УХВАЛА

02 грудня 2025 року

м. Київ

cправа № 924/1351/20 (924/210/24)

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Погребняка В.Я. - головуючий, Васьковського О.В., Огородніка К.М.,

розглянув у порядку письмового провадження заяву

Колективного підприємства "Агрофірма "Проскурів"

про ухвалення додаткового рішення

у справі за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Технопарк Проскурів"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство "Проскурів"

до відповідачів:

1. Колективного підприємства "Агрофірма "Проскурів"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАТ - Проскурів"

3. Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області

про

- скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки площею 0,3303 га (кадастровий номер :28:002:0772) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в м. Хмельницький, вул. Володимира Глушенкова (Кирпоноса) 16;

- скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності Колективного підприємства "Агрофірма "Проскурів" () (номер запису 37189994) на земельну ділянку з кадастровим номером :28:002:0772 площею 0,3303 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права оренди Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАТ-Проскурів" () (номер запису 37693777) на земельну ділянку з кадастровим номером :28:002:0772 площею 0,3303 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101

в межах справи № 924/1351/20

про банкрутство Колективного підприємства "Агрофірма "Проскурів",-

ВСТАНОВИВ:

1. В провадженні Господарського суду Хмельницької області перебуває справа № 924/1351/20 про банкрутство Колективного підприємства "Агрофірма "Проскурів" (далі - боржник, КП "Агрофірма "Проскурів").

2. До Господарського суду Хмельницької області 21.02.2024 надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Технопарк Проскурів" (далі - позивач, ТОВ "Технопарк Проскурів") до КП "Агрофірма "Проскурів", Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАТ - Проскурів", Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області про скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки площею 0,3303 га (кадастровий номер :28:002:0772) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в м. Хмельницький, вул. Володимира Глушенкова (Кирпоноса) 16; скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності КП "Агрофірма "Проскурів" () (номер запису 37189994) на земельну ділянку з кадастровим номером :28:002:0772 площею 0,3303 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101; скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права оренди ТОВ "ПАТ - Проскурів" () (номер запису 37693777) на земельну ділянку з кадастровим номером :28:002:0772 площею 0,3303 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 в межах справи №924/1351/20 про банкрутство КП "Агрофірма "Проскурів".

3. Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 27.02.2025 у справі №924/1351/20 (924/210/24) позов задоволено частково;

скасовано в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,3303 га (кадастровий номер :28:002:0772) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в м. Хмельницький, вул. Володимира Глушенкова (Кирпоноса) 16;

скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності КП "Агрофірма "Проскурів" () (номер запису 37189994) на земельну ділянку з кадастровим номером :28:002:0772 площею 0,3303 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права оренди ТОВ "ПАТ - Проскурів" () (номер запису 37693777) на земельну ділянку з кадастровим номером :28:002:0772 площею 0,3303 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

4. Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції , відповідач - КП "Агрофірма Проскурів" звернулось до суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просило скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 27.02.2025 у справі №924/1351/20 (924/210/24), ухваливши нове, яким у позові відмовити з огляду на відсутність доведеного порушеного права та ефективний спосіб захисту.

5. Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.06.2025 у справі № 924/1351/20 (924/210/24) апеляційну скаргу КП "Агрофірма "Проскурів" від 01.04.2025 задоволено частково, рішення Господарського суду Хмельницької області від 27.02.2025 у справі №924/1351/20 (924/210/24) скасовано в частині задоволених позовних вимог (абзаци 1-4 резолютивної частини) та в частині розподілу судових витрат (абзаци 5-7 резолютивної частини), в оскаржуваній частині ухвалено нове рішення, яким в позові відмовлено.

6. Не погоджуючись з постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.06.2025, ТОВ "Технопарк Проскурів" 21.07.2025 звернулося з касаційною скаргою на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.06.2025 у справі № 924/1351/20(924/210/24).

7. Ухвалою Верховного Суду від 21.10.2025 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Технопарк Проскурів" про відмову від позову;

прийнято відмову ТОВ "Технопарк Проскурів" від позову до КП "Агрофірма "Проскурів", ТОВ "ПАТ - Проскурів", Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області, про скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки площею 0,3303 га (кадастровий номер :28:002:0772) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в м. Хмельницький, вул. Володимира Глушенкова (Кирпоноса) 16, скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності Колективного підприємства "Агрофірма "Проскурів" () (номер запису 37189994) на земельну ділянку з кадастровим номером :28:002:0772 площею 0,3303 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права оренди Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАТ-Проскурів" () (номер запису 37693777) на земельну ділянку з кадастровим номером :28:002:0772 площею 0,3303 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

визнано нечинними рішення Господарського суду Хмельницької області від 27.02.2025 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.06.2025 у справі № 924/1351/20 (924/210/24);

провадження у справі № 924/1351/20 (924/210/24) закрито;

повернуто ТОВ "Технопарк Проскурів" (31362, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, с. Розсоша, вул. Центральна, 1/1А; РНОКПП: 43631478) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 7 267, 20 грн, сплачений за подання касаційної скарги згідно з платіжною інструкцією № 276 від 14.08.2025.

8. До Верховного Суду 28.10.2025 (через систему "Електронний суд") представником КП "Агрофірма "Проскурів" - адвокатом Заруцьким О.В. подано заяву про стягнення витрат на правничу допомогу, в якій представник Підприємства просив стягнути з ТОВ "Технопарк Проскурів" на користь Колективного підприємства "Агрофірма "Проскурів" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 50 000,00 грн., про що видати наказ.

9. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 924/1351/20 (924/210/24) було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Васьковський О.В., суддя - Огороднік К.М., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.10..2025.

10. Ухвалою Верховного Суду від 04.11.2025 прийнято заяву КП "Агрофірма "Проскурів" про ухвалення додаткового рішення до провадження;

постановлено здійснити перегляд заяви КП "Агрофірма "Проскурів" про ухвалення додаткового рішення в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи;

витребувано з Господарського суду Хмельницької області та Північно-західного апеляційного господарського суду матеріали справи № 924/1351/20(924/210/24).

11. Матеріали справи № 924/1351/20 (924/210/24) надійшли до Верховного Суду 11.11.2025 із супровідним листом від 06.11.2025 № 924/1351/20(924/210/24)/6903/25 від Господарського суду Хмельницької області.

12. Суддя Огороднік К. М. перебував у відпустці з 24.11.2025 по 28.11.2025 (наказ в.о. голови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.11.2025 № 4077/0/6-25), суддя Васьковський О. В. перебував у відпустці 01.12.2025 (наказ голови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.12.2025 № 5814/0/5-25).

13. Враховуючи положення Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX), Указу Президента України від 20.10.2025 № 793/2025 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" (затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 21.10.2025 №4643-IX), з огляду на обставини, зазначені у пунктах 11, 12 цієї ухвали, Верховний Суд розглядає справу № 924/1351/20 (924/210/24) у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.

14. Відповідно до статті 16 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

15. Однією із основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).

16. Згідно зі статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

17. Відповідно до частин першої, другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

18. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. (частина восьма статті 129 ГПК України).

19. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 ГПК України).

20. Водночас, за змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

21. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК України).

22. У розумінні положень частини п`ятої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).

23. Отже, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК України).

24. Тобто, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (такий висновок Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду викладений у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).

25. Водночас, суд враховує, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

26. Виходячи з наведеного, колегія суддів касаційної інстанції враховує відсутність будь-яких заперечень щодо ухвалення додаткового рішення щодо заявлених витрат на професійну правничу допомогу через невідповідність їх вимогам необхідності, реальності та розумності.

27. Також колегія суддів враховує, що, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, суд відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

28. Водночас, в судовому рішенні суд повинен прямо зазначити, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору.

29. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19).

30. Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

31. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

32. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).

33. Також колегія суддів звертає увагу на сформований у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 правовий висновок про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, приписів статей 123 - 130 ГПК України, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

34. Отже, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

35. Об`єктом касаційного оскарження у цій справі є постанова Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.06.2025, за змістом якої, зокрема, задоволено частково апеляційну скаргу КП "Агрофірма "Проскурів" від 01.04.2025, рішення Господарського суду Хмельницької області від 27.02.2025 у справі № 924/1351/20 (924/210/24) скасовано в частині задоволених позовних вимог (абзаци 1-4 резолютивної частини) та в частині розподілу судових витрат (абзаци 5-7 резолютивної частини), в оскаржуваній частині ухвалено нове рішення, яким в позові відмовлено.

36. Колегія суддів враховує, що суд касаційної інстанції перевіряє відповідність апеляційної скарги щодо форми і змісту вимогам статті 290 ГПК України, дотримання строку, встановленого статтею 288 ГПК України, повноважень особи, яка подала таку скаргу, сплату судових витрат та постановлення ухвали про відкриття касаційного провадження.

37. З цими процесуальними діями суду пов`язано право учасників справи подати до суду апеляційної інстанції відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого касаційним судом в ухвалі про відкриття касаційного провадження (частина перша статті 295 ГПК України).

38. У частинах другій, четвертій статті 295 ГПК України встановлено вимоги до форми та змісту відзиву та вказано на необхідність надання доказів надсилання його копій та документів, доданих до нього, іншим учасникам справи.

39. Тобто, надання відзиву на апеляційну скаргу є реалізацією принципу змагальності сторін (пункт 4 частини третьої статті 2 та стаття 13 ГПК України).

40. Подача касаційної скарги та відкриття касаційного провадження вимагає від інших учасників справи вчинення дій на захист своїх інтересів та спонукає до здійснення певних дій, які б не були реалізовані за відсутності касаційної скарги.

41. Тому і у випадку закриття апеляційного провадження мають бути враховані судові витрати, які понесли інші учасники справи у зв`язку зі зверненням з касаційною скаргою та відкриттям апеляційного провадження.

42. Отже, у разі закриття касаційного провадження у зв`язку з відмовою особи, яка падала апеляційну скаргу, від такої, унеможливлюється повторне звернення цієї особи з апеляційною скаргою на оскарження судового рішення, однак інші учасники справи, які добросовісно реагували на відкриття апеляційного провадження поданням відзиву на касаційну скаргу, понесли судові витрати, оскільки, у цьому випадку, звернулися за правничою допомогою до адвоката (стаття 16 ГПК України), а відтак могли розраховувати на відшкодування вказаних витрат у випадку відмови у задоволенні касаційної скарги. Однак такий же за своїми наслідками результат вони б отримали і у разі закриття касаційного провадження.

43. Тому у випадку закриття касаційного провадження відсутні будь-які обставини, які б унеможливлювали або нівелювали загальний принцип відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

44. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас, цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона (див. пункт 21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19)).

45. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 74 ГПК України).

46. Відповідно до частини четвертої статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

47. Частиною восьмою статті 129 ГПК України унормовано, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

48. За змістом відзиву КП "Агрофірма "Проскурів", наявного в матеріалах справи №924/1351/20 (924/210/24), вбачається, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, які заявник передбачав понести у зв`язку із касаційним розглядом справи, становитиме 50 000,00 грн.

49. Відповідно до частини першої статті 115 ГПК України строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

50. Частинами першою, четвертою статті 116 ГПК України унормовано, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

51. Верховний Суд звертає увагу, що, з урахуванням положень статей 115, 116, 129 ГПК України, зважаючи на те, шо ухвала (вступна та резолютивна частина) про задоволення заяви про відмову позивача від позову була постановлена (проголошена) 21.10.2025, тому останнім днем подання заяви є 27.10.2025.

52. Верховний Суд враховує, що представники КП "Агрофірма "Проскурів" в судове засідання 21.10.2025 не з`явилися, до відеоконференції не приєдналися, однак в судовому засіданні 14.10.2021 були присутні в режимі відеоконференції керуючий санацією Рудий А.М. та адвокат Заруцький О.В., які висловили свою позицію з приводу заявленого клопотання про відмову від позову, зокрема, і були належним чином повідомлення про дату та час проведення судового засідання 21.10.2025.

53. Разом з тим, Заява про стягнення витрат на правничу допомогу разом з відповідними доказами понесення таких витрат була подана представником КП "Агрофірма "Проскурів" 28.10.2025, тобто з пропущенням п`ятиденного строку, визначеного частиною восьмою статті 129 ГПК України.

54. Колегія суддів звертає увагу, що п`ятиденний строк, визначений частиною восьмою статті 129 ГПК України, з огляду на зміст зазначеної норми, відраховується з моменту ухвалення, а не з моменту отримання учасником справи відповідного рішення суду.

55. Процесуальний закон не зобов`язує суд самостійно досліджувати наявність/відсутність підстав пропущення процесуального строку, а з поданої представником Підприємства заяви не вбачається обґрунтування поважності пропущення відповідного строку, клопотань про поновлення відповідного строку в порядку, передбаченому положеннями статті 119 ГПК України, до заяви не додано.

56. З огляду на викладене, дослідивши заяву про розподіл судових витрат та додані до неї документи, колегія суддів касаційної інстанції дійшла висновку про залишення такої заяви без розгляду на підставі частини восьмої статті 129 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 119, 129, 234, 244, Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, -

У Х В А Л И В:

1. Заяву про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Технопарк Проскурів" () на користь Колективного підприємства "Агрофірма "Проскурів" () 50 000,00 грн. витрат на правничу допомогу залишити без розгляду.

Ухвала суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Я. Погребняк

Судді О.В. Васьковський

К.М. Огороднік