ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"01" грудня 2025 р. Справа№ 910/24368/14

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станіка С.Р.

суддів: Шапрана В.В.

Гончарова С.А.

за участю секретаря судового засідання Яценко І.В.

за участю учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 01.12.2025

розглянувши заяву суддів Станіка С.Р., Шапрана В.В., Гончарова С.А про відвід суддів Станіка С.Р. Шапрана В.В., Гончарова С.А від розгляду справи № 910/24368/14

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Полірем на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.07.2025

За заявою ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Полірем" арбітражного керуючого Беніцької В.І.

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полірем-Київ"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1

про визнання недійсними договорів про передачу права власності на знак для товарів і послуг

За заявою третьої особи з самостійними вимогами щодо предмета позову ОСОБА_2

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полірем-Київ"

ОСОБА_1

про визнання недійсними договорів відчуження торгівельних знаків та витребування майна з чужого незаконного володіння

В межах справи № 910/24368/14

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Полірем Київ" (правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю Єдина торгова система - Київ) (нова назва Товариство з обмеженою відповідальністю Андіж Трейд)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полірем"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.10.2025 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Полірем» про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 14.07.2025 у справі № 910/24368/14 задоволено, Поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Полірем» пропущений процесуальний строк апеляційного оскарження на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.07.2025 у справі № 910/24368/14, відкритл апеляційне провадження у справі № 910/24368/14 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Полірем» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.07.2025, розгляд справи призначено на 27.10.2025.

У зв`язку з перебуванням головуючого судді Станіка С.Р. у відпустці у період часу з 22.10.25 по 01.11.25, судді Гончарова С.А у відрядженні у період часу з 28.10.2025 по 01.11.2025, та у відпустці з 03.11.2025 по 07.11.2025, розгляд справи не відбувся.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2025 розгляд справи № 910/24368/14 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Полірем на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.07.2025 призначено на 01.12.2025 о 13 год 20 хв.

Під час дослідження матеріалів справи виявлено, що Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.06.2025 у справі № 910/24368/14 було задоволено заяву суддів Північного апеляційного господарського суду Станіка С.Р., Гончарова С.А., Тищенко О.В. про самовідвід та відведено суддів Північного апеляційного господарського суду Станіка С.Р., Гончарова С.А., Тищенко О.В. від розгляду справи № 910/24368/14.

Крім того, Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.07.2025 у справі № 920/24368/14 було задоволено заяву суддів Північного апеляційного господарського суду Буравльова С.І., Шапрана В.В. та Андрієнка В.В. про самовідвід у справі № 910/24368/14.

Також, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.12.2025 у справі № 910/24368/14 за апеляційною скаргою апеляційною скаргою представника уповноваженої особи від засновників Товариства з обмеженою відповідальністю "Полірем" Галагана Ю.О. - адвоката Тучіної О.В. на постанову Господарського суду міста Києва від 16.10.2024 (повний текст складено 08.11.2024) задоволено заяву суддів Північного апеляційного господарського суду Станіка С.Р., Гончарова С.А., Шапрана В.В. про самовідвід та відведено суддів Північного апеляційного господарського суду Станіка С.Р., Гончарова С.А., Шапрана В.В. від розгляду справи № 910/24368/14.

Частиною 1 статті 35 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Ч. 2, ч. 3 статті 35 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Ч. 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Статтею 36 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі (ч. 1). Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення. (ч. 2). Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції. (ч. 3). Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови суду касаційної інстанції. (ч. 4). Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. (ч. 5). Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі. (ч. 6).

Розглянувши у судовому засіданні 01.12.2025, заяву головуючого судді Станіка С.Р., судді Гончарова С.А., Шапрана В.В. від розгляду справи № 910/24368/14, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність задоволення поданої заяви про самовідвід, виходячи з наступного.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 №475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Бочан проти України (Заява №7577/02) від 03.05.2007 суд нагадує, що безсторонність, в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

В рішенні у справі Олександр Волков проти України від 09.01.2013 зазначено наступне. Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах Фей проти Австрії, від 24.02.1993, Series A N 255, пп. 28 та 30, та Веттштайн проти Швейцарії, заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) ( рішення у справі Кіпріану проти Кіпру, заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996 року у справі Пуллар проти Сполученого Королівства, п. 32, Reports 1996-III). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється. Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення від 26.10.1984 у справі Де Куббер проти Бельгії, Series A, №86). Насамкінець, концепції незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою та залежно від обставин можуть вимагати спільного розгляду (рішення у справі Сасілор-Лормін проти Франції, заява №65411/01, п. 62, ECHR 2006-XIII).

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Згідно із ч.3 ст.38 Господарського процесуального кодексу України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно з Бангалорськими принципами поведінки суддів, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006р., об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

У пункті п. 66 рішення Європейського суду з прав людини від 10.12.2009р. у справі «Мироненко і Мартиненко проти України» (заява №4785/02) зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, №255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява №33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

Враховуючи викладене, з метою виключення обставин, які можуть поставити під сумнів неупередженість суддів Станіка С.Р., Шапрана В.В., Гончарова С.А. при розгляді справи № 910/24368/14 з метою недопущення у подальшому сумнівів у сторін чи сторонніх спостерегачів, щодо неупередженості суддів Станіка С.Р., Шапрана В.В., Гончарова С.А. забезпечення довіри до судової влади України, заяви головуючого судді Станіка С.Р. та суддів Шапрана В.В., Гончарова С.А. про самовідвід у справі № 910/24368/14 підлягають задоволенню.

Керуючись ст.35, 39, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву про самовідвід головуючого судді Станіка С.Р , суддів Гончарова С.А., Шапрана В.В від розгляду справи № 910/24368/14 - задовольнити.

2. Відвести головуючого суддю Станіка С.Р., суддів Шапрана В.В., Гончарова С.А. від розгляду справи № 910/24368/14.

3. Матеріали справи №910/24368/14 передати для здійснення визначення складу суду автоматизованою системою у відповідності до положень ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

4. Копію даної ухвали у справі №910/24368/14 надіслати учасникам судового процесу.

Ухвала якою вирішується питання про відвід та самовідвід відповідно до ст. 39 та ч. 2 ст. 235 ГПК України набирає законної сили з моменту її підписання та з урахуванням положень ч. 3 ст. 287 ГПК України оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.Р. Станік

Судді В.В. Шапран

С.А. Гончаров