РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.11.2025Справа № 914/2328/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В. розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут»

до Державної податкової служби України в особі Головного управління ДПС у Львівській області

про стягнення 3848,51 грн

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» звернулось до суду з позовом до Державної податкової служби України в особі Головного управління ДПС у Львівській області про стягнення 3848,51 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем порушено взяті на себе зобов`язання з оплати спожитої (купленої) електричної енергії за Договором №14713/3/2021/1 про постачання/закупівлю електричної енергії постачальником універсальних послуг, внаслідок чого у відповідача за період грудень 2021 - січень 2022 року утворилась заборгованість у розмірі 3848,51 грн, яку позивач просить суд стягнути з відповідача.

Відповідач заперечив проти задоволення позову, вказавши, що згідно даних бухгалтерського обліку відповідачем здійснено повну оплату за надані послуги згідно Договору №14713/3/2021/1 від 24.12.2021 на підставі рахунків та актів приймання-передачі фактичних обсягів спожитої електричної енергії, заборгованість відповідача перед позивачем за вказаним Договором не обліковується, а також відповідач надав суду, зокрема, копію платіжного доручення №4769 від 28.12.2021 на суму 7118,03 грн. Крім того, відповідач вказав, що з 01.01.2022 новим постачальником електричної енергії для відповідача є ТОВ «Укр Газ Ресурс» згідно Договору №2273/2 від 31.12.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24.12.2021 між позивачем (далі - Постачальник) та відповідачем (далі - Споживач) укладено Договір №14713/3/2021/1 про постачання/закупівлю електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі - Договір) відповідно до умов якого, Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача визначених в додатку №2 до цього Договору, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. (п.2.1. Договору)

Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць. (п.5.9. Договору)

Відповідно до п.5.11. Договору оплатf рахунка Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строки, визначені в рахунку та в Договорі.

Згідно з п.5.17 Договору рахунки на оплату платежів, передбачених даним договором, виписуються Постачальником електричної енергії та надаються споживачу. Тривалість періоду для оплати отриманих рахунків становить 5 робочих днів з дня отримання рахунку.

Пунктом п.5.20.2. Договору передбачено, що Споживач самостійно отримує рахунок на оплату електричної енергії не пізніше 4 календарного дня наступного за розрахунковим періодом у Персональному кабінеті, який вважається таким, що наданий Споживачу Постачальником не пізніше 4 календарного дня наступного за розрахунковим. У разі необхідності, рахунок в паперовому вигляді Споживач може отримати у Постачальника, звернувшись в центр обслуговування клієнтів.

Згідно зі статтею 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Пунктом 4.12 ПРРЕЕ встановлено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.

З матеріалів справи вбачається, що позивач на виконання умов Договору за період грудень 2021 року - січень 2022 року поставив відповідачу електричну енергію в кількості 2048 кВт/год.

Обсяг та факт споживання відповідачем електричної енергії за період грудень 2021 року та з 01.01.2022 по 25.01.2022 підтверджується відповідними актами приймання-передачі фактичних обсягів спожитої електричної енергії за підписом уповноважених представників ТОВ «Львівенергозбут» та Оператора системи розподілу ПрАТ «Львівобленерго».

Позивач виставив відповідачу рахунки на оплату №211219 за грудень 2021 року та №220119 з 01.01.2022 по 25.01.2022 на загальну суму 3848,51 грн.

В рахунках на оплату вказано, що оплата рахунку повинна бути здійснена протягом 5 операційних днів від дня отримання рахунку, якщо інший термін не передбачений договором.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів оплати відповідачем отриманої електричної енергії за період грудень 2021 року, січень 2022 року (01.01.2022 - 25.01.2022) на суму 3848,51 грн.

Оскільки заявлена позивачем сума заборгованості підтверджена наявними доказами у матеріалах справи в повному обсязі, за відсутності у матеріалах справи доказів сплати вказаної заборгованості, суд приходить до висновку, щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі 3848,51 грн.

Твердження відповідача про те, що згідно даних бухгалтерського обліку відповідачем здійснено повну оплату за надані послуги згідно Договору №14713/3/2021/1 від 24.12.2021 на підставі рахунків та актів приймання-передачі фактичних обсягів спожитої електричної енергії, заборгованість відповідача перед позивачем за Договору №14713/3/2021/1 від 24.12.2021 не обліковується, а також посилання відповідача на копію платіжного доручення №4769 від 28.12.2021 на суму 7118,03 грн, судом відхиляються, з огляду на таке.

Відповідачем надано суду копію виставленого позивачем рахунку на оплату за активну енергію №211119 за грудень 2021 року на суму 7118,03 грн, згідно якого кількість спожитої електричної енергії становить 1361 кВт/год.

Вказаний рахунок оплачено відповідачем згідно платіжного доручення №4769 від 28.12.2021 на суму 7118,03 грн у призначенні якого міститься посилання саме про оплату за електричну енергію за грудень 2021 згідно акту-рахунку №211119 від 28.12.2021.

Зазначене також підтверджується наданою позивачем випискою з банку щодо проведених відповідачем оплат.

В той же час, як вбачається з Акту приймання-передачі фактичних обсягів спожитої електричної енергії за грудень 2021 року від 03.01.2022 Оператор системи розподілу передав, а Електропостачальник прийняв дані за грудень 2021 року про фактичний обсяг спожитої електричної енергії в розмірі 1362 кВт/год споживачем - Головним управлінням ДПС у Львівській області.

Як вже встановлено судом, позивачем виставлено відповідачу рахунок на оплату №211219 за грудень 2021 року, згідно якого кількість спожитої електричної енергії становить 1362 кВт/год та оплаті підлягають 5,23 грн.

Втім, доказів оплати відповідачем вказаного рахунку на оплату №211219 за грудень 2021 року у розмірі 5,23 грн матеріали справи не містять.

Щодо тверджень відповідача про те, що з 01.01.2022 новим постачальником електричної енергії для відповідача є ТОВ «Укр Газ Ресурс» згідно Договору №2273/2 від 31.12.2021, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 6.1.1 ПРРЕЕ споживач має право в установленому цими Правилами порядку на зміну електропостачальника шляхом укладення нового договору про постачання електричної енергії споживачу (постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг) з новим електропостачальником.

Процес зміни споживачем електропостачальника забезпечується суб`єктами (учасниками) ринку електричної енергії та учасниками роздрібного ринку електричної енергії, які задіяні у процесі зміни електропостачальника та забезпечують зміну та інформаційний обмін під час такої зміни на безоплатній основі (п. 6.1.2 ПРРЕЕ).

Пунктом 6.1.3 ПРРЕЕ передбачено, що днем повідомлення споживачем про намір змінити електропостачальника вважається дата зафіксованого звернення споживача до нового електропостачальника щодо наміру укласти з ним договір про постачання електричної енергії споживачу.

Якщо споживач має чинний договір про постачання електричної енергії споживачу з фіксованим терміном (строком) дії, з метою уникнення штрафних санкцій за дострокове розірвання договору з боку попереднього електропостачальника споживач повинен повідомити нового електропостачальника про намір укласти з ним договір про постачання електричної енергії споживачу за 21 календарний день до дати закінчення терміну (строку) дії чинного договору.

Згідно з п. 6.1.8 новий електропостачальник має протягом трьох робочих днів надіслати запит до адміністратора комерційного обліку щодо зміни електропостачальника.

Пунктом 6.1.9 ПРРЕЕ передбачено, що після отримання та перевірки запиту на зміну електропостачальника адміністратор комерційного обліку протягом наступного дня має надіслати постачальнику послуг комерційного обліку споживача запит на контрольне зняття даних.

Згідно з п. 6.1.11 ПРРЕЕ постачальник послуг комерційного обліку впродовж 5 календарних днів після отримання запиту від адміністратора комерційного обліку повинен:

1) сформувати прогнозні дані про покази засобу (засобів) вимірювальної техніки (засобів комерційного обліку) на дату зміни електропостачальника та повідомити їх учасникам роздрібного ринку, задіяним у зміні електропостачальника;

2) запланувати зняття фактичних показів засобу (засобів) вимірювальної техніки (засобів комерційного обліку) на дату зміни електропостачальника.

Відтак, фіксація відповідних показів засобу комерційного обліку та факт споживання електричної енергії точок комерційного обліку відповідача були встановлені спеціально уповноваженим учасником ринку оператором системи розподілу ПрАТ «Львівобленерго» у спосіб та порядок, визначений чинним законодавством, що підтверджується актами приймання-передачі фактичних обсягів спожитої електричної енергії, підписаним між ПрАТ «Львівобленерго» та ТОВ «Львівенергозбут».

Перехід ГУ ДПС у Львівській області до нового постачальника електроенергії фактично відбувся 26.01.2022, про що свідчить лист ПрАТ «Львівобленерго» №145-07-439 від 25.01.2022, яким у відповідності до вимог п. 6.1.9 ПРРЕЕ було повідомлено ТОВ «Львівенергозбут» про зміну електропостачальника для споживача Головне управління ДПС у Львівській області з 26.01.2022.

Також, з листа ПрАТ «Львівобленерго» №245-07-908 від 10.06.2025 вбачається, що з 01.01.2022 по 25.01.2022 (включно) постачання електричної енергії ГУ ДПС у Львівській області здійснював електропостачальник ТОВ «Львівенергозбут».

Так, оскільки у спірний період постачальником електричної енергії відповідачу був позивач, судом відхиляється надане відповідачем платіжне доручення №314 від 11.03.2022 щодо оплати за електричну енергію за січень 2022 року на суму 9324,52 грн, оскільки вказану оплату відповідачем проведено на користь ТОВ «Укр Газ Ресурс».

Крім того, дане платіжне доручення не підтверджує, що такий платіж був проведений за електроенергію, спожиту саме за спірною точкою комерційного обліку, оскільки в призначенні платежу не зазначено об`єкти, за які здійснювалась оплата.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до положень ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Державної податкової служби України в особі Головного управління ДПС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35; ідентифікаційний код 43968090) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» (79016, м. Львів, вул. Шевченка, буд. 1; ідентифікаційний код 42092130) заборгованість у розмірі 3848 (три тисячі вісімсот сорок вісім) грн 51 коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 27.11.2025.

Суддя Я.В. Маринченко