РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.12.2025Справа №910/10223/25

Суддя Господарського суду міста Києва Бойко Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Фізичної особи-підприємця Цоміна Олександра Олеговича

до Фізичної особи-підприємця Слабоуса Сергія Вікторовича

про стягнення коштів у розмірі 101 160,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2025 року Фізична особа-підприємець Цомін Олександр Олегович звернувся до Господарського суду міста Києва із позовом до Фізичної особи-підприємця Слабоуса Сергія Вікторовича про стягнення коштів у розмірі 101 160,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог Фізична особа-підприємець Цомін Олександр Олегович зазначає, що ним на виконання своїх зобов`язань за Договором поставки товару №01-1006 від 10.06.2025 було перераховано Фізичній особі-підприємцю Слабоусу Сергію Вікторовичу в якості попередньої оплати за товар (Фбс 2 400 х 400 х 600 у кількості 60 штук) кошти у розмірі 90 000,00 грн, в той час як відповідачем не було поставлено позивачу товар, у зв`язку з чим наявні підстави для повернення сплачених в якості передплати за товар коштів у розмірі 90 000,00 грн.

Крім того, посилаючись на порушення відповідачем свого зобов`язання з поставки товару за Договором поставки товару №01-1006 від 10.06.2025, Фізична особа-підприємець Цомін Олександр Олегович стверджує про наявність правових підстав для стягнення з Фізичної особи-підприємця Слабоуса Сергія Вікторовича нарахованої за період з 23.06.2025 по 15.08.2025 пені у розмірі 4 860,00 грн та штрафу (7%) у розмірі 6 300,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.08.2025 відкрито провадження у справі №910/10223/25; вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (без проведення судового засідання); визначено сторонам у справі строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно приписів ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

Ухвала суду від 25.08.2025 про відкриття провадження у справі №910/10223/25 була надіслана відповідачу на адресу, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (03187, м. Київ, пр. Глушкова Академіка, буд. 35, кв. 11), рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що підтверджується відтисками печатки про відправлення на зворотному боці ухвали.

Однак поштове відправлення №828 не було вручене відповідачу та 16.09.2025 повернулось до суду у зв`язку з тим, що адресат відсутній за вказаною адресою, що підтверджується відповідною довідкою від 05.09.2025 відділення поштового зв`язку на конверті.

Згідно пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, керуючись приписами п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, суд приходить до висновку, що ухвала суду від 25.08.2025 була вручена Фізичній особі-підприємцю Слабоусу Сергію Вікторовичу 05.09.2025.

Окрім того, вказана ухвала суду від 25.08.2025 була надіслана Фізичній особі-підприємцю Слабоусу Сергію Вікторовичу на електронну адресу - ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та була доставлена до електронної скриньки відповідача 26.08.2025, що підтверджується довідкою Господарського суду міста Києва про доставку електронного листа.

Статтею 113 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, то - встановлюються судом.

За приписами ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Пунктом 4 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 25.08.2025 у справі №910/10223/25 встановлено Фізичній особі-підприємцю Слабоусу Сергію Вікторовичу строк на подання відзиву з долученими до нього доказами та з доказами його направлення позивачу - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

Частиною 1 статті 116 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Отже, Фізична особа-підприємець Слабоус Сергій Вікторович вправі був подати відзив на позов у строк до 22.09.2025 включно (згідно ч. 4 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України, оскільки останній день строку на подання відзиву припадав на вихідний день - 20.09.2025 - суботу).

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений судом у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк не скористався, відтак справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

10.06.2025 Фізичною особою-підприємцем Цоміним Олександром Олеговичем (замовник) та Фізичною особою-підприємцем Слабоусом Сергієм Вікторовичем (постачальник) укладено Договір поставки товару №01-1006 (надалі - Договір), у відповідності до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується протягом 10 робочих днів з дня підписання даного Договору поставити замовнику товар, зазначений в пункті 1.2. даного Договору згідно Специфікації, що є невід`ємною частиною цього Договору (Додаток №1), а замовник - прийняти і оплатити товар.

У пункті 1.2 Договору вказано найменування товару (номенклатуру, кількість): Фбс 2 400 х 400 х 600, 60 штук.

У пункті 1.3 Договору постачальник гарантував, що товар належить йому на праві власності, не перебуває під забороною відчуження, арештом, не є предметом договорів оренди, застави та іншим засобом забезпечення виконання зобов`язань перед третіми особами.

Згідно п. 3.1 Договору загальна ціна Договору становить 90 000,00 грн без ПДВ. (постачальник не є платником ПДВ).

Пунктом 4.3 Договору передбачено, що оплата вартості товару замовником здійснюється не пізніше 2 робочих днів з дати підписання цього Договору.

У пункті 5.1 Договору сторони погодили, що товар має бути поставлений постачальником в період з дати укладення договору та не пізніше 22.06.2025.

На постачальника покладаються усі витрати по доставці товару власним або орендованим транспортом, а також усі ризики втрати або ушкодження товару до моменту його постачання замовнику за адресою згідно Додатку №1 до Договору на умовах DDP за правилами ІНКОТЕРМС-2010 (п. 5.2 Договору).

За умовами пунктів 5.3, 5.4 Договору постачальник здійснює передачу у власність замовника товару на підставі видаткових накладних постачальника. Датою передачі товару у повному обсязі в межах укладеного договору вважається дата підписання замовником наданої постачальником видаткової накладної.

Право власності на товар, що є предметом цього Договору, виникає у замовника з дати передачі постачальником товару відповідно до умов цього Договору за місцем поставки (п. 5.5 Договору).

Відповідно пункту 7.2 Договору за порушення строків виконання зобов`язання (поставки та/або оплати поставленого товару) стягується пеня у розмірі 0,1% вартості товарів, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів, додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості товарів, з яких допущено прострочення.

Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє до 22.06.2025, але у будь-якому випадку, до повного виконання сторонами зобов`язань за Договором.

У Специфікації (Додаток №1 до Договору) сторонами погоджено постачання Фізичною особою-підприємцем Слабоусом Сергієм Вікторовичем Фізичній особі-підприємцю Цоміну Олександру Олеговичу Фбс 2 400 х 400 х 600 у кількості 60 штук за ціною 1 500,00 грн/шт. на загальну суму 90 000,00 грн на адресу: Миколаївська обл., м. Первомайськ, вул. Кам`яномостівська, 2-В.

Фізичною особою-підприємцем Слабоусом Сергієм Вікторовичем було виставлено Фізичній особі-підприємцю Цоміну Олександру Олеговичу рахунок-фактури №01-10/06 від 10.06.2025 на суму 90 000,00 грн на оплату Фбс 2 400 х 400 х 600 у кількості 60 штук.

В свою чергу Фізичною особою-підприємцем Цоміним Олександром Олеговичем було оплачено виставлений відповідачем рахунок-фактури №01-10/06 від 10.06.2025, що підтверджується платіжною інструкцією №157 від 11.06.2025.

21.07.2025 Фізичною особою-підприємцем Цоміним Олександром Олеговичем було направлено Фізичній особі-підприємцю Слабоусу Сергію Вікторовичу претензію від 18.07.2025, в якій позивач, посилаючись на невиконання відповідачем обов`язку з поставки товару, просив терміново повернути кошти у розмірі 90 000,00 грн.

Спір у справі виник у зв`язку з твердженнями Фізичної особи-підприємця Цоміна Олександра Олеговича про порушення Фізичною особою-підприємцем Слабоусом Сергієм Вікторовичем свого обов`язку з повернення сплачений позивачем в якості попередньої оплати за товар, що не був поставлений, коштів, у зв`язку з чим позивач стверджує про наявність правових підстав для стягнення з відповідача боргу у розмірі 90 000,00 грн, пені у розмірі 4 860,00 грн та штрафу (7%) у розмірі 6 300,00 грн.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд прийшов до висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання, в тому числі Глави 54 Цивільного кодексу України.

Положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

За умовами Договору та Специфікації Фізична особа-підприємець Слабоус Сергій Вікторович зобов`язався передати у власність Фізичної особи-підприємця Цоміна Олександра Олеговича Фбс 2 400 х 400 х 600 у кількості 60 штук за ціною 1 500,00 грн/шт. на загальну суму 90 000,00 грн.

Положеннями частин 1, 2 статті 662 Цивільного кодексу України унормовано, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

У пункті 5.1 Договору сторони погодили, що товар має бути поставлений постачальником в період з дати укладення договору та не пізніше 22.06.2025.

Згідно ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Позивач стверджує, а відповідачем не спростовано таких тверджень, в той час як у суду відсутні обґрунтовані підстави для сумніву у твердженнях позивача, що Фізичною особою-підприємцем Слабоусом Сергієм Вікторовичем не було поставленого обумовленого Договором та Специфікацією товару ні у термін до 22.06.2025, ні станом на дату звернення до суду із даним позовом.

За приписами статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України)

Доказів поставки відповідачем позивачу товару на суму 90 000,00 грн, в тому числі після звернення позивача до суду з даним позовом, матеріали справи не містять, а відповідачем суду не надано.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Таким чином, суд дійшов висновку, що Фізичною особою-підприємцем Слабоусом Сергієм Вікторовичем було порушено свої зобов`язання за Договором та не було виконано обов`язку із передання Фізичній особі-підприємцю Цоміну Олександру Олеговичу Фбс 2 400 х 400 х 600 у кількості 60 штук.

Водночас, як вбачається із платіжної інструкції №157 від 11.06.2025, Фізичною особою-підприємцем Цоміним Олександром Олеговичем на умовах передоплати було оплачено Фбс 2 400 х 400 х 600 у кількості 60 штук на підставі виставленого відповідачем рахунку-фактури №01-10/06 від 10.06.2025 на суму 90 000,00 грн.

Частиною 2 статті 693 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Частиною 1 статті 670 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

21.07.2025 Фізичною особою-підприємцем Цоміним Олександром Олеговичем було направлено Фізичній особі-підприємцю Слабоусу Сергію Вікторовичу претензію від 18.07.2025, в якій позивач, посилаючись на невиконання відповідачем обов`язку з поставки товару, просив терміново повернути кошти у розмірі 90 000,00 грн.

За інформацією із пошукової системи відстеження поштових відправлень на веб-сайті АТ "Укрпошта" поштове відправлення №370 було повернуте відправнику відділенням поштового зв`язку 08.08.2025 у зв`язку з закінченням встановленого терміну зберігання.

Неотримання Фізичною особою-підприємцем Слабоусом Сергієм Вікторовичем претензії позивача від 18.07.20255, у зв`язку з чим остання повернулась Фізичній особі-підприємцю Цоміну Олександру Олеговичу є наслідком вольової поведінки відповідача у формі бездіяльності щодо забезпечення отримання поштової кореспонденції за адресою його місяця реєстрації, а тому не може зумовлювати негативних наслідків для позивача.

Частиною 2 статті 530 Цивільного кодексу України унормовано, що якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Тому суд вважає, що 7-денний строк на повернення суми попередньої оплати відповідачем позивачу, почав свій перебіг з дати повернення відділенням поштового зв`язку за адресою місцезнаходження відповідача відповідного листа за зворотною адресою, тобто з 08.08.2025.

За приписами статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Таким чином, оскільки Фізичною особою-підприємцем Цоміним Олександром Олеговичем було реалізовано своє право, передбачене частиною 2 статті 693 Цивільного кодексу України, на повернення суми попередньої оплати у зв`язку з не переданням продавцем товару, то у відповідності до приписів частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України відповідач повинен був повернути (перерахувати) позивачу сплачені в якості попередньої оплати за непоставлений товар кошти у розмірі 90 000,00 грн до 15.08.2025 включно.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідачем належними та допустимими доказами факту невиконання свого зобов`язання з повернення Фізичній особі-підприємцю Цоміну Олександру Олеговичу суми попередньої оплати в розмірі 90 000,00 грн не спростовано, а матеріали справи їх не містять, відтак суд приходить до висновку, що Фізична особа-підприємець Слабоус Сергій Вікторович є таким, що з 16.08.2025 прострочив виконання свого зобов`язання з повернення сплаченої за Договором суми попередньої оплати.

Відтак вимога Фізичної особи-підприємця Цоміна Олександра Олеговича про стягнення з Фізичної особи-підприємця Слабоуса Сергія Вікторовича боргу у розмірі 90 000,00 грн підлягає задоволенню.

Крім того, посилаючись на порушення відповідачем свого зобов`язання з поставки товару за Договором, Фізична особа-підприємець Цомін Олександр Олегович стверджує про наявність правових підстав для стягнення з Фізичної особи-підприємця Слабоуса Сергія Вікторовича нарахованої за період з 23.06.2025 по 15.08.2025 пені у розмірі 4 860,00 грн та штрафу (7%) у розмірі 6 300,00 грн.

Відповідач у встановлений Договором строк свого обов`язку з поставки товару не виконав, допустивши прострочення виконання зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Фізична особа-підприємець Слабоус Сергій Вікторович не навів обставин, з якими законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання.

Згідно приписів ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

У пункті 7.2 Договору вказано, що за порушення строків виконання зобов`язання (поставки та/або оплати поставленого товару) стягується пеня у розмірі 0,1% вартості товарів, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення.

Як зазначає Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.10.2024 у справі №911/952/22, застосування в тексті господарського договору формулювання "за кожен день прострочення" не можна вважати установленням іншого, ніж визначеного частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України, строку нарахування штрафних санкцій (зокрема пені). Таке формулювання лише повторює вирізняльну характеристику пені (поденне її нарахування) та характеризує її механізм визначення (розрахунку), однак жодним чином не впливає на можливість зменшення або збільшення строку нарахування пені, визначеного законом чи договором.

Якщо умовами укладеного договору сторони передбачили більш тривалий, ніж визначений ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України (який був чинним протягом спірного періоду), строк нарахування штрафних санкцій (зазначили про їх нарахування до дня фактичного виконання, протягом усього періоду існування заборгованості тощо), то їх нарахування не припиняється за період прострочення зобов`язання понад шість місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано, а застосуванню підлягає саме строк, установлений договором.

У разі відсутності подібних умов у договорі (використання / зазначення в договорі лише формулювання про нарахування пені "за кожен день прострочення") нарахування штрафних санкцій (зокрема, пені) припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України.

Отже, з пункту 7.2 Договору вбачається, що сторонами було визначено розмір пені (0,1%), порядок нарахування пені (від вартості товарів, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення), проте не визначено строк нарахування пені, а відтак строк нарахування пені обмежується піврічним терміном.

Суд відзначає, що сторонами в п. 7.2 Договору передбачалось нарахування пені за порушення постачальником строків виконання зобов`язання в розмірі 0,1 відсотків від вартості товарів, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення; спірні правовідносини є господарськими, а відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України (який був чинним протягом спірного періоду) господарські санкції, зокрема пеня, застосовуються за порушення будь-яких господарських зобов`язань, а не тільки за невиконання грошового зобов`язання, то до спірних правовідносин положення Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" щодо обмеження пені подвійною обліковою ставкою Національного банку України не застосовуються, оскільки в даному випадку має місце прострочення саме постачальником (відповідачем) негрошового договірного зобов`язання.

Позивач нараховує відповідачу пеню за період з 23.06.2025 по 15.08.2025, в той час як негрошове зобов`язання Фізичної особи-підприємця Слабоуса Сергія Вікторовича з поставки товару 09.08.2025 трансформувалось у грошове з повернення суми попередньої оплати на підставі приписів ст.ст. 11, 530, 693 Цивільного кодексу України внаслідок реалізації Фізичною особою-підприємцем Цоміним Олександром Олеговичем свого права вимоги повернення суми попередньої оплати, передбаченого ст. 693 Цивільного кодексу України.

Тобто з моменту правомірної відмови покупця від поставки товару шляхом повідомлення про це продавця негрошове зобов`язання продавця (з поставки товару) припиняється та у останнього виникає грошове зобов`язання перед покупцем (з повернення суми попередньої оплати), невиконання якого має своїм наслідком застосування передбаченої ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України міри відповідальності.

Використання у приписах ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України сполучника "або" свідчить про те, що з ряду перелічуваних в цій нормі прав покупця, можлива реалізація тільки одного права - або вимагати передання оплаченого товару, або вимагати повернення суми попередньої оплати (аналогічне тлумачення значення / використання слова "або" викладене у Тлумачному словнику української мови).

Суд звертає увагу Фізичної особи-підприємця Слабоуса Сергія Вікторовича, що не може у постачальника існувати одночасно обов`язки і повернути суму попередньої оплати, і поставити товар.

Відтак правомірним є нарахування відповідачу пені за порушення ним зобов`язання з поставки товару за період з 23.06.2025 (перший день прострочення терміну поставки) по 08.08.2025 (останній день існування у нього обов`язку з поставки товару за Договором, оскільки з 09.08.2025 у відповідача виник обов`язок повернути кошти).

Здійснивши перерахунок заявленої до стягнення пені у інформаційно-пошуковій системі "Ліга:Закон" з урахуванням визначеного судом правомірного періоду її нарахування, суд прийшов до висновку, що правомірним є стягнення з Фізичної особи-підприємця Слабоуса Сергія Вікторовича пені у розмірі 4 230,00 грн.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Також пунктом 7.2 Договору передбачено, що за порушення строків виконання зобов`язання (поставки та/або оплати поставленого товару) понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості товарів, з яких допущено прострочення.

Зважаючи на те, що відповідачем було прострочено постачання товару на суму 90 000,00 грн більш як на 30 календарних днів, суд, здійснивши перерахунок штрафу, дійшов висновку, що правомірним є стягнення з Фізичної особи-підприємця Слабоуса Сергія Вікторовича штрафу у розмірі 6 300,00 грн (90 000,00 грн х 0,07).

За таких обставин позов Фізичної особи-підприємця Цоміна Олександра Олеговича підлягає задоволенню частково, а з Фізичної особи-підприємця Слабоуса Сергія Вікторовича підлягають стягненню борг у розмірі 90 000,00 грн, пеня у розмірі 4 230,00 грн та штраф у розмірі 6 300,00 грн.

Згідно з пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 7, 11, 13, 15, 16, 74, 79, 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Фізичної особи-підприємця Цоміна Олександра Олеговича задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Слабоуса Сергія Вікторовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця Цоміна Олександра Олеговича ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) борг у розмірі 90 000 (дев`яносто тисяч) грн 00 коп., пеню у розмірі 4 230 (чотири тисячі двісті тридцять) грн 00 коп., штраф у розмірі 6 300 (шість тисяч триста) грн 00 коп. та судовий збір у розмірі 3 009 (три тисячі дев`ять) грн 14 коп. Видати наказ.

3. В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У відповідності до положень ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено 01.12.2025.

Суддя Р.В. Бойко