ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2025 року м. Дніпро Справа № 908/2537/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Мороза В.Ф., Верхогляд Т.А.,

при секретарі судового засідання: Кишкань М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційна скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОТЕХСЕРВІС"

на рішення Господарського суду Запорізької області (суддя Ярешко О.В.) від 11.02.2025р. у справі № 908/2537/24

за позовом Запорізької міської ради

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОТЕХСЕРВІС" (бул. Тараса Шевченка, буд. 33, поверх 13, м. Київ, 01032)

про стягнення 1 348 337,95 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Запорізька міська рада звернулася до Господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОТЕХСЕРВІС" про стягнення 1 348 337,95 грн. заборгованості за договором оренди землі № 00270 від 07.09.2020 за період з 01.01.2023 по 30.06.2024.

Позов обґрунтовано наявністю заборгованості з орендної плати за земельну ділянку, яка знаходиться по Прибережній магістралі (в районі автостоянки ТОВ "АВЕРС") у м. Запоріжжі, яка передана в оренду за договором оренди землі № 00270 від 07.09.2020.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 11.02.2025р. у справі № 908/2537/24:

- позов задоволено частково;

- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОТЕХСЕРВІС" на користь Запорізької міської ради 1 198 309 грн. 12 коп. заборгованості за договором оренди землі № 00270 від 07.09.2020 за період з 01.01.2023 по 30.06.2024;

- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОТЕХСЕРВІС" на користь Запорізької міської ради 14 379 грн. 70 коп. судового збору;

- у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішення мотивовано тими обставинами, що відповідач у спірний період не виконував свої зобов`язання за договором оренди землі, внаслідок чого утворилась заборгованість. В частині вимог суд відмовив, оскільки позивач не враховував одну із здійснених відповідачем оплат у сумі 150 028, 83 грн. Також, суд вказав на відсутність підстав застосовувати до орендних правовідносин податкового законодавства, яке звільняє частково від оплати за оренду у 2022 році з огляду на те, що земельна ділянка товариства не перебували в зоні активних бойових дій.

Не погодившись з вказаним рішенням, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОТЕХСЕРВІС", в якій просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 11.02.2025р. у справі № 908/2537/24 повністю та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог позивача відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку, що відповідач не має права на податкову пільгу за період березень-грудень 2022 року, встановлену відповідно до підпункту 69.14 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового Кодексу України, тобто на виконання грошового зобов`язання зі сплати орендної плати за 2022 рік у сумі 1 197 249, 46 грн. Вказані кошти мали бути враховані у наступні періоди, а тому у відповідача відсутня заявлена до стягнення заборгованість по орендній платі.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 08.04.2025р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОТЕХСЕРВІС" на рішення Господарського суду Запорізької області від 11.02.2025р. у справі № 908/2537/24, розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 01.07.2025р. о 11:30 год.

В судовому засіданні 01.07.2025р. по справі оголошено перерву на 23.09.2025р. o 11:00 год.

У зв`язку із перебуванням судді-доповідача Чередка А.Є. у відпустці та неможливістю проведення судового засідання 23.09.2025р., розгляд апеляційної скарги у справі № 908/2537/24 не відбувся.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.04.2025р. розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 25.11.2025р. о 11:15 год.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що орендована відповідачем земельна ділянка розташована безпосередньо у місті Запоріжжі, в межах Запорізької міської територіальної громади. Загальновідомим є той факт, що на території міста Запоріжжя ніколи, починаючи з 24.02.2022 не велися і не ведуться активні бойові дії, вона не є тимчасово окупованою Російською Федерацією.

До того ж, відповідно до редакції Переліку територій на яких ведуться бойові дії або тимчасово окупованих, станом на момент набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно" (далі Закон №3050), територія Запорізького району Запорізької області, до складу якої входить територія Запорізької міської територіальної громади, не знаходилась в зоні активних бойових дій або в зоні тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України.

Податковий кодекс України регламентує строки внесення орендної плати за землю та порядок її зарахування до бюджетів, в свою чергу розмір та умови внесення орендної плати визначається укладеним між сторонами договором оренди землі у відповідності до норм цивільного та земельного законодавства. Жодні зміни до договору щодо внесення орендної плати не вносились, тоді як відповідач не має права вносити такі зміни в односторонньому порядку.

До того ж, предметом даного спору є стягнення заборгованості за інший період, а не за 2022 рік.

Відповідач подав відповідь на відзив, в якому зазначив, що вся територія Запорізького району станом на момент набрання чинності Законом № 3050 (06.05.2023), віднесена до території активних бойових дій з 12.03.2022 по 31.12.2022.

Саме Наказом "Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією" № 309 від 22.12.2022, врегульовано порядок віднесення відповідних територій до територій на яких ведуться бойові дії, то відповідно встановлення факту про віднесення територій до території активних бойових дій здійснюється відповідно до Наказу № 309, а відтак не потребує самостійного дослідження обставин проведення чи не проведення активних бойових дій на території міста Запоріжжя.

Оскільки, Запорізький район, у тому числі Запорізька міська територіальна громада, з 12.03.2022 по 31.12.2022 включена до території активних бойових дій, визначених Переліком, відповідач має право не нараховувати та не сплачувати податкові зобов`язання з плати за земельні ділянки, що розташовані на території Запорізької міської територіальної громади за період з 01.03.2022 по 31.12.2022.

Відповідач також подавав додаткові пояснення від 27.05.2025 та 24.11.2025, які по суті дублюють доводи апеляційної скарги та відповіді на відзив.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 07.09.2020 між Запорізькою міською радою (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОТЕХСЕРВІС" (орендар) укладено договір оренди землі № 00270.

Згідно п.п. 1, 3 договору, орендодавець, відповідно до рішення 50 сесії 7 скликання Запорізької міської ради № 66/93 від 27.05.2020 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 1,2797 га, кадастровий номер :05:003:0034, для розташування торгового центру, яка знаходиться по Прибережній магістралі (в районі автостоянки ТОВ "АВЕРС") у м. Запоріжжі.

Відповідно до п. 11, договір укладено до 27.05.2030 року.

Пунктом 6 договору встановлено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: 45 137 834 грн. 34 коп. в цінах 2020 року.

Відповідно до п. 12 договору, оренда плата вноситься орендарем у грошовій формі та в розмірі: 1 354 135 грн. 03 коп., що складає 3% від нормативної грошової оцінки за календарний рік в цінах 2020 року.

Відповідно до п. 14, орендна плата вноситься щомісячно рівними частинами протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця на розрахунковий рахунок місцевого бюджету.

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладення або зміни умов договору оренди чи продовження його дії (п. 13).

Орендар зобов`язався: своєчасно та в повному обсязі вносити орендну плату; самостійно щорічно індексувати розмір орендної плати відповідно до індексації нормативної грошової оцінки земель згідно з чинним законодавством (підпункти 34.4, 34.6 договору).

Орендодавець, згідно пп. 31.4, 31.8 п. 31 договору, має право вимагати від орендаря своєчасного та повного внесення орендної плати; має право здійснювати контроль за виконанням умов договору з боку орендаря, у тому числі за правильністю індексування та повнотою перерахування орендної плати.

Договір, згідно п. 49, набирає чинності після підписання сторонами.

Право оренди за вказаним договором зареєстровано 12.10.2020 в Державному реєстрі речових прав (інформаційна довідка № 390218556 від 08.08.2024).

Згідно листа Департаменту фінансової та бюджетної політики ЗАПОРІЗЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ від 05.08.2024 № 06.1-14/1622, за період з 01.01.2021 по 30.06.2024 до бюджету Запорізької міської територіальної громади за кодом класифікації доходів бюджету 18010600 "Орендна плата з юридичних осіб" ТОВ "ЕНЕРГОТЕХСЕРВІС" загалом перераховано: у 2021 році 1 354 135,08 грн., у 2022 році 1 478 263,98 грн., у 2023 році 980 618,89 грн., у 2024 році (станом на 30.06.2024) 408 324,42 грн.

Відповідно звіту про рух коштів на рахунках з 01.01.2022 по 31.12.2022, відповідачем перераховано згідно призначень платежу:

- 124 129,04 грн. (орендна плата за землю за січень 2022), 124 129,04 грн. (орендна плата за землю за лютий 2022), 124 129,04 грн. (орендна плата за землю за березень 2022), 124 129,04 грн. (орендна плата за землю за квітень 2022), 124 129,04 грн. (орендна плата за землю за травень 2022), 124 129,04 грн. (орендна плата за землю за червень 2022), 124 129,04 грн. (орендна плата за землю за липень 2022), 124 129,04 грн. (орендна плата за землю за серпень 2022), 124 129,04 грн. (орендна плата за землю за вересень 2022), 124 129,04 грн. (орендна плата за землю за жовтень 2022), 124 129,04 грн. (орендна плата за землю за листопад 2022), 124 129,09 грн. (орендна плата за землю за грудень 2022), всього за 2022 рік 1 489 548,53 грн.

- 142 748,30 грн. (орендна плата за землю за січень 2023), 142 748,30 грн. (орендна плата за землю за лютий 2023), 142 748,30 грн. (орендна плата за землю за березень 2023), 142 748,30 грн. (орендна плата за землю за квітень 2023), 142 748,30 грн. (орендна плата за землю за травень 2023), 142 748,30 грн. (орендна плата за землю за червень 2023), всього за січень - червень 2023 року 856 489,80 грн.

Відповідно звіту про рух коштів на рахунках з 01.01.2024 по 05.08.2024, відповідачем перераховано: 24.04.2024 108 266,76 грн., 28.05.2024 150 028,83 грн., 26.06.2024 150 028,83 грн., всього загальну суму 408 324,42 грн. У призначеннях платежу не зазначено, за який саме період здійснювалася плата.

Відповідачем було складено: податкову декларацію з орендної плати за землю за 2022 рік, де річна сума орендної плати склала 1 489 548,53 грн.; податкову декларацію з орендної плати за землю за 2023 рік, де річна сума орендної плати склала 1 712 979,55 грн.; уточнюючу податкову декларацію з орендної плати за землю за 2022 рік, де річна сума орендної плати склала 292 299,07 грн. (124 129,04 грн. за січень 2022, 124 129,04 грн. за лютий 2022, 44 040,99 грн. за березень 2022, нараховано до зменшення податкового зобов`язання (позитивне значення) суму 1 197 249,46 грн.); податкову декларацію з орендної плати за землю за 2024 рік, де річна сума орендної плати склала 1 800 345,95 грн.

Згідно наданих відповідачем копій банківських виписок, останнім сплачено згідно з призначеннями платежу орендну плату за землю за період з січня по грудень 2022 у загальній сумі 1 489 548,53 грн. (по 124 129,04 грн. щомісячно та 124 129,09 грн. в останній місяць).

Згідно наданих відповідачем копій банківських виписок, останнім сплачено згідно з призначеннями платежу орендну плату за землю за період з січня по червень 2023 у загальній сумі 856 489,80 грн. (по 142 748,30 грн. щомісячно).

Відповідачем надано копії платіжних інструкцій: № 68 від 24.04.2024 на суму 108 266,76 грн., № 78 від 28.05.2024 на суму 150 028,83 грн., № 90 від 26.06.2024 на суму 150 028,83 грн., № 96 від 22.07.2024 на суму 150 028,83 грн., всього сплачено загальну суму 558 353,25 грн. у 2024 році.

Згідно витягів з інформаційно-комунікаційної системи ДПС щодо стану розрахунків платника з бюджетом та сплати єдиного податку, у ТОВ "ЕНЕРГОТЕХСЕРВІС" за період з 01.01.2022 по 01.01.2023, за період з 01.01.2023 по 01.01.2024, за період з 01.01.2023 по 01.01.2024, за період з 01.01.2024 по 01.07.2024 податковий борг/заборгованість відсутні.

30.07.2024 позивач надіслав відповідачу листом з описом вкладення претензію від 30.07.2024 вих. № 01/02-11/1822 про сплату заборгованості з орендної плати за землю.

Відповідь на претензію в матеріалах справи відсутня.

Департаментом фінансової та бюджетної політики Запорізької міської ради на звернення позивача листом від 20.11.2024 вих. № 06.1-14/2242 повідомлено про сплату ТОВ "ЕНЕРГОТЕХСЕРВІС" з 01.01.2024 по 31.10.2024 до бюджету Запорізької міської територіальної громади за кодом класифікації доходів бюджету 18010600 "Орендна плата з юридичних осіб" 1 008 439,74 грн. З доданого до листа звіту про рух коштів на рахунках з 01.01.2024 по 30.10.2024 вбачається, що відповідачем здійснювалася оплата: суми 108 266,76 грн. 24.04.2024 та сум 150 028,83 грн. 28.05.2024, 26.06.2024, 22.07.2024, 28.08.2024, 25.09.2024, 23.10.2024.

Згідно листа ГУ ДПС у Запорізькій області від 11.12.2024 вих. № 52245/6/08-01-04-08, відповідно до поданих податкових декларацій з плати за землю (орендна плата) ТОВ "ЕНЕРГОТЕХСЕРВІС" нарахована та сплачена сума плати за землю за період з 01.01.2022 по теперішній час складає:

- нараховано всього за 2022 рік орендної плати (січень 11.03.2022) 292 299,07 грн., сплачено 1 478 263,98 грн. (01.01.2022 31.12.2022);

- нараховано всього за 2023 рік орендної плати 1 712 979,55 грн., сплачено 980 618,89 грн. (01.01.2023 31.12.2023);

- нараховано всього за 2024 рік орендної плати 1 800 345,95 грн., сплачено 1 158 468,57 грн. (01.01.2024 05.12.2024); згідно ІКП станом на 05.12.2024 заборгованість по сплаті орендної плати з юридичних осіб по м. Запоріжжя відсутня.

24.12.2024 судовим експертом Чирко Л.Ф. складено Висновок експерта № 1041/82301 за результатами судово-економічної експертизи за зверненням ТОВ "ЕНЕРГОТЕХСЕРВІС". Згідно цього висновку, відповідно до вимог пп. 10.2 п. 14 Закону № 3050-ІХ відповідно до Наказу № 309 та Постанови № 807-ІХ, за період з 12.03.2022 по 31.12.2022 не нараховується та не сплачується плата за землю за земельну ділянку в м. Запоріжжі (кадастровий номер :05:003:0034) в частині земельних ділянок, що перебувають у оренді ТОВ "ЕНЕРГОТЕХСЕРВІС" відповідно до умов договору від 07.09.2020 № 00270, оскільки зазначена земельна ділянка розташована на територіях активних бойових дій у період з 12.03.2022 по 31.12.2022. Отже, документально не підтверджується заборгованість ТОВ "ЕНЕРГОТЕХСЕРВІС" за період з 01.01.2023 по 30.06.2024 у розмірі 1348337,95 грн. за договором оренди землі від 07.09.2020 № 00270 щодо сплати орендної плати за земельну ділянку загальною площею 1,2797 га, кадастровий номер :05:003:0034. За розрахунком експерта, плата за землю, що підлягала нарахуванню за звітний період складає 2 905 456, 10 грн., плата за землю оплачена складає 2 904 391, 58 грн, підлягає сплаті 1 064, 52 грн.

Предметом позову у даній справі є вимога про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати за користування земельною ділянкою за період з 01.01.2023 по 30.06.2024 у сумі 1 3483 37,95 грн.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, посилався, зокрема, на те, що ним було подано уточнюючу декларацію за 2022 рік на підставі п. 69.14 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України (в редакції Закону України від 11.04.2023 № 3050-IX) на суму 1 197 249, 46 грн., що свідчить про відсутність у нього заборгованості по орендній платі.

Суд першої інстанції, дійшов висновку, що положення п. 69.14 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, оскільки спірна земельна ділянка знаходяться на території міста Запоріжжя, на території якого не велися активні бойові дії, що є загальновідомим фактом.

Згідно з частинами 1, 2 статті 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

За змістом підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Орендна плата для цілей розділу XII цього Кодексу - обов`язковий платіж за користування земельною ділянкою державної або комунальної власності на умовах оренди (підпункт 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України)

Отже, орендна плата за земельну ділянку, яка перебуває в державній або в комунальній власності, має подвійну правову природу, оскільки, з одного боку, є передбаченим договором оренди землі платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (частина 1 статті 21 Закону України "Про оренду землі", підпункт 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України), з іншого боку, є однією з форм плати за землю як обов`язкового платежу в складі податку на майно нарівні із земельним податком (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України). Такий висновок наведено, зокрема, в постановах Верховного Суду від 13.10.2021 у справі № 910/14176/20, 09.06.2020 у справі № 911/2685/18.

Подвійна правова природа орендної плати зумовлює ту обставину, що при визначенні її розміру, окрім норм цивільного, земельного законодавства та Закону України "Про оренду землі", необхідно враховувати і вимоги ПК України (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 635/4233/19).

Пунктом 286.2 статі 286 ПК України встановлено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму плати за землю щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, а надалі такий витяг подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Відповідно до пункту 287.3 статті 287 податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який згодом було неодноразово продовжено.

Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану", який набрав чинності 17 березня 2022 року, внесено зміни до пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України, зокрема вказаний пункт доповнено підпунктом 69.14 відповідно до якого тимчасово, на період з 1 березня 2022 року по 31 грудня року, наступного за роком, у якому припинено або скасовано воєнний, надзвичайний стан, не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб, а також за земельні ділянки (земельні частки (паї), визначені обласними військовими адміністраціями як засмічені вибухонебезпечними предметами та/або на яких наявні фортифікаційні споруди.

Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, визначається Кабінетом Міністрів України.

Законом України від 11 квітня 2023 року № 3050-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно", який набрав чинності 06 травня 2023 року, внесено зміни до підпункту 69.14 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України, зокрема абзац перший вказаного пункту встановлював наступне:

За період з 1 січня 2022 року до 31 грудня 2022 року не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних осіб, та за період з 1 березня 2022 року до 31 грудня 2022 року - в частині земельних ділянок, що перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Аналіз підпункту 69.14 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України в редакції чинній з 06 травня 2023 року свідчить про те, що тимчасово, на період з 1 березня 2022 року по 31 грудня 2022 року, не нараховується та не сплачується плата за землю (орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки, що розташовані, окрім іншого, на територіях активних бойових дій та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних осіб-підприємців або юридичних осіб (схожий за змістом висновок щодо попередньої редакції пп. 69.14 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України викладений у постанові Касаційного адміністративного суду від 29.10.2024 у справі № 620/5747/23).

Постановою Кабінету Міністрів України від 06 грудня 2022 року №1364 "Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією" установлено, що перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони на підставі пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій. Вказана постанова набрала чинності 25.12.2022.

На підставі вищевказаної постанови, наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року №309 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 року за №1668/39004.

Вище встановлено, що відповідач згідно з договором орендує земельну ділянку на території міста Запоріжжя.

Відповідно до вказаного Переліку вся територія Запорізького району (код UA0070350) станом на момент набрання чинності Законом України від 11 квітня 2023 року № 3050-IX, а також подання відповідачем уточнюючої податкової декларації віднесена до території активних бойових дій з 12.03.2022 по 31.12.2022.

При цьому, у пункті 2.3 вказаного Переліку по коду UA0070350 не міститься виключень щодо територіальних громад Запорізького району, а тому висновок суду першої інстанції про те, що Запорізька територіальна громада не входить до території Запорізького району є необґрунтованим.

Окрім того, з огляду на наведене вище законодавче врегулювання порядку звільнення від сплати земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, зокрема, наявності затвердженого переліку відповідних територій, безпідставними також є висновки суду першої інстанції щодо самостійного дослідження обставин проведення чи непроведення активних бойових дій на території міста Запоріжжя.

Враховуючи викладене, положення підпункту 69.14 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України та той факт, що вся територія Запорізького району віднесена до території активних бойових дій з 12.03.2022 по 31.12.2022, відповідач мав право у спірний період не сплачувати орендну плату за користування земельною ділянкою, яка розташована в місті Запоріжжя.

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 25.02.2025 у справі №908/929/24.

Відповідно до правового висновку Касаційного адміністративного суду, викладеному в постанові від 22.11.2024 у справі № 280/325/24: "Аналіз вказаних положень підпункту 69.14 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин свідчить про те, що платники податків (плати за землю, орендної плати), які задекларували за 2022 та/або 2023 роки податкові зобов`язання з плати за землю за земельні ділянки, що розташовані на територіях, визначених цим підпунктом та орендної плати за земельні ділянки до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно" (який набрав чинності 06.05.2023) мають право відкоригувати такі нараховані податкові зобов`язання за період 2022-2023 років шляхом подання в порядку, визначеному цим Кодексом, уточнюючих податкових декларацій".

Як убачається з установлених обставин, відповідач 28.08.2023 подав уточнюючу податкову декларацію з орендної плати за землю, де зменшив нарахування податкових зобов`язань за період з 12.03.2022 по 31.12.2022 у сумі 1 197 249,46 грн. Суд першої інстанцій на вказане увагу не звернув, а відтак дійшов помилкового висновку про обґрунтованість позовних вимог ради в частині стягнення орендної плати на вказану суму.

При цьому, доводи ради відносно того, що зміни до договорів щодо звільнення орендаря від сплати орендних платежів у 2022 році сторонами не вносилися, жодного рішення щодо звільнення від цих платежів будь-яких орендарів земельних ділянок на території м. Запоріжжя радою не приймалося, не узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, в наведених вище постановах від 29.10.2024 у справі № 620/5747/23, від 22.11.2024 у справі № 280/325/24, відповідно до якої правом на подання уточнюючої декларації та зменшення податкових зобов`язань можуть скористатися також платники орендної плати за договорами оренди.

Апеляційний суд також вважає необґрунтованими посилання позивача на наявність різних редакцій Переліку, відповідно до який територія Запорізького району відносилася до території можливих/активних бойових дій, оскільки як уже було наголошено вище, станом на момент набрання чинності Законом України від 11 квітня 2023 року № 3050-IX та подання відповідачем уточнюючої податкової декларації, пункт 2.3 Переліку визначав всю територію Запорізького району територією активних бойових дій.

Таким чином, з огляду на положення підпункту 69.14 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України та на той факт, що вся територія Запорізького району була віднесена до території активних бойових дій з 12.03.2022 по 31.12.2022, колегія суддів вважає, що відповідач мав право у цей період не сплачувати орендну плату за користування земельною ділянкою, яка розташована у місті Запоріжжя.

Натомість, відповідачем орендну плату за період 12.03.2022 по 31.12.2022 було сплачено у сумі 1 197 249,46 грн., тобто, наявна переплата за 2022 рік.

З огляду на викладене вище, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за договором оренди землі в розмірі 1 197 249,46 грн. за період з 01.01.2023 по 30.06.2024 задоволенню не підлягають, а рішення суду першої інстанцій в цій частині підлягає скасуванню.

Стосовно решти заборгованості відповідача з орендної плати за інші місяці у розмірі 1 059,66 грн. (1 348 337,95 грн. - 1 197 249,46 грн. - 150 028,83 грн. згідно платіжної інструкції № 96 від 22.07.2024, яка вірно була врахована судом першої інстанції), то вона відповідачем під час розгляду справи не спростована, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

У рішенні ЄСПЛ "Серявін та інші проти України" вказано, що усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункті 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994, серія A, №303-A, п. 29).

Колегія суддів апеляційної інстанції, враховуючи рішення Європейського суду з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" та у справі "Трофимчук проти України" (№4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року), зазначає, що учасникам справи надано вичерпну відповідь на всі істотні, вагомі питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

У зв`язку з викладеним, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду слід скасувати в частині стягнення заборгованості у сумі 1 197 249, 46 грн. з новим розподілом судового збору; в решті рішення підлягає залишенню без змін.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати з оплати судового збору за подання позову стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених вимог; витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги слід стягнути з позивача на користь відповідача пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОТЕХСЕРВІС" на рішення Господарського суду Запорізької області від 11.02.2025р. у справі № 908/2537/24 задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 11.02.2025р. у справі № 908/2537/24 скасувати в частині стягнення заборгованості у сумі 1 197 249, 46 грн., здійснити новий розподіл судового збору.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні вказаних вимог відмовити.

Викласти абзац другий та третій резолютивної частини рішення у наступній редакції:

"Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОТЕХСЕРВІС" (бул. Тараса Шевченка, буд. 33, поверх 13, м. Київ, 01032; ) на користь ЗАПОРІЗЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ (пр. Соборний, буд. 206, м. Запоріжжя, 69105; ) 1 059,66 грн. заборгованості за договором оренди землі № 00270 від 07.09.2020 за період з 01.01.2023 по 30.06.2024.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОТЕХСЕРВІС" (бул. Тараса Шевченка, буд. 33, поверх 13, м. Київ, 01032; ) на користь ЗАПОРІЗЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ (пр. Соборний, буд. 206, м. Запоріжжя, 69105; ; отримувач: ВИКОНАВЧИЙ КОМІТЕТ ЗАПОРІЗЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ (пр. Соборний, буд. 206, м. Запоріжжя, 69105; ) 12,72 грн. судового збору."

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з ЗАПОРІЗЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ (пр. Соборний, буд. 206, м. Запоріжжя, 69105; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОТЕХСЕРВІС" (бул. Тараса Шевченка, буд. 33, поверх 13, м. Київ, 01032; ) судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 21 550,49 грн.

Видачу наказів, з урахуванням необхідних реквізитів, доручити Господарському суду Запорізької області.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена та підписана 01.12.2025 року.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя Т.А. Верхогляд