УХВАЛА

01 грудня 2025 року

м. Київ

cправа № 910/7790/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Малашенкової Т.М. (головуючої), Бенедисюка І.М., Власова Ю.Л.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - АТ «Українська залізниця», скаржник)

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.09.2025

та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.10.2025

у справі за позовом Фізичної особи - підприємця Загички Олени Олександрівни

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 163 418,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

АТ «Українська залізниця» 24.11.2025 через Електронний суд звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить, зокрема, скасувати частково ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.09.2025 у справі №910/7790/25 про закриття провадження у справі в частині стягнення з АТ «Українська залізниця» на користь Фізичної особи - підприємця Загички Олени Олександрівни (далі - ФОП Загичка О.О.) 18 000 грн понесених витрат на професійну правничу допомогу та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.10.2025 (повний текст постанови складено 03.11.2025) та ухвалити в цій частині нове рішення, якою у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.11.2025 у справі №910/7790/25 визначено колегію суддів у складі: Малашенкової Т.М. (головуючої), Бенедисюка І. М., Власова Ю.Л.

Відповідно до частини четвертої статті 231 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Як вбачається з касаційної скарги та відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, Господарський суд міста Києва ухвалою від 04.09.2025 у справі №910/7790/25, залишеною без змін Північним апеляційним господарським судом постановою від 27.10.2025, прийняв відмову адвоката Шапошнікова Іллі Борисовича, який діє від імені та в інтересах ФОП Загички О.О., від позову, провадження у справі №910/7790/25 закрив, повернув ФОП Загичці О.О. з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1 211,20 грн, сплачений згідно платіжної інструкції №237 від 19.06.2025, оригінал платіжної інструкції №237 від 19.06.2025 залишив у матеріалах справи №910/7790/25, стягнув з АТ «Українська залізниця» на користь ФОП Загички О.О. 18 000,00 грн понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Отже, постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.10.2025 переглянута ухвала Господарського суду міста Києва від 04.09.2025 про закриття провадження у справі №910/7790/25.

З огляду на викладене оскаржується постанова зі справи якою переглянута ухвала про закриття провадження у справі (пункт 13 частини першої статті 255 ГПК України)) належить до переліку судових рішень, на які учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі (якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки), мають право подати касаційну скаргу (пункт 2 частини першої статті 287 ГПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 294 ГПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.

У поданій касаційній скарзі АТ «Українська залізниця» з посиланням, зокрема, на абзац 2 частини другої статті 287 ГПК України, пункти 1, 4 частини другої статті 287 ГПК України, підпункт «а» пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України, пункт 3 частини третьої статті 310 ГПК України та частини п`яту-сьому, дев`яту статті 129 ГПК України зазначає, що:

судові рішення різних інстанцій у ряді справ (№917/1162/25, №917/276/25, №917/585/25, №917/584/25, №910/615/24, №910/6612/24, №910/12584/24, №910/3/23), містять істотні розбіжності у застосуванні судами норм матеріального права, зокрема, щодо стягнення судових витрат. Крім того, скаржник посилається на постанови Великої Палати Верховного Суду у від 08.06.2021 у справі №550/936/18 та від 16.11.2022 у справі №922/1964/21. Вирішення цього правового питання має, на думку скаржника, фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та дозволить уніфікувати підхід до трактування аналогічних правовідносин, усунути наявну практику зловживання процесуальними правами, а також забезпечити баланс між правами позивачів і обов`язком відповідачів діяти добросовісно;

суд безпідставно не розглянув клопотання відповідача про закриття провадження у справі №910/7790/25 на підставі пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України (відсутність предмету спору) та ні в ухвалі про закриття провадження, ні в іншому процесуальному документі суд першої інстанції жодним чином не обґрунтував причини залишення клопотання відповідача без розгляду.

З огляду на викладене касаційна скарга АТ «Українська залізниця» подана із додержанням вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України.

Відповідно до частини третьої статті 294 ГПК України питання про відкриття касаційного провадження у справі вирішується колегією суддів у складі трьох суддів не пізніше двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня надходження заяви про усунення недоліків, поданої у порядку, визначеному статтею 292 цього Кодексу.

Отже, на момент відкриття касаційного провадження доводи касаційної скарги не є очевидно неприйнятними, а відтак подані матеріали достатні для касаційного розгляду на підставі абзацу 2 частини другої статті 287 ГПК України.

Касаційна скарга подана в межах строку на касаційне оскарження постанови, ураховуючи дату її прийняття, складання її повного тексту в цій справі та приписи статті 116 ГПК України.

Верховний Суд звертаючись до правової позиції викладеній у постанові Верховного суду від 23.01.2019 у справі №783/14/15-ц зазначає, що ухвалами, якими закінчено розгляд справи, є: ухвали суду першої інстанції про закриття провадження у справі чи залишення заяви без розгляду; скасування рішення третейського суду; видачу виконавчого листа та відмову у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду; ухвали суду апеляційної чи касаційної інстанції про скасування судового рішення із закриттям провадження у справі або залишення заяви без розгляду.

З огляду на приписи частини п`ятої статті 301 ГПК України та враховуючи те, що оскаржувана ухвала Господарського суду міста Києва від 04.09.2025 якою, зокрема, провадження у справі закрито, що залишена без змін Північним апеляційним господарським судом постановою від 27.10.2025 у справі №910/7790/25, є такою, якою закінчено розгляд справи, суд касаційної інстанції дійшов висновку про необхідність розгляду цієї касаційної скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Під час вирішення питання відкриття / відмови у відкритті касаційного провадження за цією касаційно скаргою Верховний Суд виходить, зокрема, з такого.

Зі змісту касаційної скарги АТ «Українська залізниця» убачається, що скаржник оскаржує ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.09.2025 у справі №910/7790/25 про закриття провадження у справі в частині стягнення з АТ «Українська залізниця» на користь ФОП Загички О.О. понесених витрат на професійну правничу допомогу, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.10.2025 та зазначає, що суд безпідставно не розглянув клопотання відповідача про закриття провадження у справі №910/7790/25 на підставі пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмета спору, а закрив провадження у справі №910/7790/25 на підставі пункту 4 частини першої статті 231 ГПК України, оскільки ФОП Загички О.О. (позивач) відмовилася від позову та стягнув з АТ «Українська залізниця» на користь ФОП Загички О.О. понесені витрати на професійну правничу допомогу.

Судом встановлено, що на розгляді об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (далі - об`єднана палата) перебуває справа №917/1161/25 щодо вирішення питання про наявність чи відсутність підстав для відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу на підставі частини третьої статті 130 ГПК України у разі закриття провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України.

Так, у справі №910/7790/25 Господарський суд міста Києва ухвалою від 04.09.2025, зокрема, на підставі пункту 4 частини першої статті 231 ГПК України закрив провадження у справі та стягнув з АТ «Українська залізниця» на користь ФОП Загички О.О. понесені витрати на професійну правничу допомогу.

Північний апеляційний господарський суд відзначив, що місцевий господарський суд постановив оскаржувану ухвалу у справі №910/7790/25 на підставі пункту 4 частини першої статті 231 ГПК України, оскільки від позивача надійшла заява про відмову від позову та стягнення з відповідача 18 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу з посиланням на те, що відповідачем після відкриття провадження були задоволені його позовні вимоги у повному обсязі, а саме погашено борг, а врахувавши погашення відповідачем суми боргу після відкриття провадження у справі, суд першої інстанції закрив провадження та дійшов висновку, з посиланням на положення частини третьої статті 130 ГПК України, про покладення витрат правничої допомоги на відповідача.

Верховний Суд враховує те, що елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля.

Відповідно до частини четвертої статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема, єдністю судової практики (пункт 4).

У відповідності до частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та частини четвертої статті 236 ГПК України висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до пункту 7 частини першої та частини третьої статті 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному поряду палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду. З питань, зазначених у цій статті, суд постановляє ухвалу.

Згідно з пунктом 11 частини першої статті 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

З огляду на підстави касаційного оскарження та доводи скаржника, ураховуючи подібність питання щодо можливості відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу на підставі частини третьої статті 130 ГПК України у разі закриття провадження, Суд дійшов висновку про подібність справи №910/7790/25 зі справою №917/1161/25 з урахуванням критеріїв подібності та те, що правовий висновок об`єднаної палати у справі №917/1161/25 може мати суттєве значення для правильного вирішення спірного питання у цій справі, з метою єдності судової практики, а також те, що постанова Верховного Суду є остаточною і виступає джерелом формування судової практики, та зважаючи на висновки Великої Палати, які викладені у постанові від 05.03.2025 у справі №910/13175/23 щодо зупинення провадження у справі на підставі пункту 7 частини першої статті 228 ГПК України, та завдання Верховного Суду щодо забезпечення єдності судової практики, колегія суддів вважає за необхідне зупинити провадження у справі №910/7790/25, відповідно до пункту 7 частини першої статті 228, пункту 11 частини першої статті 229 ГПК України, до закінчення перегляду об`єднаною палатою справи №917/1161/25.

Ураховуючи доводи касаційної скарги, які не є очевидно неприйнятними, письмову форму матеріалів справи №910/7790/25, з огляду на технічний стан функціонування та наповнення Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи на момент прийняття ухвали, Суд доходить висновку про необхідність витребування матеріалів справи.

Керуючись статтями 8, 174, 228, 229, 234, 235, 290, 294, 301, 314 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відкрити касаційне провадження у справі №910/7790/25 за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.09.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.10.2025.

2. Інший учасники справи має право подати відзив на касаційну скаргу до 16 грудня 2025 року до Верховного Суду Касаційного господарського суду шляхом надсилання/подання процесуальних документів через Електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремих підсистем (модулів), що забезпечує обмін документами. Реєстрація електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі) не позбавляє права на подання документів у паперовій формі. Відсутність відзиву на касаційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення.

3. Довести до відома учасників справи, що їхня явка в судове засідання є необов`язковою. Суд роз`яснює, що учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду або у приміщенні іншого суду враховуючи наявність у Суду технічної можливості проведення судового засідання в режимі відеоконференції та/або з урахуванням воєнного стану сторони можуть подати до Верховного Суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.

4. Витребувати матеріали справи №910/7790/25 Господарського суду міста Києва за позовом Фізичної особи - підприємця Загички Олени Олександрівни до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення 163 418,00 грн, у порядку передбаченому підпунктом 17.10 підпункту 17 пункту 1 розділу XI «Перехідні положення» ГПК України.

5. Копії ухвали надіслати до Господарського суду міста Києва та Північного апеляційного господарського суду для виконання.

6. Зупинити касаційне провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.09.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.10.2025 у справі №910/7790/25 до закінчення розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №917/1161/25.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Малашенкова

Суддя І. Бенедисюк

Суддя Ю. Власов