Справа № 909/679/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18.11.2025 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Максимів Т. В., секретар судового засідання Масловський А.Ю., розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні заяву Калуського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про грошові вимоги до боржника вх.№7978/24 від 11.09.2024 у справі

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче торгівельне об`єднання "Український національний продукт" до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю "Костанза"

про банкрутство

за участю:

1.представники кредитора Калуського відділу ДВС - Мельник Надія Володимирівна,

2.представник ініціюючого кредитора ТОВ "ВТО "УНП"- Цибульський Андрій Костянтинович,

3.представник боржника - Грушко Олексій Олександрович,

4.представник кредитора ТОВ "Львівенергоресурс" - Куриленко Олександра Артемівна,

5.представник кредитора Karpaty Chemical B.V. - Бабій Володимир Вікторович,

6.представник кредитора КП "Калуська енергетична компанія" - Бондар Роман Вікторович,

7.представник кредитора ГУ ПФУ в Івано-Франківської області- Коваль Тетяна Іванівна,

8.представник арбітражного керуючого - Ткаченко Ольга Володимирівна

установив: Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробниче торгівельне об`єднання "Український національний продукт" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Костанза".

13.08.2024 суд постановив, зокрема відкрити провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Костанза" (вул. Промислова, буд. 1, м. Калуш, Калуський район, Івано-Франківська область, 77304, ідентифікаційний код юридичної особи 39822094); оприлюднити на офіційному вебпорталі судової влади України оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "КОСТАНЗА" (вул. Промислова, буд. 1, м. Калуш, Калуський район, Івано-Франківська область, 77304, ідентифікаційний код юридичної особи 39822094).

14.08.2024 о 16:24 на офіційному вебпорталі судової влади України опубліковано оголошення за номером публікації 73838 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність Товариства з обмеженою відповідальністю "Костанза".

11.09.2024 Калуський відділ державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подав заява про кредиторські вимоги до боржника вх.№7978/24.

10.10.2024 суд постановив заяву Калуського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вх.№7978/24 від 11.09.2024 залишити без руху; встановити заявнику 5-ти денний строк, з моменту отримання ним копії цієї ухвали, для усунення недоліків заяви з грошовими вимогами до боржника шляхом подання до суду: належних доказів надсилання копії заяви боржнику та розпоряднику майна.

21.10.2024 та 22.10.2024 Калуський відділ державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подав заяви про усунення недоліків вх.№16304/24 та 16428/24, до якої долучив докази надсилання копії заяви боржнику та розпоряднику майна.

23.10.2025 суд постановив заяву Калуського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про грошові вимоги до боржника вх.№7978/24 від 11.09.2024 прийняти до розгляду в попередньому засіданні.

02.12.2024 розпорядник майна подав повідомлення про розгляд грошових вимог вх.№18790/24. Відповідно до поданого повідомлення розпорядник майна заявлені грошові вимоги не визнає. Таке невизнання мотивоване тим, що заявлені вимоги не є грошовими зобов"язаннями, а також тим, що існування постанови про стягнення виконавчого збору не означає безумовного та гарантованого його стягнення з боржника у визначеному в такій постанові розмірі, адже закон зумовлює право органу державної виконавчої служби стягувати розраховану на час відкриття виконавчого провадження суму виконавчого збору пропорційно до стягнутої з боржника суми у виконавчому провадженні, отже за умови повного чи часткового фактичного виконання рішення у зв`язку з примусовим виконанням якого було винесено постанову про стягнення виконавчого збору. Тобто умовами фактичного стягнення виконавчого збору є здійснення державним виконавцем примусового виконання рішення у виконавчому провадженні, фактичне повне чи часткове виконання виконавчого документа.

26.02.2025 боржник подав заперечення щодо грошових вимог вх.№ 8796/25. Подане заперечення мотивоване тим, що сума виконавчого збору, визначена державним виконавцем у постанові при відкритті виконавчого провадження, фіксує розрахунок такої санкції на час відкриття виконавчого провадження та не є сумою, яка гарантовано може бути стягнена за наслідками виконання рішення, зокрема у випадках неповного виконання або ж невиконання відповідного виконавчого документа. Вказав, що набуття права на стягнення суми виконавчого збору закон пов`язує з винесенням постанови про стягнення виконавчого збору за умови, що така постанова не була скасована, а розмір суми що має бути відрахована під час розподілу стягнутих коштів на виконавчий збір обмежує 10 %, прямо пропорційно до суми, фактично стягнутої з боржника. Зазначив, що кредитор не подав належних і допустимих доказів фактичного стягнення боргів за виконавчими документами, у розмірі 10 відсотків від яких був розрахований виконавчий збір, заявлений як кредиторські вимоги до боржника. Просив суд відмовити у визнанні кредиторських вимог.

14.07.2025 Калуський відділ державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подав відповідь на заперечення розпорядника майна вх.№11583/25. Відповідно до якої зазначив, що згідно з ч.2 та 3 ст.27 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції , викладеній згідно із Законом України від 03.07.2018 року №2475-VIII), який набрав чинності 28.08.2018 року, виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи. Відтак після 28.08.2018 розмір виконавчого збору розраховується не від суми фактичного стягнення, а від суми яка підлягає стягненню.

В судовому засіданні представниця кредитора підтримала заявлені грошові вимоги, просила суд їх визнати; представник боржника та розпорядника майна заперечили проти задоволення заявлених грошових вимог, присутні в судовому засіданні 18.11.2025 представники кредиторів щодо їх задоволення не заперечили.

Розглянувши заяву Калуського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції" про грошові вимоги до боржника, заслухавши представника кредитора, та розпорядника майна , та представника боржника, дослідивши матеріали заяви, суд зазначає таке.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства, грошовим зобов`язанням є зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.

Отже, законодавцем не обмежено перелік підстав, з яких виникають грошові зобов`язання боржника перед кредиторами. Такими підставами можуть бути укладені боржником договори (правочини), грошові зобов`язання зі сплати податків та зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, які виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти, позики тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях.

До грошових зобов`язань боржника законодавець також відносить будь-які виражені у грошовій формі зобов`язання, які виникають в силу інших підстав, передбачених законодавством, за винятком неустойки (штрафу, пені) та інших фінансових санкцій, визначених на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника-юридичної особи, що виникли з такої участі (абзац 5 частини першої статті 1 КУзПБ).

Абзац 11 ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства визначає, що кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Згідно з ч.1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

В межах встановленого ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства строку до суду з кредиторськими вимогами до боржника звернувся кредитор - Калуський відділ державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Зі змісту ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства вбачається, що кредитор, звертаючись до господарського суду з відповідною заявою, самостійно визначає розмір своїх кредиторських вимог, підтверджує їх відповідними документами. До обов`язків суду при розгляді відповідних заяв входить саме перевірка їх обґрунтованості та наявності документів, що підтверджують відповідні вимоги.

Завданням господарського суду у попередньому засіданні є перевірка заявлених до боржника грошових вимог конкурсних кредиторів, які можуть підтверджуватися або первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 29.01.2019 р. у справі №916/4644/15; Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.12.2019 р. у справі № 913/479/18).

Як зазначено у заяві та не заперечується учасниками справи на виконанні у Калуському відділі державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувають виконавчі провадження щодо стягнення коштів з боржника. Добровільного виконання рішеннь не відбулося, відтак державний виконавець розпочав примусове виконання виконавчого документа та стягнення виконавчого збору. Станом на 13.08.2024, тобто до дня відкриття провадження у справі № 909/679/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Костанза" заборгованість боржника з виконавчого збору та виконавчих витратах становить 5057323 грн 78 коп., з яких:

- 1867757 грн 74 коп. виконавчого збору згідно з постановою про стягнення виконавчого збору, яка винесена 24.05.2024 у виконавчому проваджені № 71873500 з примусового виконання судового наказу № 909/1271/21 виданого 15.05.2023 Господарським судом Івано-Франківської області про: стягнення з Державного підприємства "Калуська теплоелектроцентраль-нова" на користь Державної екологічної інспекції Карпатського округу 18401554,08 грн. шкоди, 276023,31 грн. судового збору. Проведене часткове стягнення виконавчого збору у розмірі 117340,62 грн, залишок до стягнення становить 1750 417,12 грн

- 54 627 грн 30 коп. виконавчого збору згідно з постановою про стягнення виконавчого збору та 200,00 грн витрат згідно з постановою про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у виконавчому провадженні № 72041332 відкритому 16.06.2023 згідно з судовим наказом № 909/74/23, який виданий 16.05.2023 Господарським судом Івано-Франківської області про стягнення з ДП "Калуська Теплоелектроцентраль-Нова" на користь ТзОВ "Завод Укрелектроремонт" 538200 грн заборгованості за виконані роботи та 8073 грн судового збору.

- 33 670 грн 39 коп. виконавчого збору згідно з постановою про стягнення виконавчого збору та 200,00 грн витрат згідно з постановою про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у виконавчому провадженні №72154621 відкритому 04.07.2023 згідно з судовим наказом № 909/868/22, який виданий 26.03.2023 Господарським судом Івано-Франківської області про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Костанза" на користь Калуської міської ради 331728,00 грн. безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою в розмірі орендної плати, 4975,92 грн. судового збору.

- 170950 грн 53 коп. виконавчого збору згідно з постановою про стягнення виконавчого збору, яка винесена 09.02.2024 у виконавчому провадженні № 74109437 з примусового виконання виконавчого листа № 300/6788/23 виданого 11.01.2024 Івано-Франківським окружним адміністративним суд про стягнення з ТОВ "Костанза" на користь ГУ ПФУ в Івано-Франківській області 1 709 505,30 грн заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Проведене часткове стягнення виконавчого збору у розмірі 9859,49 грн, залишок до стягнення становить 161091,04 грн виконавчого збору.

- 210 610 грн 67 коп. виконавчого збору згідно з постановою про стягнення виконавчого збору та 500,00 грн витрат згідно з постановою про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у виконавчому провадженні № 74226832 відкритому 21.02.2024 згідно з судовим наказом № 909/609/23, який виданий 29.11.2023 Господарським судом Івано-Франківської області про стягнення з ТОВ "Костанза" на користь ПАТ "НЕК "Укренерго" 2 074 981,93 грн, з яких 1768389,09 грн заборгованості за договором передачі електричної енергії від 28.02.2019, 250721,84 грн - інфляційні втрати, 55871грн -3% річних, а також 31124,73 грн судового збору.

- 163 011 грн 28коп. виконавчого збору згідно з постановою про стягнення виконавчого збору та 500,00 грн витрат згідно з постановою про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у виконавчому провадженні № 74348117 відкритому 06.03.2024 згідно з судовим наказом № 909/867/23, який виданий 17.01.2024 Господарським судом Іванов Франківської області про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Костанза" на користь Калуської міської ради 1606022,40 грн. безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки в розмірі орендної плати та 24090,35 грн. судового збору.

- 1 961 297 грн 34 коп. виконавчого збору згідно постановою про стягнення виконавчого збору та 500,00 грн витрат згідно з постановою про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у виконавчому провадженні № 74556028 відкритому 27.03.2024 згідно з наказом № 910/8768/23, який виданий 29.02.2024 Господарським судом Івано-Франківської області про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Костанза" на користь Державного підприємства "Укрвугілля" 19306577,57 грн. заборгованості, з яких: 18016354,67 грн. основного боргу; 1119812,67 грн. пені; 134377,52 грн. 3% річних; 36032,71 грн. інфляційних втрат та 306395,85 грн. судового збору

- 396 212 грн 91 коп. виконавчого збору згідно з постановою про стягнення виконавчого збору та 500,00 грн витрат згідно з постановою про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у виконавчому провадженні № 74556303 відкритому 27.03.2024 згідно з судовим наказом № 909/536/23, який виданий 02.01.2024 Господарським судом Івано-Франківської області про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Костанза" на користь ПАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" 3515901,20 грн. заборгованості за договором про врегулювання небалансів електричної енергії, 308253,21 грн. інфляційних втрат, 79421,09 грн. - 3% річних, а також 58553,63 грн. судового збору.

- 53 433 грн 68 коп. виконавчого збору згідно з постановою про стягнення виконавчого збору та 500,00 грн витрат згідно з постановою про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у виконавчому провадженні № 75150225 відкритому 29.05.2024 згідно з судовим наказом № 909/649/23, який виданий 03.05.2024 Господарським судом Івано-Франківської області про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Костанза" на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" 442 544,77 грн основної заборгованості,16 001,86 грн 3% річних, 67 893,61 грн інфляційних втрат та 7896,60 грн судового збору.

- 269 552 грн 05 коп. виконавчого збору згідно з постановою про стягнення виконавчого збору та 500,00 грн витрат згідно з постановою про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у виконавчому провадженні № 75407515 відкритому 28.06.2024 згідно з судовим наказом № 909/41/24, який виданий 04.06.2024 Господарським судом Івано-Франківської області про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Костанза" на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія" Укренерго" 2636867грн 44 коп. основного боргу за послуги диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, 13109 грн 22 коп. інфляційних втрат, 13580 грн 60 коп. трьох процентів річних та 31963 грн 26 коп. судового збору.

Як вбачається із зазначеного грошові вимоги Калуського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції складаються з витрат виконавчого провадження в сумі 3 400 грн 00 коп. та виконавчого збору в сумі 5 053 923 грн 78 коп.

Щодо віднесення витрат виконавчого провадження до грошового зобов`язання, визначення підстав їх виникнення і розміру, як грошової вимоги кредитора у справі про банкрутство, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 42 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон 1404-VIІI) кошти виконавчого провадження, яке здійснюється органом державної виконавчої служби, складаються з 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті. (частини друга, третя статті 42 Закону № 1404-VIІI).

Види та розміри витрат виконавчого провадження, алгоритм їх визначення встановлюються Міністерством юстиції України, зокрема затверджені наказом Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2830/5 (зі змінами), відповідно до якого до видів витрат виконавчого провадження відносяться, зокрема:

- виготовлення документів виконавчого провадження: папір; копіювання, друк документів; канцтовари;

- пересилання документів виконавчого провадження: конверти; знаки поштової оплати (марки); послуги маркувальної машини; послуги поштового зв`язку;

- послуги осіб, залучених до проведення виконавчих дій: експертів; зберігачів; перекладачів; суб`єктів оціночної діяльності суб`єктів господарювання; суб`єктів господарювання та інших осіб, залучених у встановленому законом порядку до проведення виконавчих дій;

- плата за користування Єдиним державним реєстром виконавчих проваджень та після введення в дію статті 8 Закону України № 1404-VIII "Про виконавче провадження" плата за користування автоматизованою системою виконавчого провадження.

Таким чином, сплата витрат виконавчого провадження є обов`язком (зобов`язанням) боржника перед органом державної виконавчої служби та в силу закону охоплюється змістом грошових зобов`язань боржника у процедурі банкрутства, визначених в абзаці п`ятому частини першої статті 1 КУзПБ, і за певних умов може бути вимогою органу державної виконавчої служби (кредитора) щодо грошових зобов`язань до боржника (боржника у виконавчому провадженні).

В силу особливостей розрахунку витрат виконавчого провадження, визначених Законом № 1404-VIІI, Інструкцією № 512/5 та наказом Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2830/5, мінімальні витрати виконавчого провадження слід вважати понесеними органом виконавчої служби на підставі винесеної державним виконавцем постанови про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження, адже ці витрати є обов`язковими в силу спеціальних законодавчих приписів щодо відкриття виконавчого провадження, порядку вчинення і оформлення виконавчих дій, вимог до користування автоматизованою системою виконавчого провадження тощо.

Згідно позиції Верховного Суд викладеній у постанові від 19.01.2023 у справі №918/56/20, Верховний суд наголошує на тому, що витрати виконавчого провадження це фактично понесені державним виконавцем витрати під час організації та проведення виконавчих дій (витрати на пересилку поштової кореспонденції; друк документів, тощо). Такі витрати компенсуються за рахунок боржника безвідносно до того, чи виконано рішення боржником у добровільному порядку. Виконання боржником судового рішення у добровільному порядку не звільняє його від обов`язку відшкодовувати витрати, що були понесені під час виконавчого провадження з виконання виконавчого документу. Відтак Верховний Суд дійшов такого узагальнюючого висновку, що грошове зобов`язання боржника як особи, неспроможної виконати свої грошові зобов`язання (стаття 1 КУзПБ) зі сплати витрат виконавчого провадження виникає на підставі постанови державного виконавця про визначення/стягнення таких витрат та не залежить від фактичного (повного/часткового) задоволення вимог стягувача за виконавчим документом у зв`язку з виконанням якого такі витрати понесено, отже в цьому контексті грошові вимоги органу державної виконавчої служби до боржника у справі про банкрутство на суму витрат виконавчого провадження виникають у розмірі визначеному у відповідній постанові державного виконавця за умови їх належного документального підтвердження кредитором.

За наведеного, грошові вимоги Калуського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Костанза" в в частині грошових вимог в сумі 3 400 грн 00 коп. (витрати виконавчого провадження) є обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимими доказами.

Крім того, Калуський відділ державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за подання заяви про грошові вимоги кредитора до боржника сплатив судовий збір у сумі 6056 грн 00 коп. згідно з платіжною інструкцією № 14374 від 09 вересня 2024 року, який також належить до визнання.

Черговість задоволення вимог кредиторів визначена статтею 64 Кодексу України з процедур банкрутства.

Згідно з абз. 5 п. 1 ч. 1 зазначеної вище норми, у першу чергу задовольняються: витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства, у четверту чергу задовольняються вимоги кредиторів, не забезпечені заставою.

За таких обставин та правових норм, грошові вимоги Калуського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції до боржника ТОВ "Костанза" в сумі 3 400 грн 00 коп. належить визнати та внести розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів ТОВ "Костанза" в четверту чергу та 6 056 грн 00 коп. витрат на оплату судового збору в першу чергу.

Щодо грошових вимог в сумі 5 053 923 грн 78 коп., що є виконавчим збором, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону "Про виконавче провадження" (далі Закон № 1404-VIІI) примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Питання стягнення виконавчого збору з боржника за постановою державного виконавця врегульовано статтями 3, 26, 27, 42, 45 Закону № 1404-VIІ.

За змістом статті 26, частини четвертої статті 27 Закону № 1404-VIІI у постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника такого збору та одночасно виносить відповідну постанову (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Отже, встановлений законом обов`язок боржника сплатити виконавчий збір є елементом змісту процесуальних правовідносин примусового виконання виконавчого документа. За загальним правилом розмір виконавчого збору визначається при відкритті виконавчого провадження у постанові державного виконавця.

Відповідно до частини першої статті 27 Закону № 1404-VIІ виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи (частини друга, третя статті 27 Закону № 1404-VIІ).

Тож, сплата виконавчого збору є обов`язком (зобов`язанням) боржника та в силу закону охоплюється змістом грошових зобов`язань боржника у процедурі банкрутства, визначених в абзаці п`ятому частини першої статті 1 КУзПБ, отже за певних умов може бути вимогою органу державної виконавчої служби (кредитора) щодо грошових зобов`язань до боржника (боржника у виконавчому провадженні).

Частиною першою статті 45 Закону № 1404-VIІ, що регламентує розподіл стягнутих з боржника грошових сум, передбачено, зокрема, що у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми, а виконавчий збір за виконавчими документами про стягнення аліментів - у четверту чергу.

Розподіл грошових сум у черговості, зазначеній у частині першій цієї статті, здійснюється в міру їх стягнення (частина друга статті 45 Закону № 1404-VIІ).

Таким чином, під час здійснення державним виконавцем розподілу стягнутих з боржника у виконавчому провадженні грошових сум виконавчий збір стягується у розмірі 10 % від фактично стягнутої з боржника суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Отже, сума коштів, що може бути фактично відрахована на сплату виконавчого збору, є прямо пропорційною сумі стягнутих з боржника коштів. Якщо за результатами виконавчого провадження стягнута сума є меншою ніж та, що підлягає стягненню за виконавчим документом, розмір фактично стягнутого виконавчого збору відповідно зменшується.

Стягнення виконавчого збору, який встановлюється у вигляді відсотків від суми, що підлягає стягненню за виконавчим документом, законодавство обумовлює сукупністю таких юридичних фактів:

- державний виконавець стягує її у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої з боржника суми на підставі постанови про стягнення виконавчого збору;

- виконавчий збір стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (за відсутності заборгованості зі сплати аліментів);

- якщо суму боргу за виконавчим документом стягнуто частково, виконавчий збір стягується пропорційно до фактично стягнутої суми (за відсутності заборгованості зі сплати аліментів).

Верховний Суд у постанові від 19.01.2023 у справі №918/56/20 наголосив, що сума виконавчого збору, що визначена державним виконавцем у постанові при відкритті виконавчого провадження, фіксує розрахунок такої санкції на час відкриття виконавчого провадження та не є сумою, яка гарантовано може бути стягнена за наслідками виконання рішення, зокрема у випадках неповного виконання або ж невиконання відповідного виконавчого документа.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 3 Закону № 1404-VІII постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору є виконавчими документами, а отже, підлягають примусовому виконанню в встановленому законом порядку.

Таким чином набуття права на стягнення суми виконавчого збору закон пов`язує з винесенням постанови про стягнення виконавчого збору за умови, що така постанова не була скасована, а розмір суми що має бути відрахована під час розподілу стягнутих коштів на виконавчий збір обмежує 10 %, прямо пропорційно до суми, фактично стягнутої з боржника.

Тому, саме лише існування постанови про стягнення виконавчого збору не означає безумовного та гарантованого його стягнення з боржника у визначеному в такій постанові розмірі, адже закон зумовлює право органу державної виконавчої служби стягувати розраховану на час відкриття виконавчого провадження суму виконавчого збору пропорційно до стягнутої з боржника суми у виконавчому провадженні, отже за умови повного чи часткового фактичного виконання рішення у зв`язку з примусовим виконанням якого було винесено постанову про стягнення виконавчого збору.

Тобто умовами фактичного стягнення виконавчого збору є: 1) здійснення державним виконавцем примусового виконання рішення у виконавчому провадженні; 2) фактичне повне чи часткове виконання виконавчого документа.

За наведених обставин, грошове зобов`язання боржника як особи, неспроможної виконати свої грошові зобов`язання (стаття 1 КУзПБ) зі сплати виконавчого збору, обумовлене фактичним стягненням з боржника суми боргу за відповідним виконавчим документом або виконанням (повним/частковим рішення немайнового характеру), в цьому контексті право вимоги органу державної виконавчої служби до боржника у справі про банкрутство на суму виконавчого збору виникає у розмірі 10 % фактично стягнутої суми за відповідним виконавчим документом або у визначеному постановою державного виконавця розмірі за умови виконання (повного/часткового) рішення немайнового характеру.

Доказів фактичного виконання (повного/часткового) рішень суду у виконавчих провадженнях зазначених кредитором, матеріали справи не містять.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відхилення заявлених грошових вимог в сумі 5 053 923 грн 78 коп., що є виконавчим збором.

Керуючись ст. 1, 2, 60, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Частково задовольнити заяву Калуського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про грошові вимоги до боржника вх.№7978/24 від 11.09.2024.

Визнати грошові вимоги Калуського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( пр-т Лесі Українки,1, м.Калуш, Івано-Франківська обл. 77304, ) до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Костанза" (вул.Велика Васильківська, буд.114, офіс 1, м.Київ, 03150, ) в сумі 3 400 грн 00 коп., які належить внести до реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Костанза" в четверту чергу, а також 6 056 (шість тисяч п"ятдесят шість) грн 00 коп. витрат на оплату судового збору у першу чергу.

Відхилити грошові вимоги в сумі 5 053 923 (п"ять мільйонів п"ятдесят три тисячі дев"ятсот двадцять три) грн 78 коп.

Розпоряднику майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Костанза" :

- внести до реєстру вимог кредиторів відомості про кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, черговість задоволення кожної вимоги.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її прийняття та може бути оскаржена у порядку та строки, визначені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.

Ухвала не може бути оскаржена окремо від ухвали господарського суду, постановленої за результатами попереднього засідання.

Дата підписання: 28.11.2025

Суддя Т.В. Максимів