РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.11.2025Справа № 910/10429/25
За позовом Акціонерного товариства "Київський завод "Радар"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДУ-2019"

про стягнення 1513728,15 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Секретар судового засідання Гарашко Т.В.

Представники сторін:

від позивача - Риженко Л.І.;

від відповідача - не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указану позовну заяву про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДУ-2019" (далі - відповідач) на користь Акціонерного товариства "Київський завод "Радар" (далі - позивач) заборгованості за договором оренди нерухомого майна, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Сосновою І.В. в реєстрі за №203 від 21.02.2020 у сумі 688580,51 грн, а також нараховані на суму боргу 196785,33 грн пені, 54556,81 грн 3% річних, 178681,44 грн інфляційних втрат та заборгованість по сплаті за експлуатаційні послуги у сумі 117916,78 грн та штраф за порушення строків повернення майна у сумі 277207,29 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначене підготовче засідання на 06.10.2025.

Ухвалою суду від 06.10.2025 відкладено підготовче судове засідання до 05.11.2025.

Ухвалою суду від 05.11.2025 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 24.11.2025.

Відповідач у судові засідання не з`являвся, відзиву на позовну заяву не подавав, заяв чи клопотань не надсилав. Ухвали суду надсилалися в електронний кабінет відповідача.

У судовому засіданні 24.11.2025 з розгляду справи по суті представник позивача підтримав вимоги позову та просив суд позов задовольнити.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення представника позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

21.02.2020 між Акціонерним товариством «Київський завод «Радар» як орендодавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДУ-2019» як орендарем було укладено договір оренди нерухомого майна, посвідчений, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сосновою І.В. та зареєстрований в реєстрі за № 203 (далі - Договір оренди).

Відповідно до п.1.1 Договору оренди орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно: нежитлові приміщення корпусу №24 - 5 поверх: приміщення 17 (без врахування 24 кв.м. для проходу) - 104,4 кв.м., приміщення 4 - 20 кв.м., приміщення 3 - 33,1 кв.м., загальною площею 157,5 кв.м., що розміщені за адресою: м. Київ, вул. Німецька, 1 (Літера А) (далі - майно).

Майно передається в оренду з метою розміщення офісу (п. 1.3 Договору оренди).

Відповідно до п. 2.1 Договору оренди орендар вступає у строкове платне користування майном з дати підписання Акту приймання-передавання майна, який підписується Сторонами у строк до 60 календарних днів з дати підписання цього Договору і стає невід`ємною частиною Договору.

За умовами п. 2.2 Договору оренди для приведення об`єкту оренди до стану, придатного для нормального функціонування і призначення згідно з метою оренди, перед початком експлуатації Орендодавець надає Орендарю орендні канікули строком на один місяць протягом якого орендар проводитиме ремонт.

У разі припинення або розірвання цього Договору, закінчення строку оренди Орендар зобов`язаний повернути майно протягом трьох робочих днів. Майно вважається повернутим з моменту підписання Сторонами акту приймання-передавання Майна. Орендодавець не має права ухилятися від підписання відповідного акту (п. 2.7 Договору оренди).

Відповідно до п.п. 3.1,3.2 Договору оренди орендар зобов`язаний сплачувати орендну плату за користування майном наперед щомісячно до 15 числа оплачуваного місяця. Орендар зобов`язаний вчасно вносити орендну плату за користування Майном незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Згідно з умовами п. 3.3 Договору оренди експлуатаційні та інші витрати щодо утримання майна, здійснені орендодавцем, не включаються до складу орендної плати. Орендар зобов`язаний відшкодовувати (оплачувати) зазначені витрати (послуги) на підставі та відповідно до додатків до договору №4 та №5.

Умовами п.п. 3.4 - 3.6 Договору оренди визначено, що: орендна плата (без урахування плати за землю) за базовий місяць оренди становить 25137 грн 00 коп., з ПДВ. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом автоматичного коригування орендної плати за попередній місяць на розрахований державними органами статистики індекс інфляції (індекс споживчих цін) до попереднього місяця. В разі, якщо індекс інфляції становить менше 100,0% розмір орендної плати за користування майном коригуванню не підлягає. · У разі користування майном протягом неповного календарного місяця (першого та/ або останнього) місяців оренди) орендна плата розраховується подобово і сплачується за фактичну кількість днів оренди майна.

Згідно умов Договору оренди орендар, зокрема, зобов`язується:

- своєчасно та у повному обсязі оплачувати орендну плату за цим договором, а також відшкодовувати вартість експлуатаційних та інших послуг щодо утримання майна згідно з додатками до договору №4 та №5. Самостійно оплачувати не передбачені договором та додатками до договору витрати, пов`язані з використанням орендованого майна (п.5.2 Договору оренди);

- забезпечити Орендодавцю доступ до Майна з метою контролю, перевірки його стану і відповідності напряму використання за цільовим призначенням, визначеним цим Договором (п. 5.4 Договору оренди);

- протягом місяця після укладення цього договору застрахувати орендоване майно не менше, ніж на його вартість за звітом про незалежну оцінку (висновком про вартість) на користь орендодавця, у порядку, визначеному законодавством, і надати орендодавцю копії страхового полісу і платіжного доручення. Забезпечувати укладання договорів страхування таким чином, щоб протягом всього строку оренди майно було застрахованим (п. 5.7 Договору оренди);

- у разі припинення або розірвання Договору повернути Орендодавцю орендоване Майно в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати Орендодавцеві збитки в разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого Майна з вини Орендаря (п. 5.8 Договору оренди);

В свою чергу, орендодавець має право у випадках, передбачених законодавством та/ або цим договором, розірвати договір в односторонньому порядку (зокрема, але не виключно якщо орендар не вносить орендну плату в повному обсязі і своєчасно, наявності простроченої заборгованості орендаря за даним договором, що перевищує 30 календарних днів; перешкоджання співробітникам орендодавця здійснювати контроль за використанням майна) (п. 8.4. Договору оренди).

Відповідно до п. 10.1 Договору оренди цей договір вступає в дію з моменту його укладення та діє до 01 березня 2027 року в частині оренди (користування майном орендарем), а в частині повернення майна орендодавцеві, виконання грошових зобов`язань, відповідальності за порушення - до повного виконання.

В той же час, пунктом 10.2 Договору оренди передбачено, що договір може бути достроково розірвано орендодавцем в односторонньому порядку у разі невиконання орендарем своїх зобов`язань, зокрема, у випадках передбачених у статті 783 Цивільного кодексу України та в разі наявності простроченої заборгованості орендаря за даним договором, що перевищує 30 календарних днів, в разі відмови орендаря від укладення договору, передбаченого п. 3.3 цього договору, перешкоджання співробітникам орендодавця здійснювати контроль за використанням майна). Повідомлення про розірвання договору вважається врученим належним чином в разі направлення рекомендованим листом на адресу орендаря, зазначену у реквізитах даного договору.

Згідно з п. 10.4 Договору оренди цей договір припиняється внаслідок, зокрема: дострокового розірвання за взаємною згодою сторін або за рішенням суду; достроково в разі односторонньої відмови орендодавця від договору, у передбачених законодавством та/або цим договором випадках.

Пунктом 10.5 Договору оренди визначено, що правовідносини сторін за цим договором не регулюються положеннями Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Відповідно до додаткової угоди № 1 від 20.10.2020, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сосновою І.В., зареєстровано в реєстрі за № 1942, до Договору оренди сторони домовились пункти 1.1, 1.2, 1,3, 2.1, 2.2, 3.4, 3.8 Договору оренди викласти в наступній редакції:

« 1.1. Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення корпусу №24, 5-й поверх, приміщення 6- 12,9 кв.м., приміщення 7 - 22,9 кв.м., приміщення 8 - 31,5 кв.м., приміщення 9 - 18,4 кв.м., приміщення 10 - 15,6 кв.м., приміщення 12 - 52,2 кв.м., приміщення 3 - 74,3 кв.м., загальною площею 227,8 кв.м, що розміщені за адресою: м. Київ, вул. Німецька, 1 (Літера А) (далі - майно).

Документ, який підтверджує право власності Орендодавця на майно, а саме: 78/100 частин є Свідоцтво про право власності серія ЯЯЯ №967499, видане Головним управлінням комунальної власності м. Києва Виконавчого органу КМДА.

Право власності Орендодавця зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Кулинич В.Ч., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 23.12.2013 р., номер запису про право власності - 4011613, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 82.

1.2. Вартість майна визначена згідно з висновком про вартість майна станом на 31.01.2020 р. виконана суб`єктом оціночної діяльності (копія звіту про оцінку Майна - додаток 3 до Договору) та становить 3960104 грн. 13 коп.

1.3. Майно передається в оренду з метою розміщення: офісу, надання послуг, здійснення торгівельної діяльності.

2.1. Орендар вступає у користування Майном з дати підписання сторонами Акту приймання-передавання Майна, який підписується Сторонами і стає невід`ємною частиною Договору.

3.4. Орендна плата (без урахування плати за землю) за базовий місяць оренди становить 36356,88 грн., з урахуванням ПДВ».

Також додатковою угодою № 1 Сторони домовились про орендні канікули на три місяці для приведення об`єкту оренди до придатного для користування стану (п. 2.2 додаткової угоди №1).

Відповідно до акту приймання-передавання орендованого майна від 20.10.2020, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сосновою І.В. та зареєстровано в реєстрі за № 1945,1946, позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування нежитлові приміщення корпусу №24 5 поверх: приміщення 6-12,9 кв.м., приміщення 7- 22,9 кв.м., приміщення 8- 31,5 кв.м., приміщення 9- 18,4 кв.м., приміщення 10- 15,6 кв.м., приміщення 12- 52,2 кв.м., приміщення 3- 74,3 кв.м., загальною площею 227,8 кв.м, що розміщені за адресою: м. Київ, вул. Німецька, 1 (Літера А).

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за Договором оренди щодо оплати орендних платежів та експлуатаційних витрат, 27.04.2023 позивач направив на адресу відповідача вимогу за вих. №229 в якій просив протягом 10 робочих днів з моменту отримання вимоги погасити заборгованість за Договором оренди, яка виникла за період з 23.02.2022 по 31.03.2023. Також, повідомлено, що у разі непогашення заборгованості протягом 10 робочих днів з дня отримання вимоги, договір оренди нерухомого майна буде розірвано в односторонньому порядку.

Відповідач надав позивачу відповідь на вимогу вих. № 09/05-23 від 11.05.2023, в якій не погоджується з вимогами, посилаючись на Закон України «Про оренду державного та комунального майна».

Разом з тим, позивач на противагу необґрунтованої незгоди відповідача зазначає, що Публічне акціонерне товариство "Київський завод "Радар" наказом Міністерства промислової політики України (Мінпромполітики) від 03.03.2011 №55 перейменоване з Відкритого акціонерного товариства "Київський завод "Радар", яке засноване відповідно до наказу Мінпромполітики від 25.03.2003 №116 шляхом перетворення Державного підприємства "Київський завод "Радар" у Відкрите акціонерне товариство та є правонаступником усіх майнових та особистих немайнових прав та обов`язків Відкритого акціонерного товариства "Київський завод "Радар".

Відповідно до статуту Товариства АТ «Київський завод «Радар» є акціонерним товариством, засновником та єдиним акціонером якого є держава в особі Державного концерну "Укроборонпром" як суб`єкта управління об`єктами державної власності та який здійснює управління корпоративними правами держави. У власності держави знаходяться корпоративні права щодо АТ «Київський завод «Радар».

Власником майна Товариства є саме Товариство як юридична особа відповідно до ст. 85 Господарського кодексу України та ст. 115 Цивільного кодексу України, згідно з якими господарське товариство, яким є АТ, є власником: майна, переданого йому засновниками / акціонерами товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу (фонду); продукції, виробленої товариством у результаті господарської діяльності; одержаних доходів; іншого майна, набутого на підставах, що не заборонені законом.

Крім того, як вже було зазначено, п. 10.5 Договору оренди передбачено, що правовідносини сторін за Договором оренди не регулюються положеннями Закону України «Про оренди державного та комунального майна».

Відтак, державною власністю є сто відсотків акцій товариства, а майно товариства не є державною власністю, а належить товариству на праві приватної власності, а отже на правовідносини між сторонами не поширюються положення постанови Кабінету Міністрів України «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану» №634 від 27.05.2022.

Оскільки, відповідач у визначені строки не погасив заборгованість, позивач направив повідомлення вих. № 355 від 28.06.2023 про відмову від Договору оренди, яким орендаря було повідомлено про те, що орендовані ним приміщення є приватною власністю AT «Київський завод «Радар», а отже відповідно до ст.ст. 782 ЦК України у зв`язку з порушенням п.п. 5.2, 5.3 умов Договору оренди є розірваним з моменту одержання даного повідомлення про відмову від Договору оренди.

Повідомлення № 355 від 28.06.2023 було отримане відповідачем 04.07.2023, що підтверджується трекінгом поштового відділення № 671 з сайту ДП Укрпошта та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Вимогою №499 від 16.08.2023 до відповідача було доведено, що станом на 01.08.2023 за ним обліковується заборгованість за договором оренди у сумі 938787,79 грн, з яких 737545,34 грн заборгованість з орендної плати та 201242,45 грн відшкодування експлуатаційний витрат. Зокрема, відповідачу повідомлено, що у період з 17.08.2023 по 18.08.2023 та з 21.08.2023 по 25.08.2023 представниками АТ «Київський завод «Радар» буде проводитись обстеження переданих в оренду приміщень з фіксацією його стану.

19.04.2024 позивач направляв відповідачу вимогу вих. №247 від 19.04.2024 про стягнення заборгованості та повернення майна (повторне), яким вимагав негайно повернути майно, оскільки Договір оренди було розірвано 04.07.2023 та погасити заборгованість з орендної плати у сумі 688580,51 грн, яка виникла за період 01.02.2022- 04.07.2023, штраф за порушення строку повернення майна у сумі 277207,29 грн, неустойку в порядку ч. 2 ст. 785 ЦК України у сумі 842913,66 грн за неправомірне користування майном у період з 05.07.2023 по 31.03.2024.

На підставі акту приймання-передавання (повернення) майна від 19.03.2025 відповідач передав, а позивач прийняв нежитлові приміщення корпусу 24 п`ятого поверху: приміщення 6- 12,9 кв.м., приміщення 7 - 22,9 кв.м., приміщення 8 - 31,5 кв.м., приміщення 9 - 18,4 кв.м., приміщення 10 - 15,6 кв.м., приміщення 12 - 52,2 кв.м., приміщення 3 - 74,3 кв.м., загальною площею 227,8 кв.м, за адресою: м. Київ, вул. Німецька, 1 (Літера А).

Спір у цій справі виник у зв`язку з тим, що відповідач не сплачував орендну плату та експлуатаційні послуги, та відповідно після повідомлення позивача про відмову від Договору оренди, у зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за Договором оренди щодо сплати орендної оплати, відповідач не повертав орендоване нерухоме майно.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини 1 статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк

Статтею 762 Цивільного кодексу України, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму; плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Судом встановлено, що відповідач в порушення умов Договору оренди належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати орендних платежів за період лютий 2022 року, 01.06.2022 по 04.07.2023 у сумі 688580,51 грн, та своєчасної оплати експлуатаційних витрат за цей же період у сумі 117916,78 грн, що також не було спростовано відповідачем, зокрема відповідачем не надано суду доказів оплати орендних платежів та експлуатаційних витрат, що є порушенням з боку відповідача умов Договору оренди.

Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань щодо оплати орендних платежів та експлуатаційних витрат позивачем нараховано 196785,33 грн пені, 54566,81 грн 3% річних, 178681,44 грн інфляційних втрат та 277207,29 грн штрафу за прострочення повернення майна.

Оцінюючи подані до справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на вищенаведене та встановленням факту неналежного виконання відповідачем обов`язку з оплати орендних платежів у сумі 688580,51 грн та експлуатаційних витрат у сумі 117916,78 грн за Договором оренди та факту наявності заборгованості, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованість у заявлених вище сумах визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача 196785,33 грн пені, 54566,81 грн 3% річних, 178681,44 грн інфляційних втрат та 277207,29 грн штрафу за прострочення повернення майна, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з аналізу статей 612, 625 Цивільного кодексу України право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних, які не є штрафними санкціями, є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Зазначені інфляційні нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Суд зазначає, що інфляційні нарахування на суму боргу здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

При цьому розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Згідно з статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Так, відповідно до пункту 9.6 Договору оренди за прострочення виконання грошових зобов`язань за цим договором орендар зобов`язаний сплатити орендодавцеві неустойку - пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період нарахування пені, від суми заборгованості.

За умовами п. 2.7 Договору оренди у разі припинення або розірвання цього Договору, закінчення строку оренди Орендар зобов`язаний повернути Майно протягом трьох робочих днів. Майно вважається поверненим Орендодавцю з моменту підписання Сторонами акту приймання-передавання Майна. Орендодавцем не має право ухилятися від підписання відповідного акту.

Відповідно до акту приймання-передавання (повернення) майна за адресою : місто Київ, вул. Німецька, будинок 1 (літ. А) від 19.03.2025 відповідачем було повернуто позивачем орендоване за Договором оренди нерухоме майно.

Згідно з пунктом 9.7 Договору оренди за прострочення повернення майна орендодавцеві орендар зобов`язаний сплатити орендодавцеві неустойку у розмірі однієї десятої відсотка вартості майна, зазначеної у розділі 1 цього договору, за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів - також додатково сплатити штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Дії відповідача є порушенням умов Договору оренди, що є підставою для захисту майнових прав та інтересів позивача, відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України та застосування відповідальності відповідно до умов Договору оренди.

Судом перевірено розрахунки позивача заявлених до стягнення 196785,33 грн пені, 54566,81 грн 3% річних, 178681,44 грн інфляційних втрат та 277207,29 грн штрафу за прострочення повернення майна, визнано їх обґрунтованими та арифметично правильними, а тому з відповідача підлягають стягненню вказані суми.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Частинами 1-3 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 165, 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДУ-2019" (03150, місто Київ, вулиця Німецька, будинок 1, ідентифікаційний код 42849645) на користь Акціонерного товариства "Київський завод "Радар" (03150, міст Київ, вулиця Предславинська, будинок 35, ідентифікаційний код 14307274) 688580 (шістсот вісімдесят вісім тисяч п`ятсот вісімдесят) грн 51 коп. заборгованості з оплати орендних платежів, 117916 (сто сімнадцять тисяч дев`ятсот шістнадцять) грн 78 коп. заборгованості за експлуатаційні послуги, 196785 (сто дев`яносто шість тисяч сімсот вісімдесят п`ять) грн 33 коп. пені, 54556 (п`ятдесят чотири тисячі п`ятсот п`ятдесят шість) грн 81 коп. 3% річних, 178681 (сто сімдесят вісім тисяч шістсот вісімдесят одну) грн 44 коп. інфляційних втрат, 277207 (двісті сімдесят сім тисяч двісті сім) грн 29 коп. штрафу за прострочення повернення майна та 18164 (вісімнадцять тисяч сто шістдесят чотири) грн 74 коп судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Повний текст підписано 05.12.2025.

Суддя Р.Б. Сташків