РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.11.2025Справа № 910/5736/25
за первісним позовом Акціонерного товариства "Юнекс Банк"

до Приватного підприємства "Крамбудіндустрія"

про стягнення 99322,38 грн.

за зустрічним позовом Приватного підприємства "Крамбудіндустрія"

до Акціонерного товариства "Юнекс Банк"

про визнання відсутності права на стягнення грошових коштів

Суддя Усатенко І.В.

Секретар судового засідання Шокало О.В.

Представники сторін: згідно протоколу судового засідання

У судовому засіданні 17.11.2025, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено скорочене рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "Юнекс Банк" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства "Крамбудіндустрія" про стягнення 99322,38 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором № 2023/1/756/А від 01.08.2023.

Ухвалою суду від 12.05.2025 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

15.05.2025 від позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви на виконання ухвали від 12.05.2025.

Ухвалою суду від 16.05.2025 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, встановлено сторонам строк для подання заяви по суті спору.

30.05.2025 до суду від Приватного підприємства "Крамбудіндустрія" надійшла зустрічна позовна заява у справі № 910/5736/25 до Акціонерного товариства "Юнекс Банк" про визнання відсутнім права на стягнення грошових коштів за договором.

30.05.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він проти позову заперечує, та просить суд витребувати докази та призначити у справі почеркознавчу експертизу.

04.06.2025 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій підтримано позовні вимоги.

Ухвалою суду від 11.06.2025 зустрічну позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк на усунення недоліків.

17.06.2025 від позивача за зустрічним позовом надійшла заява про усунення недоліків на виконання вимог ухвали суду від 11.06.2025.

Ухвалою суду від 23.06.2025 прийнято зустрічну позовну заяву до розгляду та об`єднано зустрічну позовну заяву Приватного підприємства "Крамбудіндустрія" до Акціонерного товариства "Юнекс Банк" про визнання відсутності права на стягнення грошових коштів в одне провадження з первісним позовом по справі № 910/5736/25.

Ухвалою суду від 23.06.2025 вирішено справу № 910/5736/25 розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі. Підготовче засідання призначено на 10.07.2025.

09.07.2025 від відповідача за зустрічним позовом надійшов відзив на зустрічну позовну заяву.

В підготовчому засіданні 10.07.2025 судом відмовлено у задоволенні клопотань відповідача за первісним позовом про призначення у справі почеркознавчої експертизи, та про витребування оригіналів документів в зв`язку з їх необґрунтованістю.

В підготовчому засіданні 10.07.2025 судом оголошено перерву до 25.08.2025.

14.07.2025 від відповідача за первісним позовом надійшла відповідь на відзив.

25.07.2025 від відповідача за зустрічним позовом надійшли заперечення на відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 25.08.2025 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду на 18.09.2025.

В судовому засіданні 18.09.2025 оголошено перерву до 30.10.2025.

В судовому засіданні 30.10.2025 оголошено перерву до 17.11.2025.

В судовому засіданні 17.11.2025 представник відповідача за первісним позовом просив виключити зі складу доказів копію договору приєднання, якщо позивачем не буде подано для огляду його оригінал.

Представник позивача за первісним позовом заперечував проти задоволення клопотання, оскільки, воно вже було розглянуто судом.

Відповідно до ст. 91 ГПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Оскільки, суд не витребовував у банку оригінал договору відсутні підстави не брати до уваги у якості доказу копію договору приєднання. Судом уже було відмовлено у клопотанні про витребування оригіналу договору приєднання, в зв`язку з його необгрунтованістю.

В судовому засіданні 17.11.2025 представник позивача за первісним позовом підтримав позовні вимоги повністю з підстав, викладених у заявах по суті спору.

Представник відповідача за первісним позовом заперечував проти позову з підстав, викладених у заявах по суті спору.

Представник позивача за зустрічним позовом підтримав позовні вимоги повністю з підстав, викладених у заявах по суті спору.

Представник відповідача за зустрічним позовом заперечував проти позову з підстав, викладених у заявах по суті спору.

Відповідно до ст. 217 ГПК України про закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами суд зазначає в протоколі судового засідання і переходить до судових дебатів.

В судових дебатах представник позивача за первісним позовом просив задовольнити позов.

Представник відповідача за первісним позовом просив у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача за зустрічним позовом просив задовольнити позов.

Представник відповідача за зустрічним позовом просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.08.2023 Приватне підприємство "Крамбудіндустрія" звернулось до Акціонерного товариства "Юнекс Банк" з заявою про надання банківської гарантії. Вид гарантії: гарантія повернення авансового платежу; сума гарантії - 484499,40 грн; поручителем виступає Поляков С.В.; бенефіціар: Акціонерне товариство "Укрпошта"; закупівля № UA-2023-06-19-011695-5, договір № 240723-23Е про надання послуг з поточного ремонту. Заява підписана директором Поляковим С.В.

01.08.2023 між Акціонерним товариством "Юнекс Банк" (гарант) та Приватним підприємством "Крамбудіндустрія" (принципал) укладено Договір на приєднання №2023/1/756/А до Публічної пропозиції на укладання Договору про надання банківських гарантій АТ «ЮНЕКС БАНК» (про надання гарантії) (далі - договір приєднання). Кожний аркуш договору підписано та скріплено печатками контрагентів.

В договорі приєднання визначено основні умови на яких видається банківська гарантія, які відповідають умовам, визначеним ПП "Крамбудіндустрія" у його заяві від 01.08.2023.

Згідно п. 1.4 договору приєднання у випадку сплати гарантом бенефіціару суми гарантії або її частини за рахунок власних коштів, принципал сплачує гаранту комісію за користування гарантією на рахунок, зазначений у п. 1.3 . Комісія за користування гарантією нараховується щомісячно за кожен місяць користування гарантією або його частину, у розмірі 0,1% від суми фактично сплачених гарантом на користь бенефіціара коштів за кожний день заборгованості, з фактичного дня сплати гарантом коштів бенефіціару, по день, що передує дню погашення заборгованості.

Гарантія, що надається гарантом, становить невід`ємну частину цього договору на приєднання. Принципал, підписуючи договір на приєднання, гарантує та засвідчує, що умови гарантії, яка надається гарантом на підставі цього договору на приєднання, йому відомі та він повністю з ними згоден. У зв`язку з підписанням цього договору на приєднання принципал в повному обсязі акцептує публічну пропозицію на укладення договору про надання банківської гарантії в АТ "Юнекс Банк", з якими принципал ознайомився, погоджується та зобов`язується виконувати на підставі ст. 634 ЦК України (п. 1.6, 1.7 договору приєднання).

Гарант 08.08.2023 видав Банківську гарантію №2023/1/756/А (надалі - Гарантія), на користь Акціонерного товариства «Укрпошта», (бенефіціар). Гарантію видано з метою забезпечення виконання зобов`язань по Договору №240723-23Е про надання послуг з поточного ремонту від 26.07.2023 року на суму 1614998,00 грн, який укладений між Бенефіціаром та Приниципалом.

Повна сума банківської гарантії - 484499,40 грн відповідно до умов п. 8.1 договору.

Гарант безумовно зобов`язується протягом 5 робочих днів після одержання паперового оригіналу першої письмової вимоги бенефіціара, оформленої належним чином та/або електронного SWIFT- повідомлення через банк бенефіціара (вимога), що містить твердження про те, що принципал не здійснив/несвоєчасно здійснив надання послуг, виплатити бенефіціару повну суму банківської гарантії, без необхідності для бенефіціара обґрунтовувати свою вимогу, без подання будь-яких інших документів, крім вимоги, або виконання будь-яких інших умов.

Гарантія набирає чинності з дати видачі та діє включно до 01 грудня 2023 року з урахуванням вимог, визначених п. 8.2 договору.

Гарантія була підписана принципалом та гарантом кваліфікованим електронним підписом за допомогою програмного комплексу Me.Doc.

21.11.2023 на адресу Гаранта від АТ «УКРПОШТА» надійшла Вимога № 1.23.002.001.-19630-23 від 17.11.2023 про сплату гарантійного платежу за банківською гарантією забезпечення виконання зобов`язань №2023/1/756/А від 08.08.2023 у розмірі 484499,40 грн, у зв`язку з настанням гарантійного випадку, а саме: неналежним виконанням зобов`язань за Договором №240723-23Е про надання послуг від 26.07.2023 року (ідентифікатор закупівлі UA-2023-06-19-011695-a; Послуги з поточного ремонту покрівлі Будинку зв`язку за адресою: 01001, м.Київ, вул.Хрещатик,22).

Банк встановив, що вимога має належне представлення та підлягає задоволенню.

Відповідно до п.8.1. Публічної пропозиції АТ «ЮНЕКС БАНК» на укладення договору про надання банківських гарантій (надалі - Публічна пропозиція) платіж за Гарантією здійснюється на підставі вимоги Бенефіціара про сплату грошової суми відповідно до виданої Гарантії, та виконання (настання) умов, передбачених Гарантією, необхідних для настання права вимагати платіж та/або надання необхідних документів для здійснення платежу, передбачених Гарантією. Після отримання Вимоги Бенефіціара, що становить належне представлення, Гарант не пізніше наступного робочого дня з дня отримання Вимоги, повідомляє про це Принципала та передає йому копії вимоги разом з копіями документів, якими вона супроводжувалась (якщо надання таких документів передбачено умовами Гарантії).

Відповідно до п.8.3. Публічної пропозиції Гарант повинен розглянути вимогу Бенефіціара разом з доданими до неї документами та здійснити платіж у встановлений в Гарантії строк.

Відповідно до п.8.2. Публічної пропозиції в разі, якщо Грошове покриття Принципалом не було сформоване раніше, Принципал зобов`язаний в термін, вказаний у відповідній письмовій вимозі Гаранта, яка супроводжується копією вимоги за Гарантією, перерахувати кошти в валюті Гарантії на рахунок, зазначений в повідомленні Гаранта, у сумі Вимоги, але в межах суми гарантії, для задоволення Гарантом вимог Бенефіціара.

Акціонерне товариство "Юнекс Банк" звернулось з повідомленням-вимогою про отримання вимоги бенефіціара по банківській гарантії від 08.08.2023 № 2023/1/756/А та про сплату гаранту гарантійної суми (лист від 21.11.2023 №25.3-5680). В листі банк просив перерахувати грошові кошти у сумі банківської гарантії (484499,40 грн) у строк не пізніше 27.11.2023. У випадку не перерахування коштів та сплатою банком суми гарантії за рахунок власних коштів, банк попереджав про нарахування суми комісії в порядку передбаченому п. 1.4 договору приєднання. Лист був направлений на електронну адресу.

Відповідно до п.8.6. Публічної пропозиції у випадку повного або часткового невиконання Принципалом своїх зобов`язань щодо перерахування коштів для здійснення платежу за Вимогою/формування Грошового покриття, Гарант виконує платіж за Гарантією за рахунок власних коштів.

28.11.2023 банк перерахував кошти на рахунок бенефіціара у сумі 484499,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 387.

Сторонами не оспорюється та не заперечується обставина, що банком були перераховані власні кошти банку за банківською гарантією.

Відповідно до п.8.5. Публічної пропозиції у разі здійснення виплати за Гарантією, Гарант повідомляє Принципала про здійснений платіж за Гарантією у день такої виплати по телефону або за допомогою факсимільного зв`язку або за допомогою інших засобів зв`язку і направляє Принципалу відповідне письмове повідомлення про таку виплату протягом 1 (одного) робочого дня після здійснення платежу за Гарантією.

Відповідно до п.8.7. Публічної пропозиції у разі якщо Гарант сплатив будь-яку суму за Гарантією за рахунок власних коштів, то такі кошти надаються шляхом перерахування з відповідного рахунку безпосередньо на рахунок Бенефіціара. Про факт сплати Суми відшкодування за рахунок власних коштів Гарант повідомляє Принципала письмовим повідомленням протягом 3 (трьох) робочих днів з дати такої сплати.

Після сплати коштів банк звертався до принципала з листами: № 25.3-5859 від 29.11.2023 "Повідомлення про сплату вимоги бенефіціара по банківській гарантії від 08.08.2023 № 2023/1/756/А"; № 25.3-6047 від 05.12.2023 "Повідомлення про відшкодування витрат, пов`язаних з задоволенням вимоги бенефіціара по банківській гарантії від 08.08.2023 № 2023/1/756/А". У означених листах банк вказував про сплату ним коштів за банківською гарантією та вимагав сплатити комісію за користування коштами банку та сплатити суму банківської гарантії. Докази направлення листів долучені до матеріалів справи.

У випадку сплати гарантом суми гарантії за рахунок власних коштів, принципал зобов`язаний сплачувати комісію за користування гарантією. Комісія за користування гарантією сплачується на рахунок, зазначений в договорі на приєднання. Комісія за користування гарантією нараховується в розмірі та в порядку, визначеному в договорі на приєднання. Сплата комісії за користування гарантією та суми відшкодування здійснюється у строки, зазначені в окремому повідомленні гаранта принципалу (п. 8.8, 8.9, 8.12 Публічної пропозиції).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 10.09.2024 у справі № 911/3868/23 за позовом Акціонерного товариства "Юнекс Банк" до Приватного підприємства "Крамбудіндустрія" та ОСОБА_1 про стягнення 496127,39 грн встановлено, що платіжними інструкціями №482, №483 від 24.07.2024 Приватне підприємство "Крамбудіндустрія" провело платежі за банківською гарантією №2023/1/756/А від 08.08.2023 та комісією за період 28.11.2023 по 21.12.2023 на загальну суму 496127,39 грн, за наслідками чого ПП «Крамбудіндустрія». З огляду на здійснену оплату провадження у справі було закрито, в зв`язку з відсутністю предмету спору.

Наразі позивач за первісним позовом просить стягнути з відповідача суму комісії, нарахованої за період з 22.12.2023 по 23.07.2024 (з дати не включеної до періоду нарахування у справі № 911/3868/23 до дати, що передує даті оплати відповідачем банківської гарантії).

Частиною 1 ст. 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 526 ЦК України та ст. 193 Господарського кодексу України (чинного на момент виникнення правовідносин) зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Приписи ч. 7 ст. 193 ГК України та ст. 525 ЦК України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов. Наведе корелюється з вимогами ст. 629 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

За положеннями ст. 560 ЦК України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Гарантія діє протягом строку, на який вона видана. Гарантія є чинною від дня її видачі, якщо в ній не встановлено інше. Гарантія не може бути відкликана гарантом, якщо в ній не встановлено інше (ст. 561 ЦК України).

За змістом ст. 200 ГК України (чинного на момент виникнення правовідносин) гарантія (банківська гарантія) є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження банком, іншою фінансовою установою задоволення вимог управненої сторони в розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає зазначене у ньому певне зобов`язання або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні. Зобов`язання за банківською гарантією виконується лише на письмову вимогу управненої сторони.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. Вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред`являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії. У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією (частини 1-3 ст. 563 ЦК України).

Після одержання вимоги кредитора гарант повинен негайно повідомити про це боржника і передати йому копії вимоги разом з доданими до неї документами. Гарант повинен розглянути вимогу кредитора разом з доданими до неї документами в установлений у гарантії строк, а у разі його відсутності - в розумний строк і встановити відповідність вимоги та доданих до неї документів умовам гарантії (ст. 564 ЦК України).

Згідно ст. 569 ЦК України гарант має право на зворотну вимогу (регрес) до боржника в межах суми, сплаченої ним за гарантією кредиторові, якщо інше не встановлено договором між гарантом і боржником.

Предметом первісного позову не є стягнення суми сплаченої банком гарантії, а отже судом не досліджуються обставини щодо обґрунтованості такої оплати з боку банку. Наразі, така вимога була предметом розгляду у справі № 911/3868/23 провадження у якій було закрито, в зв`язку зі здійсненою підприємством оплатою банку суми банківської гарантії (відсутністю предмету спору).

Позивач за первісним позовом просить стягнути суму комісії, оплата якої обумовлена п. 1.4 договору приєднання.

Згідно п. 1.4 договору приєднання у випадку сплати гарантом бенефіціару суми гарантії або її частини за рахунок власних коштів, принципал сплачує гаранту комісію за користування гарантією на рахунок, зазначений у п. 1.3 . Комісія за користування гарантією нараховується щомісячно за кожен місяць користування гарантією або його частину, у розмірі 0,1% від суми фактично сплачених гарантом на користь бенефіціара коштів за кожний день заборгованості, з фактичного дня сплати гарантом коштів бенефіціару, по день, що передує дню погашення заборгованості.

Судом встановлено, що банком були перераховані власні кошти бенефеціару на виконання його вимоги за банківською гарантією, а отже наявні підстави для нарахування та стягнення комісії за період після закінчення дати оплати, встановленої банком у вимозі до дати, що передує даті оплати Приватним підприємством "Крамбудіндустрія" грошових коштів на користь банку.

Як уже було зазначено судом, в процесі розгляду справи № 911/3868/23 підприємство сплатило банку комісію за період з 28.11.2023 по 21.12.2023. При розгляді даної справи банк просить стягнути комісію за період з 22.12.2023 по 23.07.2024.

Суд перевірив розрахунок комісії здійснений позивачем за первісним позовом та вважає його обгрунтованим та арифметично вірним, а суму комісії у розмірі 99322,38 грн такою, що підлягає стягненню з відповідача за первісним позовом.

З огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення первісних позовних вимог у повному обсязі.

Позивач за зустрічним позовом просить визнати за АТ «ЮНЕКС БАНК» відсутність права на стягнення з ПП «КРАМБУДІНДУСТРІЯ» грошових коштів за договором Договорі на приєднання №2023/1/756/А до Публічної пропозиції на укладання Договору про надання банківських гарантій АТ «ЮНЕКС БАНК» (про надання гарантії) від « 01» серпня 2023 року.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що Позивач ніколи не отримував від Відповідача проекту договору № 2023/1/756/А від 01.08.2023 (договору приєднання) та ніколи такого договору не підписував. Надана в матеріали справи копія договору підписана невідомою особою, що підтверджується тим, що підпис візуально відрізняється від підпису Полякова С.В. Означені обставини, на думку позивача, свідчать про недотримання письмової форми правочину та його недійсність.

За змістом статей 15 та 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.

Частина 2 ст. 16 ЦК України передбачає, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, який встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 5 ГПК України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

При цьому застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності в тому числі належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 зазначеної Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правовідношення.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до ст. 203 ЦК України Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Недійсний правочин не створює наслідків, крім пов`язаних з його недійсністю (ч. 1 ст. 216 ЦК України).

Позивач за зустрічним позовом зазначає, що директор підприємства Поляков С.В. не підписував договір № 2023/1/756/А від 01.08.2023, оскільки, підпис на копії поданого банком договору не схожий на його підпис.

Суд відзначає, що текст договору № 2023/1/756/А від 01.08.2023 міститься на 2 аркушах, на кожному з яких наявний підпис представника гаранта та представника принципала - Полякова С.В. На другому (останньому аркуші) підписи контрагентів містяться в кінці тексту договору та в кінці аркушу. Крім підписів, на тексті договору містяться проставлені відтиски печаток контрагентів, в тому числі печатки принципала Приватного підприємства "Крамбудіндустрія".

При розгляді справи позивач за зустрічним позовом зазначав, що підпис на договорі належить не його керівнику і заявляв клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, для встановлення автентичності підпису.

Проте, судом було відмовлено у клопотанні підприємства, оскільки, позивач за зустрічним позов не вказував обставин, що відтиски печатки, які містяться на тексті договору в трьох місцях були поставлені іншою печаткою ніж та, що належить підприємству, не зазначав про втрату печатки чи наявності доступу до печатки у сторонніх осіб. Як і не заявляв клопотання про призначення технічної експертизи відтиску печатки для встановлення обстави його автентичності.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1, 2, ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Залежно від характеру господарської операції та технології обробки облікової інформації до первинних документів можуть включатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції тощо). Первинні документи, створені автоматично в електронній формі програмним забезпеченням інформаційно-комунікаційної системи, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови наявності накладеного електронного підпису чи печатки з дотриманням вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 58-1 ГК України (чинного на момент виникнення правовідносин) суб`єкт господарювання має право використовувати у своїй діяльності печатки. Використання суб`єктом господарювання печатки не є обов`язковим. Виготовлення, продаж та/або придбання печаток здійснюється без одержання будь-яких документів дозвільного характеру.

Відповідно до п. 1 розділу І Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 червня 2015 року N 1000/5 ці Правила встановлюють єдині вимоги щодо створення управлінських документів і роботи зі службовими документами, а також порядок їх архівного зберігання в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності (далі - установи)

Згідно п. 1, 2, 4, 5, 9-11 розділу ІІ, параграфу 3 Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 червня 2015 року N 1000/5 право на застосування гербових печаток (для установ, які мають право використовувати державну символіку) або печаток установи із зазначенням найменування установи та ідентифікаційного коду (далі - печатка установи) закріплюється у положенні (статуті) установи і зумовлюється її правовим статусом. На документах, що засвідчують права громадян і юридичних осіб, на яких фіксується факт витрати коштів і проведення операцій з матеріальними цінностями, підпис посадової (відповідальної) особи скріплюється печаткою установи (за наявності). В установах дозволяється також застосовувати печатки структурних підрозділів (служби діловодства, бухгалтерії, кадрової служби тощо), печатки для окремих категорій документів (для копій, перепусток, конвертів тощо), а також металеві печатки - для опечатування приміщень, шаф, сейфів. В інструкції з діловодства установи визначаються види і кількість печаток, штампів, що застосовуються, перелік документів, підписи на яких відповідно до законодавства необхідно скріплювати печаткою установи, та порядок застосування печаток. Розпорядчим документом керівника установи визначаються порядок використання, місце зберігання печатки установи і посадові особи, відповідальні за її зберігання, а також перелік посадових осіб, підписи яких скріплюються печаткою установи. Облік усіх печаток та штампів, що застосовуються в установі, ведеться у журналі за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Видача печаток, штампів посадовим особам здійснюється під підпис у відповідному журналі. Печатки зберігаються у шафах (сейфах), що надійно замикаються і опечатуються. Перевірка наявності печаток і штампів здійснюється щороку комісією, призначеною розпорядчим документом керівника установи, та оформлюється актом.

Встановивши наявність відбитку печатки Приватного підприємства "Крамбудіндустрія" на спірному договорі та, враховуючи, що позивач за зустрічним позовом несе повну відповідальність за законність використання його печатки, зокрема, при нанесенні відбитків на договорах, суди мають дослідити питання встановлення обставин, що печатка була загублена відповідачем, викрадена в нього або в інший спосіб вибула з його володіння, через що печаткою могла б протиправно скористатися інша особа.

З`ясування відповідних питань і оцінка пов`язаних з ними доказів має істотне значення для вирішення такого спору, оскільки це дозволило б з максимально можливим за цих обставин ступенем достовірності ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні відповідних господарських операцій.

Аналогічні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 06.11.2018 у справі № 910/6216/17 та від 05 грудня 2018 року у справі № 915/878/16.

Отже договір № 2023/1/756/А від 01.08.2023 окрім підписів представників контрагентів містить відтиски печаток, в тому числі і позивача за зустрічним позовом. При цьому відповідальність за збереження його печатки несе позивач за зустрічним позовом. Про втрату чи викрадення відповідної печатки підприємством не зазначалось. Докази чи заперечення щодо проставлення на договорі печатки, що не належить позивачу за зустрічним позовом, також не надавались суду.

Суд також звертає особливу увагу на ту обставину, що підприємство ініціювало видачу йому банківської гарантії, подавши відповідну заяву, з метою забезпечення виконання основного зобов`язання (договору укладеного підприємством з АТ "Укрпошта"). Обов`язковою умовою основного договору (договір №240723-23Е про надання послуг з поточного ремонту від 26.07.2023) було забезпечення виконання зобов`язань за ним саме банківською гарантією. Тобто керівник підприємства усвідомлено звернувся до банку з приводу отримання банківської гарантії для забезпечення виконання основного зобов`язання, яке в подальшому виконувалось підприємством. Банківська гарантія могла бути видана банком лише за умови приєднання до публічної пропозиції (яка є однаковою (загальною) для всіх осіб, які мають намір отримати банківську гарантію) і лише в договорі приєднання № 2023/1/756/А від 01.08.2023 конкретизуються умови за яких видається банківська гарантія конкретній особі. Тобто без укладення договору приєднання, підприємству б не була видана банківська гарантія, беззаперечно необхідна ПП "Крамбудіндустрія" для забезпечення виконання зобов`язань за договором №240723-23Е про надання послуг з поточного ремонту від 26.07.2023. Отже безпосереднє волевиявлення ПП "Крамбудіндустрія" на укладення договору приєднання (№ 2023/1/756/А від 01.08.2023) та отримання банківської гарантії було підтверджено діями підприємства, пов`язаними з виконанням основного зобов`язання (Договору №240723-23Е про надання послуг з поточного ремонту від 26.07.2023). Докази того, що банківська гарантія могла бути видана підприємству з іншими умовами, ніж вказано в договорі приєднання, чи без його укладення суду надані не були. Тобто матеріалами справи підтверджено волевиявлення ПП "Крамбудіндустрія" на укладення спірного договору.

Отже, підприємством не надано суду доказів в підтвердження обставин, що його повноважний представник не підписував договір, яким позивач за первісним позовом підтверджує позовні вимоги, а позивач за зустрічним позовом зазначає про недійсність, та не скріплював їх печаткою Приватного підприємства "Крамбудіндустрія".

Крім того, суд відзначає суперечливу поведінку позивача за зустрічним позовом, оскільки, про недійсність договору ним було заявлено лише після подання первісного позову у даній справі. При цьому, після сплати банком суми гарантії, підприємству направлялись листи-вимоги, в яких зазначалось про укладення спірного договору та виникнення у принципала зобов`язань щодо сплати комісії за спірним договором. Крім того, в процесі розгляду справи № 911/3868/23 підприємство сплатило самостійно суму комісії та не зверталось з зустрічним позовом про недійсність договору приєднання.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Отже, вірогідними доказами в рамках даної справи, суду було доведено укладення сторонами договору № 2023/1/756/А від 01.08.2023, яким позивач за первісним позовом обґрунтував свої позовні вимоги та виникнення у відповідача за первісним позовом зобов`язань зі сплати комісії у визначеному позивачем розмірі. Натомість, обставини щодо не підписання керівником підприємства договору № 2023/1/756/А від 01.08.2023 жодними доказами не підтверджені. А оскільки, правочин скріплений печаткою Приватного підприємства "Крамбудіндустрія", про втрату якої чи вибуття її з володіння позивача за зустрічним позовом у будь-який інший спосіб суду не заявлено та не надано будь-яких доказів в підтвердження обставин втрати чи проставлення її не повноважною особою. Суд вважає вірогідно підтвердженими обставини укладення спірного правочину саме повноваженими представниками сторін, що виключає підстави для визнання його у судовому порядку недійсним та визнання відсутнім у банку права вимоги на підставі договору № 2023/1/756/А від 01.08.2023.

Суд відмовляє у задоволенні зустрічного позову, в зв`язку з його необгрунтвоаністю.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76 ГПК України).

За приписами ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі № 914/1131/18, від 26.02.2019 у справі № 914/385/18, від 10.04.2019 у справі № 904/6455/17, від 05.11.2019 у справі № 915/641/18.

Статтею 129 Конституції України унормовано, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У ч. 3 ст. 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у ст. 13 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Крім того, відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стандарт доказування "вірогідність доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати саме ту їх кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

За приписами ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, враховуючи встановлені при розгляді первісного та зустрічного позовів обставини, суд дійшов висновку про задоволення первісного позову та відмову в задоволенні зустрічного позову.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за подання первісного та зустрічного позову покладаються на Приватне підприємство "Крамбудіндустрія". Судовий збір підлягає пониженню на коефіцієнт 0,8.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Крамбудіндустрія" (01054, м. Київ, вулиця Коцюбинського Михайла, 1, офіс 403; ідентифікаційний код 33270749) на користь Акціонерного товариства "Юнекс Банк" (03040, м. Київ, вулиця Васильківська, 14; ідентифікаційний код 20023569) суму заборгованості з комісії у розмірі 99322 (дев`яносто дев`ять тисяч триста двадцять дві) грн 38 коп., витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.

3. У задоволенні зустрічного позову про визнання за Акціонерним товариством "Юнекс Банк" відсутності права на стягнення з Приватного підприємства "Крамбудіндустрія" за договором на приєднання № 2023/1/756/А до публічної пропозиції на укладання договору про надання банківських гарантій АТ "Юнекс Банк" від 01.08.2023 - відмовити повністю.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 27.11.2025

Суддя І.В.Усатенко