ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2025 Справа № 917/1396/23

розглянувши матеріли справи за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Енерджі", вул. Левандовська, 8А, нежиле приміщення 1-8, груп. прим. 10, м. Київ, 01010

до Акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта", вул. Свіштовська, 3, м. Кременчук, Полтавська область, 39609

про стягнення коштів

у складі суду судді Погрібної С.В.

за участю секретаря судового засідання Ареф`євої Є.С.,

представники сторін згідно протоколу судового засідання.

Обставини справи. Товариство з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Енерджі" звернулось до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" про стягнення 13 964 736,44 грн заборгованості за Договором поставки № 19/07/10-1 від 10.07.2019.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 08.08.2023 судом прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 17.10.2023, 10:00. Дата першого підготовчого засідання призначалась суддею з урахуванням терміну запланованої відпустки.

28.08.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 10515).

Позивачем подано відповідь на відзив з клопотанням про поновлення на її подання (вх. № 11044 від 07.09.2023).

Від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив (вх. № 11470 від 14.09.2023).

Подані учасниками справи відзив, відповідь на відзив та заперечення долучені судом до матеріалів справи та будуть враховані при винесенні рішення у справі

Ухвалою від 17.10.2023 суд продовжив строк проведення підготовчого провадження на 30 днів та відклав підготовче засідання 21.11.2023.

Від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх. № 14872 від 20.11.2023), у зв`язку з неможливістю забезпечити явку представника в судове засідання.

Ухвалою від 21.11.2023 судом закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті на 18.01.2024, 11:00.

16.01.2024 від представника позивача надійшло клопотання про участь в судових засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (вх. № 568).

Подана заява прийнята судом до ували, однак не підлягає розгляду, оскільки ухвалою суду від 06.10.2023 було задоволено заяву уповноваженого представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Енерджі" про участь в усіх судових засіданнях по справі № 917/1396/23 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Проведення судового засідання в 18.01.2024 в режимі відеоконференції не відбулось через зайнятість залу суду, відведеного для проведення відеоконференцій, у період визначеного часу по цій справі.

Ухвалою від 18.01.2024 судом відкладено розгляд справи на 07.03.2024, 11:30.

У зв`язку з перебуванням судді Погрібної С.В. у відпустці, судове засідання призначене на 07.03.2024 не відбулось. Наступне судове засідання розгляду справи по суті призначено на 11.04.2024, 11:30.

29.03.2025 відповідачем подано клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (вх. №4303), яка задоволена судом про що винесено відповідну ухвалу.

10.04.2024 від представника відповідача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи та оголошення перерви в судовому засіданні (вх. № 4912).

В судовому засіданні 11.04.2024 судом було відмовлено у задоволенні поданого відповідачем клопотанні про долучення доказів, після з`ясування обставин справи та дослідження доказів позивачем та відповідачем, для всебічного дослідження матеріалів справи судом було оголошено перерву до 23.05.2024, 11:30.

22.05.2024 від відповідача Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" надійшло клопотання про повернення розгляду справи на стадію підготовчого провадження (вх. № 7196) та клопотання про зупинення провадження у справі (вх. № 7198).

Від позивача надійшли додаткові пояснення, в яких викладені заперечення стосовно клопотання про зупинення провадження у справі подані відповідачем (вх. № 7222) та клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю представника Шамраєва М.Є. в іншому судовому процесі (вх. № 7229).

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 23.05.2024 судом задоволено клопотання Публічного акціонерного товариства «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» про повернення до стадії підготовчого провадження та зупинене провадження у справі № 917/1396/23; зобов`язано учасників справи повідомити суд про усунення обставин, якими було зумовлено зупинення провадження по справі.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Енерджі» з ухвалою суду від 23.05.2024 не погодилося, звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Полтавської області від 23.05.2024 про зупинення провадження у даній справі і просить суд направити справу до Господарського суду Полтавської області, для подальшого її розгляду.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 02.09.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Енерджі» задоволено; ухвалу Господарського суду Полтавської області від 23.05.2024 скасовано; матеріали справи № 917/1396/23 направлено для продовження її розгляду до Господарського суду Полтавської області.

Ухвалою від 14.10.2024 продовжено розгляд справи.

13.01.2025 Ухвалою Східного апеляційного господарського суду було відмовлено у задоволенні заяви Акціонерного товариства «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» (вх. №15078 від 26.11.2024) про роз`яснення постанови Східного апеляційного господарського суду від 02.09.2024 у справі № 917/1396/23, матеріали справи направлено до Господарського суду Полтавської області.

У подальшому розгляд справи продовжено, про що постановлено відповідну ухвалу.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 18.02.2025 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 13.01.2025 у справі № 917/1396/23, витребувано матеріали справи № 917/1396/23 Господарського суду Полтавської області.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 02.04.2025 касаційну скаргу Акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" залишено без задоволення; ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 13.01.2025 залишено без змін; матеріали справи № 917/1396/23 направлено для продовження розгляду справи до Господарського суду Полтавської області.

Ухвалою від 14.04.2025 судом продовжено розгляд справи та призначено підготовче засідання на 20.05.2025, 11:00.

15.05.2025 відповідач подав до суду клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх. №6470), яке задоволено судом, про що винесено відповідну ухвалу.

19.05.2025 від Акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх. (6605).

20.05.2025 позивачем подано заяву про проведення засідання за відсутності представника позивача (вх. №6667).

Ухвалою від 20.05.2025 суд відклав підготовче засідання на 17.06.2025, 10:30.

17.06.2025 позивачем подано заяву про проведення засідання за відсутності представника позивача (вх. №8079).

Ухвалою від 17.06.2025 судом відкладено підготовче засідання на 05.08.2025, 10:30.

05.08.2025 позивачем подано заяву про відкладення підготовчого засідання (вх. №10252), у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому процесі.

Ухвалою від 05.08.2025 судом відкладено підготовче засідання на 03.09.2025, 11:00.

У зв`язку з перебуванням судді Погрібної С.В. у відпустці, судове засідання призначене на 03.09.2025 не відбулось. Наступне підготовче засідання призначено на 04.11.2025, 13:00.

03.11.2025 від представника Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" надійшли клопотання про долучення до матеріалів справи письмових пояснень щодо правових висновків, викладених у рішенні Європейського суду з прав людини від 16.10.2025 (вх. № 13980) та клопотання про залучення третьої особи на стороні відповідача - АТ "Полтаваобленерго" (вх. № 13981).

Ухвалою від 04.11.2025 суд відмовив Публічному акціонерному товариству "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" в задоволенні клопотання про залучення третьої особи, без самостійних вимог на стороні відповідача - Акціонерне товариство "Полтаваобленерго"; закрив підготовче провадження у справі та призначив її до судового розгляду по суті на 25.11.2025, 14:00. Окрім цього, суд долучив подані письмові пояснення представником відповідача до матеріалів справи.

В судовому засіданні 25.11.2025 судом були з`ясовані обставини справи та досліджено наявні в матеріалах справи докази.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за укладеним між сторонами Договором №19/07/10-1 від 10.07.2019 в частині оплати поставленої електричної енергії на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Енерджі», що стало підставою для звернення останнього до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 13 964 736,44 грн.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази та оцінивши їх в сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини.

10.07.2019 між ПАТ Укртатнафта (постачальник) та ТОВ Юнайтед Енерджі (покупець) укладено Договір № 19/07/10-1 поставки електричної енергії споживачу (далі Договір), відповідно до умов якого Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору (а.с. 15-22 том 1).

Для забезпечення безперервного надання послуг з постачання електричної енергії Споживачу Постачальник зобов`язується здійснювати своєчасну закупівлю електричної енергії в обсягах, що за належних умов забезпечать задоволення попиту на споживання електричної енергії Споживачем (пункт 4.1 договору).

Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього Договору (пункт 5.1 договору).

Спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції Постачальника.

Для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується один спосіб визначення ціни електричної енергії (пункт 5.2 договору).

Інформація про діючу ціну електричної енергії має бути розміщена на офіційному веб-сайті Постачальника не пізніше ніж за 20 днів до початку її застосування із зазначенням порядку її формування (пункт 5.3 договору).

Ціна електричної енергії має зазначатися Постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим Договором, у тому числі у разі її зміни. У випадках застосування до Споживача диференційованих цін електричної енергії суми, вказані в рахунках, відображають середню ціну, обчислену на базі різних диференційованих цін (пункт 5.4 договору).

Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць (пункт 5.5 договору)

Розрахунки Споживача за цим Договором здійснюються на поточний рахунок Постачальника зі спеціальним режимом використання (пункт 5.6 договору).

Оплата рахунка Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання його Споживачем, або протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати, зазначеної у комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого Споживачем (пункт 5.7 договору).

Розділом 12 Договору передбачено, що Сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за цим Договором, якщо це невиконання є наслідком непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Під форс-мажорними обставинами розуміють надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами цього Договору.

Строк виконання зобов`язань за цим Договором відкладається на строк дії форс-мажорних обставин.

Сторони зобов`язані негайно повідомити про форс-мажорні обставини та протягом чотирнадцяти днів з дня їх виникнення надати підтверджуючі документи щодо їх настання відповідно до законодавства.

Виникнення форс-мажорних обставин не є підставою для відмови Споживача від сплати Постачальнику за електричну енергію, яка була надана до їх виникнення (пункти 12.1-12.5 договору).

На виконання умов Договору позивачем було поставлено відповідачу електричну енергію на суму 1 015 850 854,07 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами купівлі-продажу та не заперечується відповідачем.

Відповідачем було сплачено за електричну енергію 1 001 886 117,63 грн, що сторонами не заперечується та підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями.

Як вказує позивач, станом на час подання позовної заяви заборгованість відповідача перед позивачем становить 13 964 736,44 грн.

У зв`язку з наявністю заборгованості позивач неодноразово надсилав відповідачу листи з вимогою про її погашення.

Докази якими позивач обґрунтовує свої вимоги: Договір №19/07/10-1 про постачання електричної енергії споживачу від 10.07.2019; Заява-приєднання до Договору №19/07/10-1 про постачання електричної енергії споживачу від 10.07.2019; Комерційна пропозиція до Договору №19/07/10-1 про постачання електричної енергії споживачу від 10.07.2019; Комерційна пропозиція до Договору №19/07/10-1 про постачання електричної енергії споживачу від 10.07.2019; Акт №195 купівлі-продажу електричної енергії від 31.01.2021 року; Акт №452 купівлі-продажу електричної енергії від 28.02.2021 року; Акт №806 купівлі-продажу електричної енергії від 31.03.2021 року; Акт №1261 купівлі-продажу електричної енергії від 30.04.2021 року; Акт №1619 купівлі-продажу електричної енергії від 31.05.2021 року; Акт №2087 купівлі-продажу електричної енергії від 30.06.2021 року; Акт №2495 купівлі-продажу електричної енергії від 31.07.2021 року; Акт №1745 купівлі-продажу електричної енергії від 31.12.2020 року; Акт №1470 купівлі-продажу електричної енергії від 30.11.2020 року; Акт №1172 купівлі-продажу електричної енергії від 31.10.2020 року; Акт №1028 купівлі-продажу електричної енергії від 30.09.2020 року; Акт №928 купівлі-продажу електричної енергії від 31.08.2020 року; Акт №820 купівлі-продажу електричної енергії від 31.07.2020 року; Акт №690 купівлі-продажу електричної енергії від 30.06.2020 року; Акт №579 купівлі-продажу електричної енергії від 31.05.2020 року; Акт №439 купівлі-продажу електричної енергії від 30.04.2020 року; Акт №333 купівлі-продажу електричної енергії від 31.03.2020 року; Акт №181 купівлі-продажу електричної енергії від 29.02.2020 року; Акт №73 купівлі-продажу електричної енергії від 31.01.2020 року; Акт №426 купівлі-продажу електричної енергії від 31.12.2019 року; Акт №283 купівлі-продажу електричної енергії від 30.11.2019 року; Акт №271 купівлі-продажу електричної енергії від 31.10.2019 року; Акт №216 купівлі-продажу електричної енергії від 30.09.2019 року; Акт №157 купівлі-продажу електричної енергії від 31.08.2019 року; Картка рахунку 361 за 2019 рік; Платіжна інструкція № від 05.08.2019 року; Платіжна інструкція №31275 від 07.08.2019 року; Платіжна інструкція №31703 від 16.08.2019 року; Платіжна інструкція № від 21.08.2019 року; Платіжна інструкція № від 02.09.2019 року; Платіжна інструкція №32352 від 04.09.2019 року; Платіжна інструкція №32280 від 04.09.2019 року; Платіжна інструкція №32712 від 10.09.2019 року; Платіжна інструкція №00033460 від 30.09.2019 року; Платіжна інструкція № від 01.10.2019 року; Платіжна інструкція № від 01.10.2019 року; Платіжна інструкція № від 31.10.2019 року; Платіжне доручення № від 03.02.2020 року; Платіжне доручення № від 03.03.2020 року; Платіжне доручення № від 16.03.2020 року; Платіжне доручення № від 30.03.2020 року; Платіжне доручення № від 01.04.2020 року; Платіжне доручення № від 01.04.2020 року; Платіжне доручення № від 01.04.2020 року; Платіжне доручення № від 26.05.2020 року; Платіжне доручення № від 26.05.2020 року; Платіжне доручення № від 18.11.2020 року; Платіжне доручення № від 26.11.2020 року; Платіжне доручення № від 26.11.2020 року; Платіжне доручення № від 01.04.2021 року; Платіжне доручення №57852 від 01.04.2021 року; Платіжне доручення №58397 від 08.04.2021 року; Платіжне доручення №58400 від 08.04.2021 року; Платіжне доручення № від 08.04.2021 року; Платіжне доручення № від 08.04.2021 року; Платіжне доручення №60159 від 13.05.2021 року; Платіжне доручення №60429 від 19.05.2021 року; Платіжне доручення № від 19.05.2021 року; Платіжне доручення №60430 від 19.05.2021 року; Платіжне доручення №74706 від 07.02.2022 року; Платіжне доручення №81026 від 07.11.2022 року; Платіжне доручення №78163 від 07.11.2022 року; Дублікат рахунку №808 від 31 травня 2020 року; Дублікат рахунку №936 від 30 червня 2020 року; Дублікат рахунку №1101 від 31 липня 2020 року; Дублікат рахунку №1251 від 31 серпня 2020 року; Дублікат рахунку №1403 від 30 вересня 2020 року; Дублікат рахунку №1678 від 31 жовтня 2020 року; Дублікат рахунку №1969 від 30 листопада 2020 року; Дублікат рахунку №2317 від 31 грудня 2020 року; Дублікат рахунку №272 від 31 січня 2021 року; Дублікат рахунку №581 від 28 лютого 2021 року; Дублікат рахунку №950 від 31 березня 2021 року; Дублікат рахунку №1324 від 30 квітня 2021 року; Дублікат рахунку №1682 від 31 травня 2021 року; Дублікат рахунку №2063 від 30 червня 2021 року; Дублікат рахунку №2466 від 31 липня 2021 року; Картка рахунку 3612 за період 31.12.2019 - 18.04.2023 року; Лист ТОВ «ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖ1» вux. 03/07-3 від 03.07.2023 року; Докази направлення Листа ТОВ «ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ» вux. 03/07-3 від 03.07.2023 року; Знімок екрану з веб-сайту AT «УКРПОШТА», що підтверджує отримання відповідачем листа eux. 03/07-3 від 03.07.2023 року (трекінг 029).

Відповідач проти позову заперечує, вважає, що позовні вимоги заявлено передчасно: не заперечуючи самого факту поставки електроенергії, відповідач ставить під сумнів правову природу рахунків, з посиланням на відсутність у виставлених рахунках інформації про строки їх оплати, з посиланням на пункт 5.7 Договору та на форс-мажорні обставини вважає, що виконання зобов`язання стало неможливим, а відтак строк виконання зобов`язання не настав.

Відповідачем надано лист Торгово-промислової палати від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань, наказ ПАТ "ТФПНК "Укрататнафта" та Наказ про включення відповідача до Переліку підприємств, які є боржниками у виконавчих провадженнях, вчинення виконавчих дій за якими зупиняються у період воєнного стану (а.с. 162-169 том 1).

Матеріалами справи також підтверджено, що 23.05.2024 ПАТ "Укртатнафта" змінило найменування на Акціонерне товариство "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" (далі АТ "Укртатнафта").

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає наступне.

За своєю правовою природою укладений сторонами Договір є Договором поставки, до якого, в силу ЦК України, застосовуються положення про купівлю-продаж.

Відповідно до статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статей 655, 656 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу може бути майно (товар), яке є у продавця на момент укладення договору або буде створене (придбане, набуте) продавцем у майбутньому.

Згідно зі статтею 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Статтею 662 ЦК України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до статей 663, 664 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Згідно зі статтею 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Стаття 693 ЦК України передбачає, що якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу (частина перша).

В силу положень статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 631 ЦК України визначено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Статтею 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Приписи статті 599 ЦК України встановлюють, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Разом з належним виконанням законодавство передбачає й інші підстави припинення зобов`язань (прощення боргу, неможливість виконання, припинення за домовленістю, передання відступного, зарахування). Однак чинне законодавство не передбачає таку підставу припинення зобов`язання, як закінчення строку дії договору.

Відповідно до статті 538 ЦК України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання (частина перша).

При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту. Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов`язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону (частина друга).

У разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право, зокрема, відмовитися від виконання свого обов`язку частково або в повному обсязі (частина третя).

Якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок (частина четверта).

Предметом позову у справі, що переглядається, є вимоги про стягнення суми боргу за договором поставки.

Відповідач стверджує, що строк виконання Договору в частині оплати електроенергії не настав з огляду на настання форс-мажорних обставин, спричинених військовою агресією РФ проти України. Період дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили): з 02.04.2022, тривають на 04.01.2023. Відповідач надає суду лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 та Витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань, Наказ №100 від 02.04.2022 «Про аварійну зупинку технологічних установок».

Розділом 12 Договору від 10.07.2019 встановлено наступне: «Сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за цим Договором, якщо це невиконання є наслідком непереборної сили (форс-мажорних обставин). Під форс-мажорними обставинами розуміють надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами цього Договору. Строк виконання зобов`язань за цим Договором відкладається на строк дії форс-мажорних обставин. Сторони зобов`язані негайно повідомити про форс-мажорні обставини та протягом чотирнадцяти днів з дня їх виникнення надати підтверджуючі документи щодо їх настання відповідно до законодавства. Виникнення форс-мажорних обставин не є підставою для відмови Споживача від сплати Постачальнику за електричну енергію, яка була надана до їх виникнення (пункти 12.1-12.5 договору)».

У постанові Верховного Суду від 13.03.2024 у справі № 686/16312/22 суд касаційної інстанції зробив наступні висновки: "на рівні норм ЦК України законодавець не внормував застосування конструкції форс-мажору в цивільних відносинах. Традиційно в цивільних відносинах форс-мажор є договірною підставою звільнення від цивільно-правової відповідальності. Проте це не перешкоджає учасникам цивільного обороту врегулювати свої відносини з врахуванням принципу свободи договору.

Очевидно, що за допомогою такого універсального регулятора приватних відносин як договір його сторони можуть регулювати, зокрема:

- застосування конструкції форс-мажору в своїх відносинах (на які випадки поширюється форс-мажор, які правові наслідки існування форс-мажору (наприклад, право на зміну чи розірвання договору);

- чим підтверджується форс-мажор;

- чи впливає існування форс-мажору на виконання цивільно-правового зобов`язання, яке виникло на підставі такого договору;

- як позначається існування форс-мажору на строках виконання цивільно-правового зобов`язання, яке виникло на підставі договору.

У договорі сторони домовилися про те, що строк виконання зобов`язань за цим Договором відкладається на строк дії форс-мажорних обставин.

У постанові Верховного Суду від 15.09.2023 у справі № 910/4725/22 міститься висновок, відповідно до якого закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, оскільки за загальним правилом, закріпленим у статті 599 ЦК України, такою підставою є виконання, проведене належним чином. Закон не передбачає такої підстави, як закінчення строку дії договору, для припинення зобов`язання, яке залишилося невиконаним.

Аналогічні висновки Верховного Суду викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 910/9072/17 та у постанові Верховного Суду від 22.06.2023 у справі № 925/1238/22.

Суд враховує, що внаслідок ракетних обстрілів було зруйновано промислову інфраструктуру, виробничі потужності нафтопереробного заводу, що призвело до його аварійної зупинки та унеможливило виготовлення нафтопродуктів. Доказами ракетних обстрілів залучені до матеріалів справи витяги щодо кримінальних проваджень, порушених за фактами обстрілів. Доказом аварійної зупинки нафтопереробного заводу є Наказ ПАТ "Укртатнафта" №100 від 02.04.2022 (а.с. 137-138 том 1).

Відповідно, ракетні обстріли АТ «УКРТАТНАФТА» та зруйнування виробничих потужностей нафтопереробного заводу достеменно свідчать про наявність форс-мажорних обставин. В свою чергу, дія форс-мажорних обставин, яка спричинила неможливість виконання зобов`язань у встановлені строки, продовжує ці строки пропорційно на час дії відповідних обставин.

Докази припинення дії форс-мажорних обставин у даному випадку у матеріалах справи відсутні. Про такі обставини при розгляді справи сторони суд не повідомляли.

В Постанові від 31 серпня 2022 року по справі №910/15264/2146 Верховний Суд дійшов таких висновків: « 50. Водночас неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про форс-мажорні обставини позбавляє сторону, яка порушила цей обов`язок, права посилатися на ці обставини як на підставу звільнення від відповідальності, якщо це передбачено договором (втрата стороною права посилання на форс-мажор). 51. Положення укладеного сторонами Договору прямо не передбачають юридичні наслідки того, що постачальник не повідомив замовника в строки, визначені Договором, про факт настання таких обставин (із посиланням на відповідний сертифікат ТПП чи без нього). Про те, що сторона позбавляється права посилатися на форс-мажорні обставини через несвоєчасне повідомлення має бути прямо зазначено в договорі (подібний за змістом правовий висновок міститься у п.5.63 постанови Верховного Суду від 22.06.2022 у справі №904/5328/21)».

Судом встановлено, що у даному випадку в Договорі поставки № 19/07/10-1 від 10.07.2019 відсутня умова про позбавлення права посилатися на форс-мажорні обставини через несвоєчасне повідомлення про них.

З огляду на викладене, а також враховуючи те, що строк виконання відповідачем своїх зобов`язань був продовжений на час дії форс-мажорних обставин (із врахуванням доказів, які були надані відповідачем на підтвердження наявності форс-мажорних обставин), суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення 13 964 736,44 грн заборгованості за Договором поставки № 19/07/10-1 від 10.07.2019 є передчасними.

Відповідно до частини п`ятої статті 236 ГПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

На підставі матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення 13 964 736,44 грн заборгованості за Договором поставки № 19/07/10-1 від 10.07.2019 задоволенню не підлягають.

Поряд з цим, за змістом пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент на підтримку кожної підстави. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Судом були досліджені всі документи, які надані сторонами у справі, аргументи сторін та надана їм правова оцінка. Стосовно інших доводів сторін, які детально не зазначені в рішенні, то вони не підлягають врахуванню, оскільки суперечать встановленим судом фактичним обставинам справи та не стосуються предмета доказування по даній справі.

За приписами статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору слід покласти на позивача.

Керуючись статтями 129, 232-233, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1, 2 статті 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку і строки, встановлені статтями 256, 257 ГПК України.

Рішення складено 27.11.2025.

Суддя Погрібна С.В.