.11.2025 (вх. № 34626/25 від 03.11.2025), позивач, посилаючись на ч. 4 ст. 165 ГПК України, вказує, що відзив на позов, як і заперечення, відповідачем на адресу суду не надходили. Посилаючись на положення ч. 1 ст. 124, ч. 5 ст. 126 ГПК України, зазначає, що клопотань про зменшення розміру витрат на правничу допомогу від відповідача не надходили; фактично відповідач визнає позов та орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу в сумі 55 990 грн.

Позивачем в порядку ст. 218 ГПК України надано судові дебати, сформовані в системі «Електронний суд» 19.11.2025 (вх. № 36923/25 від 20.11.2025 та вх. № 36903/25 від 19.11.2025), в яких, крім, аналогічних обставин, зазначених у позовній заяві, позивач вказав, що 24.07.2024 встановлено факт несанкціонованого відновлення газопостачання з боку відповідача. Таким чином, період незаконного споживання газу ТОВ «ПКД», якій зазначено в акті-розрахунку № 4565с від 19.08.2024 є обґрунтованим. Однак, в акті-розрахунку наявна описка стосовно періоду з 01.07.2024 по 24.07.2024.

Відповідач ТОВ ПКД.

Ухвали суду від 27.06.2025, 21.07.2025, 25.08.2025, 12.09.2025, 06.10.2025, 20.10.2025, 03.11.2025, 20.11.2025 були надіслані до електронного кабінету відповідача та доставлені останньому, про що свідчать відповідні довідки про доставку електронного документу, сформовані за допомогою Комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду».

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 7 ст. 6 ГПК України у господарських судах функціонує Єдина судова інформаційно-комунікаційна система. Суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Електронний кабінет це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу. Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Частиною 1 ст. 232 ГПК України передбачено, що судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази.

Днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення (ч. 6 ст. 242 ГПК України).

Згідно з ч. 11 ст. 242 ГПК України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Отже, ГПК України передбачено два способи надсилання судового рішення: (1) в електронній формі через «Електронний кабінет» та (2) шляхом направлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Тобто, ухвали суду від 27.06.2025, 21.07.2025, 25.08.2025, 12.09.2025, 06.10.2025, 20.10.2025, 03.11.2025, 20.11.2025 були надіслані відповідачу у відповідності до вимог ГПК України.

Суд також бере до уваги, що сторони мали можливість ознайомитись з усіма процесуальними документами у справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua), який є відкритим для доступу на офіційному вебпорталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Отже, судом було вчинено всі необхідні дії щодо повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі, про можливість вчинення відповідних процесуальних дій, зокрема надано можливість викласти свої заперечення проти задоволення позовних вимог.

Відповідач в жодне судове засідання не з`явився, про поважність причин неявки суд жодного разу не повідомив; відзиву на позовну заяву не надав.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про належне повідомлення учасника судового процесу (відповідача) про розгляд справи № 916/2439/25.

Оскільки відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався, суд у відповідності до ч. 13 ст. 8, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами.

4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Згідно заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) від 24.02.2016, яка є додатком 2 до типового договору розподілу природного газу, ТОВ ПКД приєдналось до умов договору з такими персоніфікованими даними: персональний ЕІС код як суб`єкта ринку природного газу: 56ХО0000L0W84009; назва та опис об`єкта: ТОВ ПКД; адреса об`єкта: 65012, м. Одеса, Французький бульвар, буд. 17-А; № договору: 000987.

ТОВ «Ю-Газ» направлено доручення № 3279 від 05.12.2023, адресоване голові правління АТ «Одесагаз» та ТОВ «ПКД», на відключення від газопостачання підприємств-боржників за природний газ та пломбування вхідної засувної арматури.

Згідно вказаного доручення у зв`язку з проведенням ТОВ «ПКД» неповних та несвоєчасних розрахунків за договором постачання природного газу № 1423 від 17.10.2022, та, як наслідок, наявністю заборгованості перед ТОВ «Ю-Газ» за природний газ, порушенням ТОВ «ПКД» п. 2 ч. 2 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу», положень п. 20 розділу II Правил постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015, ТОВ «Ю-Газ» просило припинити (обмежити до 0, 0 куб.м.) газопостачання (розподілу природного газу) ТОВ «ПКД», не пізніше 23 год 59 хв 08.12.2023 у точці входу/виходу та надати акти припинення (обмеження до 0, 0 куб.м.) постачальнику не пізніше 09.12.2023 по наступних об`єктах споживання: ТОВ «ПКД» ЕІС код: 56ХО0000L0W84009, м. Одеса, бульвар Французький, буд. 17-А.

12.12.2023 було відключено газове обладнання у зв`язку з відсутністю відповідача в реєстрі постачальника шляхом встановлення пломби № 11140059, про що свідчить акт відключення № 3431 від 12.12.2023, складений АТ «Одесагаз».

За твердженням позивача відповідач не допустив працівників АТ «Одесагаз» до лічильника газу.

У листі за вих. № 57 від 13.12.202, адресованому позивачу, відповідач просив підключити підприємство до газової мережі.

У листі № 1179 від 19.12.2023, адресованому відповідачу, позивач зазначив, що для відновлення газопостачання необхідно: надати доступ працівникам УЕГГ м. Одеси; сплатити за відновлення; підписати акти наданих послуг з розподілу природного газу; сплатити за розподіл.

Представниками оператора ГРМ за участю споживача (його представника) на об`єкті ТОВ «ПКД» за адресою Французький бульвар, буд. 17-А встановлено порушення Кодексу газорозподільчих систем: несанкціоноване відновлення газоспоживання, про що 24.07.2024 складено акт про порушення № 06151.

Також, в акті про порушення зазначено, що комісія оператора ГРМ з розгляду цього акту буде проводити засідання 19.08.2024 за адресою: вул. Одарія, 1, м. Одеса.

Вказаний акт підписаний представниками оператора ГРМ, споживач (представник) відмовився від підпису.

До акту про порушення № 06151 від 24.07.2024 позивачем додано відеофіксацію.

Позивачем акт про порушення № 06151 від 24.07.2024 був надісланий відповідачу супровідним листом за вих. № 3221 від 29.07.2024 засобами поштового зв`язку 08.08.2024, про що свідчить опис вкладення, список згрупованих відправлень та фіскальний чек АТ «Укрпошта».

Доказів отримання чи не отримання відповідачем акту матеріали справи не містять.

24.07.2024 за адресою: Французький бульвар, 17 А було складено АТ «Одесагаз акт відключення № 2346 із заначенням причини відключення: самовільне підключення та методу та місця відключення: шляхом встановлення пломби на виході із землі № 11511324; відключене наступне газове обладнання: ПГ 4 шт; котел 2 шт».

Акт підписаний майстром СТОВГ, слюсарем, споживач відмовився.

Доказів відмови споживача (відповідача) від підписання акту, зафіксованої відеозйомкою, матеріали справи не містять.

Рішенням комісії № 4565с від 19.08.2024 стосовно споживача ТОВ «ПКД» за адресою: вул. Французький бульвар, 17-А, договір розподілу природного газу: № 000987, суть порушення: пп. 4 п. 21 Глави 2 Розділу XI Кодексу газорозподільчих систем, а саме несанкціоноване відновлення газопостачання, було вирішено задовольнити акт про порушення; здійснити донарахування згідно акту-розрахунку у сумі 559 906, 65 грн.

Згідно з актом-розрахунком від 19.08.2024 № 4565с об`єму необлікованого природного газу, складеного на підставі акту про виявлення порушення від 24.07.2024 № 06151 на об`єкті споживача за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, буд. 17-А «Пасажирська канатна дорога», договір розподілу природного газу № 000987 з приводу виявлених порушень: несанкціоноване відновлення газопостачання, сума нарахувань за дане порушення розрахована виходячи з потужності неопломбованого газоспоживаючого обладнання та становить 559 906, 65 грн.

При цьому, розрахунок зроблений за грудень 2024 року (19 днів) по липень 2024 року (23 дні). В акті-розрахунку зазначено припис, відповідно до якого протягом 15 ти днів з дня отримання цього акта-розрахунку ТОВ «ПКД» повинно сплатити суму нарахувань або звернутись до АТ «Одесагаз» для укладення договору реструктуризації нарахувань. В іншому випадку АТ «Одесагаз» буде змушено розпочати процес стягнення нарахування в судовому порядку.

Доказів надсилання відповідачу рішення комісії № 4565с від 19.08.2024 та акту-розрахунку від 19.08.2024 № 4565с матеріали справи не містять.

5. Позиція суду.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Відповідно до п. 39 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» суб`єкт ринку природного газу оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, газовидобувне підприємство, споживач.

Споживач фізична особа, фізична особа-підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини (п. 37 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу»).

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про ринок природного газу» суб`єкти ринку природного газу, які порушили законодавство, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку природного газу зокрема є: несанкціонований відбір природного газу, несанкціоноване втручання в роботу газової інфраструктури; самовільне під`єднання до системи, зривання або пошкодження цілісності пломб, повірочного тавра, заглушок тощо, що впливає на безпеку постачання природного газу або результати вимірювання

Частиною 2 статтею 13 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що споживач зобов`язаний, зокрема, не допускати несанкціонованого відбору природного газу.

У відповідності до п. 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем несанкціоноване відновлення газоспоживання виявлений після складання акта про припинення розподілу природного газу (газопостачання) та/або пломбування запірних пристроїв чи встановлення інвентарної заглушки факт несанкціонованого втручання в роботу газорозподільної системи, в тому числі шляхом зривання або пошкодження пломб на запірних пристроях, засувках на вводі на об`єкт споживача, пошкодження або зняття інвентарних заглушок тощо, внаслідок чого здійснюється чи є можливість несанкціонованого відбору природного газу на об`єкті споживача (окремих його газових приладах чи пристроях), у тому числі поза обліком.

Згідно з пп. 2 п. 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать несанкціоноване відновлення газоспоживання.

Аналіз наведених норм свідчить, що достатньою підставою для встановлення порушення, передбаченого пп. 2 п. 1 глави 2 Розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем є встановлення факту несанкціонованого втручання в роботу газорозподільної системи, внаслідок чого здійснюється несанкціонований відбір газу чи є можливість несанкціонованого відбору природного газу на об`єкті споживача. При цьому встановлення факту відновлення газоспоживання після припинення газопостачання та опломбування є самостійною і достатньою підставою для встановлення факту несанкціонованого відновлення газоспоживання. Наслідком несанкціонованого відновлення газоспоживання є здійснення чи можливість здійснення несанкціонованого відбору природного газу на об`єкті споживача шляхом зривання або пошкодження пломб на запірних пристроях, засувках на вводі на об`єкт споживача, пошкодження або зняття інвентарних заглушок. Під час несанкціонованого відновлення газоспоживання підлягає з`ясуванню факт споживання газу (тобто споживання неможливе).

Виявлення несанкціонованого відновлення газоспоживання можливе, як після складання акта про припинення розподілу природного газу (газопостачання), так і після пломбування запірних пристроїв чи встановлення інвентарної заглушки (пункт 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем). При цьому пломбування чи встановлення заглушок може відбуватися не тільки шляхом складання акту про припинення розподілу природного газу, а й шляхом складання іншого, зокрема акту огляду, тощо. Ключовим у даному випадку є фіксування факту припинення газопостачання.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.06.2023 у справі № 922/3363/21.

Отже, несанкціонованим відновленням газоспоживання можуть вважатись будь-які дії, що свідчать про факт несанкціонованого втручання в роботу газорозподільної системи.

При цьому, зривання або пошкодження пломб на запірних пристроях, засувках на вводі на об`єкт споживача, пошкодження або зняття інвентарних заглушок у розумінні положень цієї норми має трактуватись з урахуванням слів "та/або, у тому числі".

Обов`язковою умовою несанкціонованого відновлення газопостачання є те, що внаслідок втручання в роботу газорозподільної системи, споживач здійснює чи має можливість здійснити несанкціонований відбір природного газу на об`єкті, у тому числі поза обліком.

За умовами п. 2 глави 4 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого відновлення газоспоживання або використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу спожитий об`єм природного газу визначається за номінальною потужністю газового обладнання за період з дня припинення газопостачання (або у разі здійснення попередньої перевірки відключеного стану з дня такої перевірки, що має підтверджуватися відповідним актом перевірки), а при використанні газу без договору з дня його закінчення (розірвання) до дня виявлення порушення, але не більше ніж за 6 місяців.

Вказаний пункт визначає, зокрема, період, за який визначається об`єм спожитого газу у разі несанкціонованого відновлення газоспоживання. Такий період розпочинається з дня припинення газопостачання до дня виявлення порушення. Строк нарахування обмежується 6 місяцями. Тобто нарахування об`єму спожитого газу розпочинається з дня припинення газопостачання у разі, коли строк нарахування є меншим ніж 6 місяців. У випадку, коли строк нарахування перевищує 6 місяців, нарахування обмежується такими 6 місяцями і здійснюється до дня виявлення порушення.

Таке застосування норми обумовлено характером її змісту, адже нею передбачено відповідальність за несанкціоноване відновлення газопостачання, яке фіксується відповідним актом. При цьому несанкціоноване відновлення газопостачання могло і не мати місця з дня припинення газопостачання, натомість факт несанкціонованого відновлення в день виявлення фіксується в акті (тобто є доведеним). А тому застосування відповідальності за період, щодо якого відсутні факти про несанкціоноване відновлення і незастосування відповідальності за період, коли таке порушення зафіксоване, буде нівелювати зміст відповідальності, передбаченої Кодексом газорозподільних систем.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.06.2023 у справі № 922/3363/21.

У разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу (пункт 1 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем).

Пунктами 2, 3 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем передбачено, що акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) Оператора ГРМ, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акта про порушення. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення. Представник Оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобов`язаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень.

Пунктом 4 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем визначено, що у разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення він вважається дійсним, якщо його підписали: або більше одного представника Оператора ГРМ, а відмова споживача (несанкціонованого споживача) від підпису акта про порушення підтверджується відеозйомкою; або представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення цієї особи. Акт про порушення щодо відмови побутового споживача (фізичної особи) в доступі до власного об`єкта вважається дійсним, якщо його підписали представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувач або управитель будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення їх осіб. У разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення про це робиться відмітка в обох примірниках акта про порушення, один з яких надсилається споживачу (несанкціонованому споживачу) рекомендованим поштовим відправленням протягом п`яти робочих днів з дня складання такого акта.

У відповідності до п. 5 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем споживач (несанкціонований споживач) та представники Оператора ГРМ під час виявлення порушення та складання акта про порушення мають право здійснювати фото- та відеозйомку для фіксації виявленого порушення чи інших дій та фактів, про що зазначається в акті про порушення. До акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження, заперечення та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в акті про порушення.

Згідно з п. 7 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем на дату складання акта про порушення представник Оператора ГРМ забезпечує усунення виявленого порушення, про що в акті про порушення робиться відповідний запис. У разі неможливості усунути порушення на дату складання акта про порушення (відсутні відповідні засоби чи повноваження) представник Оператора ГРМ робить відповідний запис в акті про порушення та надалі забезпечує контроль за усуненням порушення, що підтверджується окремо складеним актом про усунення порушення. Під час складання акта про порушення, акта про усунення порушення, акта про припинення/відновлення газопостачання, тощо, представниками Оператора ГРМ обов`язково фіксуються та зазначаються у вищезазначених актах показання лічильника газу (ЗВТ), за винятком випадків відмови у доступі до об`єкта споживача, де розташований лічильник газу (ЗВТ).

До складу комісії з розгляду актів про порушення має входити не менше трьох представників Оператора ГРМ зі складу інженерно-технічного персоналу та юристів. Крім того, Оператор ГРМ офіційним листом має запросити для участі на постійній основі у складі комісії по одному уповноваженому представнику метрологічної організації та територіального органу Регулятора. У разі відмови метрологічної організації або територіального органу Регулятора в делегуванні свого представника для участі на постійній основі у складі комісії, комісія створюється без участі такого представника. Остаточний склад комісії з розгляду актів про порушення затверджується наказом Оператора ГРМ. За вимогою однієї зі сторін на засідання комісії в окремому випадку можуть бути додатково залучені інші представники, зокрема від виробника ЗВТ чи виробника пломби, повноваження яких підтверджуються в установленому законодавством порядку (п. 9 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем).

Пунктом 10 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем передбачено, що споживач (несанкціонований споживач) зобов`язаний бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення, на якому буде розглядатися складений на нього акт про порушення. За неможливості бути присутнім на засіданні особисто споживач (несанкціонований споживач) має право дати письмову згоду у довільній формі на проведення засідання без його присутності або у присутності його уповноваженої особи. У разі неприбуття споживача (несанкціонованого споживача) та/або уповноваженої ним особи на засідання комісії остання розглядає складений акт про порушення без його (її) участі.

Згідно з п. 11 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення.

При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

При складанні акта-розрахунку враховується таке:

1) розрахований відповідно до вимог цього розділу необлікований (донарахований) об`єм природного газу, що припадає на період до 01 числа місяця, у якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акта про порушення (тобто до закритого балансового періоду), не потребує коригування (включення до) закритих періодів, а його вартість у повному обсязі має бути оплачена споживачем (несанкціонованим споживачем) Оператору ГРМ. При цьому вартість природного газу визначається Оператором ГРМ:

для побутових споживачів за цінами закупівлі природного газу Оператором ГРМ для покриття нормативних втрат та виробничо-технологічних витрат або у випадку нездійснення такої закупівлі за ціною, визначеною для обсягів нормативних втрат та виробничо-технологічних витрат відповідно до положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу протягом періоду необлікованого природного газу;

для споживачів, що не є побутовими середньоарифметичне значення маржинальної ціни придбання, визначеної Оператором ГТС відповідно до положень глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС, протягом періоду необлікованого природного газу;

2) розрахований відповідно до вимог цього розділу необлікований (донарахований) об`єм природного газу, що припадає на період після 01-го числа місяця, у якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акта про порушення, не включається в баланс поточного календарного місяця за загальними правилами та має бути компенсована споживачем Оператору ГРМ за виключенням обсягів споживання, інформація про величину яких була передана Оператором ГРМ на інформаційну платформу Оператора ГТС відповідно до положень Кодексу ГТС з метою визначення попередньої щодобової алокації відборів. Виключенням є об`єм природного газу, нарахований несанкціонованому споживачу та споживачу, у якого відсутній постачальник, вартість якого має бути оплачена Оператору ГРМ:

для побутових споживачів за цінами закупівлі природного газу Оператором ГРМ для покриття нормативних втрат та виробничо-технологічних витрат або у випадку нездійснення такої закупівлі за ціною, визначеною для обсягів нормативних втрат та виробничо-технологічних витрат відповідно до положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу протягом періоду необлікованого природного газу;

для споживачів, що не є побутовими середньоарифметичне значення маржинальної ціни придбання, визначеної Оператором ГТС відповідно до положень глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС, протягом періоду необлікованого природного газу;

3) при розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу відповідно до підпункту 1 цього пункту має бути віднятий об`єм природного газу, фактично нарахований споживачу (інформація про обсяги споживання, яка була передана Оператором ГРМ на інформаційну платформу Оператора ГТС відповідно до положень Кодексу ГТС з метою визначення остаточної алокації щодобових відборів) протягом періоду порушення. Виключенням є несанкціонований відбір природного газу поза охопленням комерційного вузла обліку;

4) при розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу пільги та субсидії, на які має право побутовий споживач, не враховуються.

У відповідності до п. 12 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку Оператора ГРМ, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі. Якщо об`єм та/або вартість необлікованого (донарахованого) природного газу буде оскаржуватися споживачем (несанкціонованим споживачем) у судовому порядку, тоді до винесення остаточного рішення у судовій справі заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм природного газу не вважається простроченою.

Отже, наведені вище положення Кодексу газорозподільних систем у сукупності дають підстави дійти висновку, що обов`язковою умовою для нарахування вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості є рішення комісії про задоволення (повністю або частково) акта про порушення та відповідний акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

Аналогічні правові висновки викладено Верховним Судом у постановах 17.09.2024 у справі № 910/4237/23, від 05.08.2025 у справі № 902/991/24.

У справі № 923/631/20 (постанова від 22.07.2021) Верховний Суд вказав, що з огляду на положення пунктів 8, 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС у випадку виявлення порушень вимог Кодексу ГРС представник оператора ГРМ складає акт про порушення, в якому має вказати вид, обставини і суть порушення, що встановлює порядок визначення необлікованих об`ємів природного газу та їх режим нарахування в акті-розрахунку. Отже, суд має перевірити, яке порушення споживача стало підставою для прийняття комісією рішення про задоволення акта про порушення, чи довів оператор ГРМ таке порушення шляхом фіксації у відповідному акті; чи задовольнила комісія акт повністю або частково.

При цьому, Верховний Суд у справі № 914/766/17 (постанова від 12.03.2020) сформував правовий висновок про те, що акт-розрахунок, який відповідно до вимог пункту 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС складається в результаті задоволення комісією акта про порушення, є єдиним документом, передбаченим Кодексом ГРС, у якому за наслідками задоволення акта про порушення визначаються період донарахування, обсяг донарахованого природного газу і його вартість. Цей документ безпосередньо стосується прав та обов`язків споживача природного газу, оскільки визначає грошову суму, яку зобов`язаний сплатити господарюючий суб`єкт. Кодекс ГРС передбачає визначення цієї суми саме в цьому документі. У рахунку на оплату цієї суми, який складається після її визначення в акті-розрахунку, вказана сума не визначається, вона дублюється з акта-розрахунку.

У постанові від 14.01.2020 у справі № 915/1907/18 Верховний Суд виклав правовий висновок про те, що на підставі акта про порушення комісія з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ приймає рішення, яке є підставою для настання відповідних наслідків нарахування необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості, яку повинен оплатити споживач, що безпосередньо впливає на права та обов`язки відповідного суб`єкта господарювання, оскільки встановлює обсяг і вартість необлікованого (донарахованого) природного газу, які, у свою чергу, споживач має право оскаржити у судовому порядку на підставі пункт 12 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС та створює загрозу припинення/обмеження газопостачання.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Приписами ст. ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно із ст. ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як зазначено судом вище та підтверджується матеріалами справи, споживачу ТОВ ПКД 12.12.2023 було відключено газове обладнання у зв`язку з відсутністю відповідача в реєстрі постачальника шляхом встановлення пломби № 11140059, про що свідчить акт відключення № 3431 від 12.12.2023.

В подальшому споживачу ТОВ ПКД 24.07.2024 було відключено газове обладнання у зв`язку з самовільним підключенням шляхом встановлення пломби на виході із землі № 11511324.

Акт про порушення № 06151 від 24.07.2024, крім вказівки про те, що встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме несанкціоноване відновлення газоспоживання, не містить опису суті порушення, вчинене відповідачем (не відображено обставин, які б конкретно вказували на порушення (зривання або пошкодження пломб на запірних пристроях, засувках на вводі на об`єкт споживача, пошкодження або зняття інвентарних заглушок тощо)).

Споживач відмовився від підписання вищевказаного акту. При цьому, доказів здійснення відеозйомки відмови споживача від підписання такого акту в порушення вимог п. 4 глави 5 розділу XI Кодексу ГРС позивачем не надано.

Акт про порушення № 06151 складений 24.07.2024 та направлений відповідачу 08.08.2024, про що свідчить опис вкладення, фіскальний чек АТ «Укрпошта».

Тобто, позивач направив відповідачу вказаний акт після спливу 14 днів, тоді як у відповідності до положень п. 4 глави 5 розділу XI Кодексу ГРС такий акт надсилається протягом п`яти днів.

Позивачем не надано доказів запрошення для участі на постійній основі у складі комісії по одному уповноваженому представнику метрологічної організації та територіального органу регулятора.

Наказ оператора ГРМ про остаточний склад комісії з розгляду актів про порушення матеріали справи не містять.

Доказів надсилання відповідачу та отримання останнім рішення комісії № 4565с від 19.08.2024 та акту-розрахунку № 4565с об`єму необлікованого природного газу від 19.08.2024 позивачем не надано. Таким чином, позивач позбавив можливості відповідача виконати або оскаржити в установленому порядку припис, що містився в акті-розрахунку, а саме: «Протягом 15- ти днів з дня отримання цього акта-розрахунку ТОВ «ПКД» повинно сплатити суму нарахувань або звернутись до АТ «Одесагаз» для укладення договору реструктуризації нарахувань. В іншому випадку АТ «Одесагаз» буде змушено розпочати процес стягнення нарахування в судовому порядку».

Періодом розрахунку, що зазначений в акті-розрахунку, є грудень 2023 року (19 днів) по липень 2024 року (23 дні), тобто перевищує 6 місяців, тоді як період, за який визначається об`єм спожитого газу у разі несанкціонованого відновлення газоспоживання обмежується 6 місяцями.

Платіжний рахунок оператора ГРМ, в якому зазначається вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, з доказами його надання під особистий підпис відповідача або надсилання йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом позивачем також не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Частиною 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (такий висновок наведено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц, від 16.11.2021 у справі № 904/2104/19).

Отже, не допускається визнання судом певного твердження позивача лише через відсутність його спростування відповідачем.

Як зазначалось раніше, у встановлений судом термін без зазначення причин, відповідачем відзив не було подано взагалі.

Підсумовуючи викладені вище фактичні обставини, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають внаслідок недотримання позивачем процедури (порядку), встановленої кодексом ГРС для оформлення акту про порушення та прийняття рішення Оператором ГРМ; недоведеності належними та допустимими доказами підстав для настання відповідних наслідків нарахування необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості за період понад встановлені Кодексом ГРС строки, а відтак і факту порушення відповідачем прав позивача та охоронюваних законом інтересів в аспекті застосування відповідальності за період, щодо якого відсутні факти про несанкціоноване відновлення газопостачання; невиконання вимог Кодексу ГРС щодо інформування споживача про прийняті рішення, що безпосередньо впливає на права та обов`язки відповідного суб`єкта господарювання відповідача, оскільки встановлює обсяг і вартість необлікованого (донарахованого) природного газу, які, у свою чергу, споживач має право оскаржити в судовому порядку на підставі положень Кодексу ГРС. З урахуванням ст. ст. 13, 78, 79, 80 ГПК України суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Щодо судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги відмову у позові судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу

Відповідно до ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Позивач у позовній заяві просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 55 990 грн.

У заяві, сформованій в системі «Електронний суд» 03.11.2025 (вх. № 34647/25 від 03.11.2025), позивач просив відшкодувати витрати на професійну правничу допомогу.

У заяві, сформованій в системі «Електронний суд» 24.11.2025 (вх. № 37435/25 від 25.11.2025), позивач зазначив про надання доказів понесених витрат АТ «Одесагаз» на правничу допомогу в розмірі 44 600 грн та надав акт про надання послуг на правничу допомогу від 21.11.2025, договір № 01/02/2018 про надання правничої (правової) допомоги від 01.02.2018.

У зв`язку із прийняттям судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, судом, у відповідності до ст. 129 ГПК України, розподіл судових витрат, пов`язаних із витратами на правничу допомогу, не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 123, 129, 219, 232, 233, 236, 237, 238, 239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у позові повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст. 256 ГПК України.

Повне рішення складено та підписано 04 грудня 2025 року.

Суддя О.О. Мусієнко