ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2025 р.м. ХарківСправа № 922/3442/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Усатої В.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Національного технічного університету "ХАРКІВСЬКИЙ ПОЛІТЕХНІЧНИЙ ІНСТИТУТ" (61002, Харківська обл., місто Харків, вулиця Кирпичова, будинок 2)
до Долгих Антона Володимировича ( АДРЕСА_1 )
про стягнення коштів
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Національний технічний університет "ХАРКІВСЬКИЙ ПОЛІТЕХНІЧНИЙ ІНСТИТУТ" звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Долгих Антона Володимировича, в якому просить:

Стягнути з ДОЛГИХ АНТОНА ВОЛОДИМИРОВИЧА (код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» (, вул. Кирпичова, буд. 2, місто Харків 61002) 87274 (вісімдесят сім тисяч двісті сімдесят чотири) грн. 94 коп., з яких:

- 68639, 05 грн. заборгованість з орендних платежів, у тому числі ПДВ;

- 970, 79 грн. - заборгованість з експлуатаційних витрат;

-16517, 06 грн. заборгованість із відшкодування комунальних послуг;

- 1148, 04 грн. заборгованість із відшкодування земельного податку.

Позов обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором № 368-Ф від 19.12.2022 року щодо оплати Орендарем Балансоутримувачу експлуатаційних витрат на утримання державного майна, 50 % орендної плати та відшкодування Орендарем Балансоутримувачу оплати комунальних послуг і земельного податку на підставі Договору оренди № 0162 від 27.01.2022 року.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 29.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/3442/25. Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Відповідачеві, згідно ст. 251 ГПК України, встановлено строк 15 днів з дня вручення ухвали для подання відзиву на позов. Роз`яснено, що у разі ненадання відзиву на позов у встановлений судом строк, справа згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України буде розглянута за наявними в ній матеріалами.

Однак, відповідач своїм правом, наданим відповідно до ст.251 Господарського процесуального кодексу України не скористався, відзив на позов не надав.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 29.09.2025 направлена судом на адресу відповідача, яка збігається із адресою, зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, як місцезнаходження відповідача. Проте, згідно роздруківки трекінгу поштового відправлення вказана ухвала була повернута «За закінченням терміну зберігання».

Разом з цим, суд звертає увагу, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25.06.2018 у справі № 904/9904/17.

Крім того, суд зауважує, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі Господарський процесуальний кодекс України, не зобов`язує й сторону у справі, зокрема позивача, з`ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її офіційним місцезнаходженням, визначеним у відповідному державному реєстрі) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Отже, в разі коли фактичне місцезнаходження особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю особу.

Також судом враховані положення Правил надання послуг поштового зв`язку, визначені постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 (далі - Правила).

Так, для отримання поштових відправлень особа повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України "Про поштовий зв`язок", цих Правил (пункт 94 Правил).

Відтак, повна відповідальність за достовірність інформації про місцезнаходження, а також щодо наслідків неотримання поштових відправлень за своїм офіційним місцезнаходженням покладається саме на цю особу.

Отже, у разі якщо копію прийнятого судового рішення (ухвали, постанови, рішення) направлено судом листом за належною поштовою адресою, тобто повідомленою суду учасником справи, і повернено підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання чи закінчення строку зберігання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про прийняте судове рішення.

Відсутність відповідача за місцем його державної реєстрації чи небажання отримати поштову кореспонденцію та, як наслідок, ненадання відзиву, не є перешкодою розгляду справи судом за наявними матеріалами і не свідчить про порушення норм процесуального права саме зі сторони суду.

Крім того, у даному випадку суд враховує, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

В той же час, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що матеріали справи містять достатньо доказів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив наступне.

27 січня 2022 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області (як орендодавцем) та ФОП Долгих Антон Володимирович (як Орендарем) укладено договір оренди № 0162 нерухомого майна, що належить до державної власності (далі за текстом договір оренди).

Відповідно до пункту 4.1 Змінюваних умов договору оренди об`єкт оренди - нежитлові приміщення (кім. №№ 0-28-0-29) площею 7, 10 кв.м. підвалу п`ятиповерхового гуртожитку №1 «Гігант» (інв. № 1, літ. «Б-5»), який є пам`яткою архітектури, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 79, який перебуває на балансі НТУ «ХПІ».

Відповідно до пункту 9.1 Змінюваних умов договору оренди місячна орендна плата, визначена за результатами проведення аукціону 10315, 00 грн.

Відповідно до пункту 9.2 Змінюваних умов договору оренди витрати на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг Орендарю компенсуються Орендарем в порядку, передбаченому пунктом 6.5 договору.

Відповідно до пункту 12.1 Змінюваних умов договору оренди строк договору 5 років з дати набрання чинності цим договором.

27 січня 2022 року між ФОП Долгих Антоном Володимировичем та Орендодавцем, за участю Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" (як Балансоутримувача), підписано акт приймання передачу в оренду окремого індивідуально визначеного майна.

Відповідно до пункту 3.3. Незмінюваних умов договору оренди Орендар сплачує орендну плату до державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні, визначеному у пункті 16 Умов щомісяця. Відповідно до пункту 16 Змінюваних умов співвідношення розподілу орендної плати станом на дату укладення договору: Балансоутримувачу 50 відсотків суми орендної плати; Державному бюджету 50 відсотків суми орендної плати. Відповідно до пункту 3.4 Незмінюваних умов податок на додану вартість нараховується на загальну суму орендної плати. Орендар сплачує Балансоутримувачу належну йому частину орендної плати разом із податком на додану вартість, нарахованим на загальну суму орендної плати.

Згідно пункту 6.5 Незмінюваних умов договору оренди протягом п`яти робочих днів з дати укладення цього договору Балансоутримувач зобов`язаний надати Орендарю для підписання: два примірники договору про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг Орендарю відповідно до примірного договору, затвердженого наказом Фонду державного майна, та/або проекти договорів із постачальниками комунальних послуг, якщо стосовно об`єкта оренди такими постачальниками комунальних послуг відкриті окремі особові рахунки або якщо окремі особові рахунки були відкриті на попереднього користувача майном.

Орендар зобов`язаний протягом десяти робочих днів з моменту отримання примірників договору про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого Майна та надання комунальних послуг Орендарю: підписати і повернути Балансоутримувачу примірник договору, або подати обґрунтовані зауваження до сум витрат, які підлягають відшкодуванню орендарем за договором.

Позивач вказує, що Орендар у порушення відповідного обов`язку примірник договору про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого Майна та надання комунальних послуг Орендарю із підписом не повернув, обґрунтованих зауважень до сум витрат, які підлягають відшкодуванню орендарем за договором не надав.

Також позивач зауважує, що з 24 лютого 2022 року до 15 вересня 2022 року територія міста Харкова перебувала у зоні активних бойових дій, що значно ускладнювало процес здійснення поточної діяльності. З метою врегулювання наявних правовідносин у грудні 2022 року відповідачу повторно було направлено два примірники договору про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого Майна та надання комунальних послуг Орендарю № 368- Ф від 19.12.2022 року, підписаного балансоутримувачем, із проханням підписати та повернути один примірник позивачу у справі (лист від 19.12.2022 року за вих. № 66-07-22/15).

Підписаний з боку відповідача договір № 368-Ф від 19.12.2022 року щодо оплати Орендарем Балансоутримувачу експлуатаційних витрат на утримання державного майна, 50 % орендної плати та відшкодування Орендарем Балансоутримувачу оплати комунальних послуг і земельного податку на підставі Договору оренди № 0162 від 27.01.2022 року відповідач не повернув.

Разом з цим, позивач звертає увагу, що подальша поведінка відповідача свідчить, що сторона виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків, і відповідний правочин є таким, що вчинений, права та обов`язки за таким правочином відповідачем набуті, а правовідносини за ним - виникли.

Так, відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частиною 1 статті 641 Цивільного кодексу України передбачено, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Згідно ч.ч.1-2 ст. 642 Цивільного кодексу України, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Отримавши пропозицію позивача про укладення договору, у передбачений законом строк відповідач не надіслав заперечень щодо окремих умов. Водночас, відповідач прийняв пропозицію укласти відповідний договір шляхом оплати рахунків, виставлених позивачем за послуги за договором.

Так, у квітні 2023 року відповідачем була здійснена оплата експлуатаційних витрат у призначенні платежу зазначено: згідно договору № 368 Ф від 19.12.2022 року, рахунок № 260 від 03.03.2023 року ФОП Долгих А.В.; була здійснена оплата із відшкодування комунальних послуг без ПДВ за січень та лютий 2023 року згідно рахунків № 174 від 07.02.2023 року та № 286 від 07.03.2023 року ФОП Долгих А.В.

За таких обставин, слід вважати, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини на умовах договору про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого Майна та надання комунальних послуг Орендарю № 368- Ф від 19.12.2022.

Також позивач зазначає, що у березні 2024 року позивач отримав копію листа РВ ФДМ України по Харківській області про прострочення сплати орендної плати за відповідним договором оренди та необхідності орендарем усунення порушень.

У червні 2024 року позивача було повідомлено про те, що регіональне відділення наказом від 10.06.2024 року № 00211 припинено дію вищезазначеного договору оренди та нарахування плати до державного бюджету з 31.05.2024 року.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 травня 2022 р. № 634 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану» у період часу з 24.02.2022 року по 30.09.2022 року відповідача було звільнено від сплати орендної плати (майно, розташоване на територіях активних бойових дій); у період часу з 01.10.2022 року по 31.05.2024 року відповідачу нарахована орендна плата у розмірі 50 відсотків розміру орендної плати, встановленої договором оренди.

Відповідно до пункту 3.10 Незмінюваних умов договору оренди припинення договору оренди не звільняє Орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи пеню та неустойку (за наявності).

Разом з цим, як вказує позивач, за договором оренди та договором № 368-Ф від 19 грудня 2022 року утворилася заборгованість відповідача перед позивачем у загальній сумі 87274, 94 грн. (68639, 05 грн. з орендної плати; 970, 79 грн. по експлуатаційним витратам, 16517, 06 грн. по комунальним послугам та 1148, 04 грн. із відшкодування земельного податку).

Щодо заборгованості з орендної плати позивач зазначає наступне:

Відповідно до пункту 3.10 Незмінюваних умов договору оренди припинення договору оренди не звільняє Орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи пеню та неустойку (за наявності).

Відповідно до пункту 2.2.7 договору № 368-Ф Орендар сплачує орендну плату щомісячно до 15 числа поточного місяця оренди на підставі виставленого рахунку на загальну суму орендної плати із зазначенням частини орендної плати, яка сплачується на рахунок Балансоутримувача, і частини орендної плати, яка сплачується до державного бюджету, та податку на додану вартість нарахованим на загальну суму орендної плати. Орендар сплачує Балансоутримувачу належну йому частину орендної плати разом із податком на додану вартість, нарахованим на загальну суму орендної плати. Зміни до порядку сплати орендної плати не вносилися.

Внаслідок неналежного виконання умов договору, укладеного між позивачем та відповідачем, у відповідача перед позивачем виникла заборгованість з орендної плати у розмірі 68639, 05 грн. (нарахування за грудень 2022 року частково, квітень грудень 2023 року, січень травень 2024 року).

Детальний розрахунок заборгованості із орендної плати додано до позовної заяви, при цьому позивачем зараховано суму авансового внеску у розмірі 14441, 00 грн. в рахунок погашення поточних платежів; враховано звільнення від сплати від орендної плати з 24.02.2022 року по 30.09.2022 року; з 01.10.2022 року орендна плата нарахована у розмірі 50 %.

Так, відповідно до пункту 9.1 Змінюваних умов договору місячна орендна плата, визначена за результатами проведення аукціону складає 10315,00 грн. / 2 (50 % відповідно до постанови КМУ) / 2 (50 % Балансоутримувачу) = 2578, 75 грн. ПДВ на суму повної оренди 1031, 50 грн. = 3610, 25 грн. розрахунок орендної плати у 2022 році щомісячно.

Відповідно до пункту 3.2 Незмінюваних умов договору оренди якщо орендна плата визначена за результатами аукціону, орендна плата за січень грудень року оренди, що настає за роком, на який припадає перший місяць оренди, визначається шляхом коригування орендної плати за перший місяць оренди на річний індекс інфляції року, на який припадає перший місяць оренди. Орендна плата за січень грудень третього року і кожного наступного календарного року оренди визначається шляхом коригування місячної орендної плати, що сплачувалась у попередньому році, на річний індекс інфляції такого року.

Так, орендна плата за 2023 рік склала 3610, 25 грн. (орендна плата за 2022 рік) * 1, 266 (індекс інфляції за 2022 рік 126, 6 %) = 4570, 58 грн. із ПДВ на всю суму оренди. Орендна плата за 2024 рік склала 4570, 58 грн. * 1, 051 = 4803, 67 грн. із ПДВ на всю суму оренди.

У наведеному розрахунку окрім авансового внеску з орендної плати враховані проведені відповідачем платежі з орендної плати, а саме: 11.04.2023 року сплата за січень 2023 року у розмірі 4570, 58 грн.; 31.08.2023 року сплата за лютий 2023 року 4570, 58 грн.; 15.11.2023 року сплата за березень 2023 року у розмірі 4570, 58 грн.

Інших платежів з орендної плати відповідачем не здійснювалось.

Отже, відповідно до наданого позивачем детального розрахунку загальний розмір заборгованості з орендної плати складає 68639, 05 грн.

Щодо відшкодування експлуатаційних витрат позивач вказує:

Відповідно до пункту 1.2 договору № 368-Ф Балансоутримувач забезпечує обслуговування та експлуатацію будівлі, а Орендар бере участь у витратах Балансоутримувача на виконання вказаних робіт пропорційно орендованій ним площі.

Відповідно до пункту 2.2.8 договору № 368-Ф Орендар взяв на себе обов`язок щомісячно, не пізніше 15 го числа місяця, наступного за звітним, вносити платежі по рахункам, які зазначені в п. 2.2.3 цього договору на розрахункові рахунки Балансоутримувача, у тому числі по сплаті експлуатаційних витрат. Зміни до порядку сплати експлуатаційних витрат не вносилися. Розрахунки тарифу на послуги з утримання будинків і споруд є додатком до договору № 368-Ф.

Внаслідок неналежного виконання своїх зобов`язань у відповідача перед позивачем виникла заборгованість по експлуатаційним витратам у розмірі 970, 79 грн. (березень 2023 року травень 2024 року).

Так, відповідно до наданого детального розрахунку заборгованості, що надається окремо, загальний розмір заборгованості складає 970, 79 грн.

Щодо відшкодування комунальних витрат позивач зазначає наступне:

Відповідно до пункту 2.2.8 договору № 368-Ф Орендар взяв на себе обов`язок щомісячно, не пізніше 15 го числа місяця, наступного за звітним, вносити платежі по рахункам, які зазначені в п. 2.2.3 цього договору на розрахункові рахунки Балансоутримувача, у тому числі по відшкодуванню Балансоутримувачу комунальних послуг. Зміни до порядку сплати комунальних послуг не вносилися.

Внаслідок неналежного виконання умов договору, укладеного між позивачем та відповідачем, у відповідача перед позивачем виникла заборгованість по комунальним послугам у розмірі 16517, 06 грн.

Так, відповідно до наданого детального розрахунку заборгованості, що надається окремо, загальний розмір заборгованості складає 16517, 06 грн.

При цьому, при проведеному перерахунку враховані частково проведені відповідачем оплати 11.04.2023 року у сумі 1527, 48 грн. та 2291, 76 грн.

Щодо відшкодування земельного податку позивач звертає увагу на таке:

Відповідно до пункту 2.2.8 договору № 368-Ф Орендар взяв на себе обов`язок щомісячно, не пізніше 15 го числа місяця, наступного за звітним, вносити платежі по рахункам, які зазначені в п. 2.2.3 цього договору на розрахункові рахунки Балансоутримувача, у тому числі по відшкодуванню Балансоутримувачу земельного податку. Зміни до порядку сплати комунальних послуг не вносилися.

За період оренди у відповідача перед позивачем утворилася заборгованість із відшкодування земельного податку у розмірі 1148, 04 грн. (детальний розрахунок надано окремо). При проведеному розрахунку позивачем враховані періоди звільнення від сплати податку на землю на території міста Харкова у зв`язку із запровадженим воєнним станом. Заборгованість з відшкодування з земельного податку утворилася за наступні місяці оренди: січень, лютий 2022 року, травень-грудень 2023 року, січень березень 2024 року.

Також позивач вказує, що у липні 2024 року на адресу відповідача була направлена претензія, яка у зв`язку із закінченням строків зберігання повернулася до позивача. У липні 2025 року на адресу відповідача була направлена повторна претензія, яка у зв`язку із закінченням строків зберігання також повернулася до позивача.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з відповідним позовом, в якому позивач просить стягнути з відповідача 87274,94 грн, з яких: 68639, 05 грн. заборгованість з орендних платежів, у тому числі ПДВ; 970, 79 грн. - заборгованість з експлуатаційних витрат; 16517, 06 грн. заборгованість із відшкодування комунальних послуг; 1148, 04 грн. заборгованість із відшкодування земельного податку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підстави виникнення цивільних прав та обов`язків виникають з договорів та інші правочинів.

Статтями 6, 627 Цивільного кодексу України визначено, що сторони є вільними в укладені договору, в виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В частині 1 статті 638 Цивільного кодексу України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Приписами частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статтею 527 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Стаття 599 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Приписами ч. 1 ст.762 Цивільного кодексу України встановлено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором.

Згідно з чч. 3, 4 ст. 17 Закону України Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендна плата підлягає коригуванню на індекс інфляції згідно з Методикою розрахунку орендної плати. Якщо орендар отримав майно в оренду без проведення аукціону, відповідне коригування орендної плати на індекс інфляції здійснюється щомісячно. Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Згідно з приписами ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з вимогами статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В частині 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 611 Цивільного кодексу України визначено правові наслідки порушення зобов`язання, встановлені договором або законом.

Згідно статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З розрахунків позивача вбачається, що за відповідачем за договором оренди № 0162 від 27.01.2022 та договором № 368-Ф від 19 грудня 2022 року рахується заборгованість у загальній сумі 87274, 94 грн. (68639, 05 грн. з орендної плати; 970, 79 грн. по експлуатаційним витратам, 16517, 06 грн. по комунальним послугам та 1148, 04 грн. із відшкодування земельного податку).

Строк виконання відповідачем зобов`язань з оплати є таким, що настав. Доказів сплати заборгованості чи контррозрахунку заборгованості відповідачем до суду не надано.

Судом встановлено, що 02.12.2025 відповідачем була припинена підприємницька діяльність, про що був внесений запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (дата запису: 02.12.2025, номер запису: 001144320).

Частиною 8 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" передбачено, що фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цієї фізичної особи.

Разом з цим, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 910/8729/18 викладена позиція, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. ФОП відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

А отже, враховуючи викладене та те, що відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно з вимогами закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, приймаючи до уваги викладені обставини, та відсутність доказів на підтвердження сплати відповідачем заборгованості у розмірі 87274, 94 грн. ( з яких: 68639, 05 грн. заборгованість з орендних платежів, у тому числі ПДВ; 970, 79 грн. - заборгованість з експлуатаційних витрат; 16517, 06 грн. заборгованість із відшкодування комунальних послуг; 1148, 04 грн. заборгованість із відшкодування земельного податку), суд визнає вимоги позивача обґрунтованими, доведеними матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується частиною першою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підставі, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи задоволення позову в повному обсязі, судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Долгих Антона Володимировича (код НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) на користь Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» (; вул. Кирпичова, буд. 2, місто Харків, 61002) заборгованість у розмірі 87274, 94 грн, з яких: 68639, 05 грн. заборгованість з орендних платежів, у тому числі ПДВ, 970, 79 грн. - заборгованість з експлуатаційних витрат, 16517, 06 грн. заборгованість із відшкодування комунальних послуг, 1148, 04 грн. заборгованість із відшкодування земельного податку; витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, з урахуванням приписів п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України.

Позивач: Національний технічний університет «Харківський політехнічний інститут» (; вул. Кирпичова, буд. 2, місто Харків, 61002).

Відповідач: Долгих Антон Володимирович (код НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ).

Повне рішення складено "28" листопада 2025 р.

Суддя В.В. Усата

справа № 922/3442/25