ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27 листопада 2025 року Справа № 903/808/25

Господарський суд Волинської області у складі судді Слободян О.Г., за участю секретаря судового засідання Мачульської Л.В.,

представника позивача: адвоката Таш`яна Р.І.,

представників відповідача: адвоката Якименко З.С., директора Степанюка М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Ліницької Людмили Семенівни

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Скай

про стягнення 1595348грн 31коп

встановив: позивач ФОП Ліницька Людмила Семенівна звернулася до суду з позовом про стягнення з ТОВ Скай (відповідача) 1595348грн 31коп вартості товару, переданого на зберігання відповідачу. Також позивач повідомив, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, складається із сплаченого судового збору у розмірі 23930грн 25коп та витрат на надання правової допомоги у розмірі 50000грн.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань згідно умов договору про надання послуг відповідального зберігання, в частині сплати коштів за реалізований товар.

Ухвалою суду від 14.08.2025 відкрито провадження у справі та постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

15.09.2025 представник відповідача надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву (вх.№01-87/4100/25), в якому заперечив проти позову та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зазначив, що позивачем обрано невірний спосіб захисту своїх прав. Права позивача не порушені, оскільки товар, переданий на зберігання, є в наявності. За реалізований товар відповідач здійснив оплату позивачеві. Частина реалізованого товару залишається неоплаченою, але відповідач здійснить оплату після підписання позивачем акту звірки взаємних розрахунків. Договором зберігання визначено право відповідача щодо реалізації товару, але сторони не визначили конкретні строки оплати за реалізований товар. У відповідності до акту звірки, який направлено 27.08.2025 відповідачем позивачу, станом на серпень 2025 року у Відповідача на зберіганні знаходиться товар на загальну суму 611923,37 грн., який відповідач приготував до повернення. Товар на загальну суму 668802,86 грн., який включено позивачем до розрахунків в позовній заяві, відповідач не отримував.

Також представник позивача повідомив, що орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу, які відповідач може понести у зв`язку з розглядом даної справи, становить 30000грн.

22.09.2025 представник позивача надіслав на адресу суду відповідь на відзив (вх.№01-87/4243/25), в якій заперечив щодо доводів відповідача викладених у відзиві та просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник позивача зазначив, що позивач неодноразово звертався до відповідача із вимогами про повернення товару, проте відповідач прийнятий на зберігання товар не повернув; обставин неможливості виконання такого договірного зобов`язання та його відтермінування до завершення дії воєнного стану на території України не довів. За всіма вказаними накладними товар передавався відповідачу, про що свідчать підписи представника відповідача на них. Відносно пояснень відповідача щодо правовідносин позивача з іншими суб`єктами підприємницької діяльності позивач доводить, що їхні підприємницькі стосунки не мають відношення до справи, оскільки зазначені фізичні особи-підприємці не брали участі у зберігання та передачі товару за договором зберігання від 01.09.2022.

30.09.2025 представник відповідача надіслав на адресу суду клопотання (вх.№01-87/4380/25) про долучення до матеріалів справи фотоматеріалів в підтвердження наявності товару ФОП Лінницької на складі ТОВ "СКАЙ". У вказаному клопотанні представник відповідача зазначив, що відповідач зацікавлений у мирному врегулюванні спору та просив суд відкласти підготовче засідання з метою надання можливості сторонам врегулювати спір шляхом переговорів.

Ухвалою суду від 30.09.2025 продовжено строк підготовчого провадження до 12.11.2025.

20.10.2025 представник відповідача надіслав на адресу суду клопотання (вх.№01-87/4734/25) про долучення до матеріалів справи листа, додаткової угоди до договору зберігання та докази її направлення позивачу - ФОП Лінницькій Людмилі Семенівні. Зазначає, що лист направлений з метою врегулювання спору мирним шляхом.

28.10.2025 представник позивача надіслав на адресу суду додаткові пояснення (вх.№01-87/4918/25), в яких просив розцінювати поведінку відповідача як ухилення від виконання свого обов`язку по поверненню товару. Зазначив, що відповідач не надає докази збереження товару у вказаній ним кількості. Відповідно до умов договору, відповідач мав право на реалізацію товару, і більшу частину він реалізував, що дозволяє поставити під сумнів, що товар було збережено у кількості, про яку пише відповідач. Повідомив, що 24.10.2025 на рахунок позивача надійшов платіж відповідача у розмірі 30000грн, призначення платежу оплата за товар, без ПДВ.

29.10.2025 представник відповідача надіслав на адресу суду клопотання (вх.№01-87/4929/25) про огляд речових доказів за їх місцезнаходженням, в якому зазначив, що на думку відповідача, позивач не бажає отримувати товар із зберігання.

У вказаному клопотанні представник відповідача просив суд постановити ухвалу про огляд доказів (товару, який перебуває на зберіганні у ТОВ "СКАЙ", а саме олівці для губ, тіні тощо) за їх місцезнаходженням: Волинська область, Володимирський район, місто Нововолинськ, вулиця Шахтарська, 59, Б-2.

29.10.2025 представник відповідача також подав до суду клопотання (вх.№01-87/4930/25) про виклик свідка, в якому просив суд долучити до матеріалів справи заяву свідка ОСОБА_1 від 29.09.2025, посвідчену приватним нотаріусом Пасюк Л.О. та викликати в судове засідання для допиту свідка Меркулову Тетяну Петрівну, головного бухгалтера ТОВ "СКАЙ", якій відомі обставини, які мають значення для справи, яка проводила звірки з ФОП Лінницькою Л.С.

29.10.2025 представником відповідача подано клопотання (вх.№01-87/4932/25), в якому він просив суд встановити строк для подання заперечення на відповідь на відзив та додаткові пояснення позивача. Також просив суд долучити до матеріалів справи лист №39 від 27.10.2025 року ТОВ "СКАЙ", який направлено ФОП Лінницькій Л.С. у відповідь на її лист від 21.10.2025 року.

Протокольною ухвалою від 29.10.2025 суд задовольнив клопотання представника відповідача в частині долучення до матеріалів справи заяви свідка ОСОБА_1 від 29.09.2025.

Суд відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача в частині виклику свідка Меркулової Тетяни Петрівни, головного бухгалтера ТОВ СКАЙ, до судового засідання для допиту, з огляду на достатність поданих письмових пояснень та доказів, які містяться в матеріалах справи.

Ухвалою суду від 29.10.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті 05 листопада 2025 року.

04.11.2025 від представника відповідача надійшли додаткові пояснення по справі.

13.11.2025 на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про доручення до матеріалів справи копії ТТН.

Також 13.11.2025 представник відповідача подав суду клопотання, в якому просив постановити ухвалу про повернення розгляду справи на стадію підготовчого провадження та долучити до матеріалів справи товарно-транспорті накладні, які підтверджують доставку товару на зберігання із м.Харкова (замовник ФОП Лінницька) до м.Нововолинська (ТОВ СКАЙ - вантажоодержувач).

У судовому засіданні 13.11.2025 протокольною ухвалою суд задовольнив клопотання позивача про долучення до матеріалів справи доказів.

Також протокольною ухвалою суд задовольнив клопотання відповідача в частині доручення доказів та відмовив у задоволенні клопотання в частині повернення розгляду справи на стадію підготовчого провадження.

В судовому засіданні 13.11.2025 судом оголошено перерву до 27.11.2025.

У судовому засіданні 27.11.2025 представник позивача підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити повністю.

Представники відповідача проти позову заперечили, просили у позові відмовити. Також під час судових дебатів заявили, що докази понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу будуть подані у встановлені Господарським процесуальним кодексом строки.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, заслухавши пояснення учасників справи, господарський суд встановив наступне.

01.09.2022 між ФОП Ліницькою Л.С. (поклажодавець) та ТОВ «Скай» (зберігач) було укладено договір про надання послуг відповідального зберігання.

Згідно умов п.1.1 - 1.3 Договору Поклажодавець передає, а Зберігач приймає на відповідальне зберігання матеріальні цінності Поклажодавця (далі - Товар). Відповідальне зберігання за цим Договором є безоплатним. Товар може використовуватися в діяльності Зберігача, з правом реалізації.

Відповідно до п.2.1 Договору Зберігач зобов`язаний: вживати всіх необхідних заходів для забезпечення схоронності Товару протягом строку зберігання, повернути Товар Поклажодавцеві за актом приймання-передачі протягом 5 днів після припинення/розірвання договору / отримання вимоги від Поклажодавця щодо повернення товару, у стані, в якому він був одержаний з урахуванням нормального зносу.

Поклажодавець зобов`язаний: передати Зберігачеві Товар на зберігання протягом 5 днів після укладення цього договору за актом приймання-передачі; прийнята Товар у Зберігача, що повертається ним згідно з п 2.1.2 Договору за актом приймання-передачі. Поклажодавець має право у будь-який час вимагати у Зберігача повернення частини товару, який знаходиться на зберіганні, або всього майна з розірванням договору (п.3.1 Договору).

Пунктами 6.1, 6.2 Договору передбачено, що Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до 31.12.2022. Строк дії договору продовжується до кінця відповідного календарного року, якщо жодна зі сторін протягом дії Договору не заперечила проти такого продовження. Кількість пролонгація не обмежується. Дія договору припиняється за згодою сторін або у разі: припинення трудових відносин між Зберігачем та Поклажодавцем; повернення всього товару Зберігачем. на вимогу Поклажодавця; розірвання договору в односторонньому порядку.

Договір підписаний сторонами та завірений їх печатками.

На виконання умов Договору ФОП Ліницька Л.С. передала ТОВ «Скай» на зберігання матеріальні цінності за видатковими накладними №201, №202, №203, №204, №205, №206, №207, №208, №209 від 15.09.2022, №54616 від 12.09.2022, №54637 від 21.09.2022, №210, №211, №212, №213, №214, №215, №216 від 23.09.2022, №6, №54643 від 26.09.2022, №417, №418 від 04.11.2022, №2, №3, №5, №6 від 15.02.2023, №238, №239 від 20.04.2023, №1379 від 01.04.2024 та №1404 від 19.04.2024.

Позивач зазначає, що вартість переданого на зберігання товару становить 4928427,71грн.

Протягом 2023-2025 років від відповідача надійшло платежів на суму 3333079,40грн, що підтверджується доданими до позовної заяви платіжними інструкціями про оплату та не заперечується відповідачем.

У червні 2025 року ФОП Ліницька Л.С. отримала від ТОВ «Скай» листа №21 від 03.06.2025, в якому відповідач повідомив, що не бажає надалі продовжувати договір зберігання матеріальних цінностей, просив до 01.07.2025 забрати із відповідального зберігання матеріальні цінності. Також відповідач зазначив, що не має можливості надалі безоплатно зберігати матеріальні цінності, у разі, якщо вони не будуть забрані до 01.07.2025, зберігання буде платним. Вказав, що на зберігання було передано товар згідно видаткових накладних №209 від 15.09.2022, №210 від 23.09.2022. Частина матеріальних цінностей була реалізована. На даний час на зберіганні перебувають: за видатковою накладною № 209 від 15.09.2022: набори контурних для очей та губ збірний Christian СН-7 (збірний) в кількості, 24804 штуки; олівці (код № 26) А, В, №01, №07 у кількості 104747 штуки; за видатковою накладною № 210 від 23.09.2022: олівці для очей та для губ Christian СН-2 в кількості 107 800 штук, олівці для очей та для губ Christian СН-2А в кількості 2000 штук.

19.06.2025 у відповідь на лист №21 від 03.06.2025 позивач надіслав ТОВ «Скай» листа, в якому повідомив, що ФОП Ліницька Л.С. передала ТОВ «Скай» низку матеріальних цінностей за видатковими накладними на загальну суму 4928427,71грн. Відповідач вважає за необхідне повернути товар на суму 521178,47грн. ФОП Ліницька Л.С. зазначила, що готова прийняти вказаний товар у належному стані за адресою м. Харків, вул. Киргизька 19. Для організації прийому товару просила відповідача повідомити заздалегідь про час його доставки та вказала, що доставка проводиться за рахунок товариства. ФОП Ліницька Л.С. просила відповідача повідомити чи скористався відповідач правом на реалізацію отриманого товару на суму 1 124 169,84 грн; якщо товар на суму 1 124 169,84 грн реалізовано сплатити зазначену суму; якщо товар не було реалізовано терміново повернути його за вказаною адресою.

Позивач зазначив, що відповідач відповіді на даний лист не надіслав, товар не повернув, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача 1595348,31грн заборгованості за реалізований товар.

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За змістом статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст..936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Договором зберігання, в якому зберігачем є особа, що здійснює зберігання на засадах підприємницької діяльності (професійний зберігач), може бути встановлений обов`язок зберігача зберігати річ, яка буде передана зберігачеві в майбутньому. Договір зберігання є публічним, якщо зберігання речей здійснюється суб`єктом підприємницької діяльності на складах (у камерах, приміщеннях) загального користування.

Зберігач зобов`язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання. Якщо строк зберігання у договорі зберігання не встановлений і не може бути визначений виходячи з його умов, зберігач зобов`язаний зберігати річ до пред`явлення поклажодавцем вимоги про її повернення. Якщо строк зберігання речі визначений моментом пред`явлення поклажодавцем вимоги про її повернення, зберігач має право зі спливом звичайного за цих обставин строку зберігання вимагати від поклажодавця забрати цю річ в розумний строк (ст..938 ЦК України).

Частиною 1 ст.945 ЦК України встановлено, що зберігач зобов`язаний негайно повідомити поклажодавця про необхідність зміни умов зберігання речі і отримати його відповідь.

При безоплатному зберіганні поклажодавець зобов`язаний відшкодувати зберігачеві здійснені ним витрати на зберігання речі, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.3 ст.947 ЦК України).

Згідно ст..948 ЦК України поклажодавець зобов`язаний забрати річ від зберігача після закінчення строку зберігання.

Зберігач зобов`язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості. Річ має бути повернена поклажодавцю в такому стані, в якому вона була прийнята на зберігання, з урахуванням зміни її природних властивостей. Зберігач зобов`язаний передати плоди та доходи, які були ним одержані від речі (ч.1, 2 ст.949 ЦК України).

Відповідно до ст..953 ЦК України зберігач зобов`язаний на першу вимогу поклажодавця повернути річ, навіть якщо строк її зберігання не закінчився

Частиною 1 ст 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Заперечуючи позовні вимоги відповідач вказує, що позивач після отримання листа від відповідача висловив вимогу про повернення товару із відповідального зберігання. Повернення зі зберігання має здійснюватися в місці фактичного знаходження майна. Позивачу відома адреса складу, де зберігається товар в місті Нововолинську Волинської області. Перешкоди зі сторони відповідача щодо повернення товару відсутні. У листі від 19.06.2025 позивач не зазначив про розірвання договору зберігання, як це передбачено в пункті 3.2. договору. Договір діє до 31.12.2025. У листі від 27.08.2025 відповідач повторно підтвердив готовність повернути товар позивачу.

Також відповідач заперечив отримання товару згідно видаткових накладних №204 від 15.09.2022, №417 від 04.11.2022, №418 від 04.11.2022 на загальну суму 668802,86грн. Вказав, що товар, який зазначений в накладній №204, переданий згідно інших накладних. Згідно накладних № 417 від 04.11.2022, №418 від 04.11.2022 товар на загальну суму 566356,46грн. було поставлено відповідачу ФОП Мірсаабовим Мірсамедом Міраллам огли.

Відповідач підтверджує отримання від позивача товару на загальну суму 4259624,85 грн та пояснює, що станом на дату розгляду справи відповідачем було оплачено за реалізований товар, який перебуває на зберіганні на загальну суму 3363079,40грн. Відповідач визнає, що станом на дату розгляду справи ним не оплачено ФОП Лінницькій Л.С. 295588,78 грн. за реалізований товар, який перебував на зберіганні, а строки для такої оплати умовами Договору не визначені. Відповідач підготував до повернення товар, який зберігається на його складі на загальну суму 600956,67грн. Будь-які перешкоди для отримання позивачем як поклажодавцем товару на складі відповідача відсутні.

Під час розгляду справи судом було встановлено, що згідно наданої позивачем платіжної інструкції №1197 від 24.10.2025, відповідачем було перераховано ФОП Лінницький Л.С. 30000грн, як оплату за товар.

Таким чином під час розгляду спору відповідачем було оплачено позивачу 30000грн. Отже спірні правовідносини в цій частині позову, які потребували судового врегулювання, фактично були врегульовані, в свою чергу предмет та підстави позову в цій частині зникли.

Згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 231 Кодексу, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Оскільки, існування предмета спору в цій частині припинилось після пред`явлення позову та відкриття провадження у справі, провадження у справі в частині стягнення 30000грн заборгованості необхідно закрити, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Суд зазначає, що відповідачем було підтверджено, що станом на дату розгляду справи ТОВ «Скай» було реалізовано та не оплачено ФОП Лінницькій Л.С. товар у розмірі 295588,78грн.

При цьому умовами Договору про надання послуг відповідального зберігання сторонами визначено право відповідача щодо реалізації товару, але сторонами не було визначено конкретних строків оплати зберігачем за реалізований товар.

Відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України. якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У листі від 19.06.2025 позивач просив повідомити відповідача чи скористався останній правом на реалізацію отриманого товару на суму 1 124 169,84 грн і якщо товар було реалізовано просив сплатити зазначену суму, якщо товар не було реалізовано терміново повернути його за вказаною адресою.

Проте відповідач у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги ФОП Лінницькою Л.С. вартість реалізованого ним товару позивачу не перерахував.

Оскільки відповідач підтвердив реалізацію отриманого від позивача товару на суму 295588,78 грн та не сплатив позивачу вказану суму, що не заперечується сторонами, вимога позивача в частині стягнення 295588,78 грн заборгованості є підставною та підлягає до задоволення. Доказів реалізації товару на іншу суму сторонами суду не надано та не доведено.

Щодо іншої частини позовних вимогу суд звертає увагу, що договір між сторонами не було розірвано. Поклажожавець згідно п.3.2 Договору має право у будь-який час вимагати у зберігача повернення частини товару, що знаходиться на зберігання, або всього майна з розірванням Договору. Водночас, у листі від 03.06.2025 відповідач просив забрати речі з відповідального зберігання до 01.07.2025 та вказав, що він не бажає надалі продовжувати договір зберігання. Проте вимоги про розірвання договору відповідач не заявляв. Таким чином договір зберігання, враховуючи умови п.6.1 Договору, продовжує діяти до 31.12.2025.

Позивач посилається на неповернення відповідачем товару, переданого на зберігання, у зв`язку із чим він вимагає відшкодування вартості всього товару.

Проте в матеріалах справи відсутні докази звернення позивача з вимогою до відповідача щодо сплати коштів за переданий на зберігання товар, у зв`язку із відмовою ТОВ «Скай» у поверненні товару. Також відсутні докази того, що відповідач відмовився повернути позивачеві товар.

Положеннями ст..532 ЦК України визначено, що місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі. Якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання провадиться, зокрема, за зобов`язанням про передання товару (майна), що виникає на підставі інших правочинів, - за місцем виготовлення або зберігання товару (майна), якщо це місце було відоме кредиторові на момент виникнення зобов`язання.

Умовами ст.938, 948 ЦК України саме на поклажодавця покладений обов`язок забрати річ в розумний строк у зберігача.

Крім того, згідно наданих відповідачем товарно-транспортних накладних, засвідчених печаткою та підписом ФОП Лінницької Л.С. в графі «Здав», замовником перевезення є ФОП Лінницька Л.С.

Водночас відповідно до наданої позивачем товарно-транспортної накладної від 21.04.2023 замовником перевезення є ТОВ «Скай». Проте вказана ТТН не містить підписів та печаток сторін, а тому не може братися судом до уваги.

Щодо заперечень відповідача про отримання ним товару згідно видаткових накладних №204 від 15.09.2022 року, №417 від 04.11.2022 року, №418 від 04.11.2022 року на загальну суму 668802,86 грн, суд зазначає, що в матеріалах справи містяться вказані видаткові накладні, які містять підписи сторін ФОП Лінницької Л.С та ТОВ «Скай», завірені печатками, в графі «Відвантажив» та «Отримав». Зазначені докази є первинними документами та підтверджують отримання товару відповідачем на загальну суму 668802,86грн.

Видаткові накладні, надані відповідачем, а саме: №204 від 15.09.2022 року, №417 від 04.11.2022 року, №418 від 04.11.2022 року містять посилання на інший договір (№020522-2 від 02.09.2022) та іншого постачальника - ФОП Мірсаабовим Мірсамедом Міраллам огли та не беруться судом до уваги.

Враховуючи те, що договір про надання послуг відповідального зберігання від 01.09.2022 продовжує діяти до 31.12.2025, відповідачем реалізовано товар на суму 295588грн 78коп, доказів реалізації товару відповідачем на іншу суму позивачем суду не надано, інвентаризації товару не проведено та акт приймання-передачі між сторонами не підписано, доказів відсутності товару у зберігача позивач суду не надав, суд дійшов висновку, що стягнення заборгованості на суму 1269759грн 53коп нереалізованого товару є безпідставною, а тому в позові в цій частині необхідно відмовити.

Відповідно із ч.ч. 2-4 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 86, 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Скай (45400, Волинська обл., м.Нововолинськ, вул..Шахтарська, буд.59, корпус Б-2, ) на користь Фізичної особи-підприємця Ліницької Людмили Семенівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 295588грн 78коп заборгованості, а також 4883грн 83коп витрат по сплаті судового збору.

3. Відмовити у позові в частині стягнення 1 269 759грн 53коп заборгованості.

4. Закрити провадження у справі в частині стягнення 30000грн.заборгованості.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 02.12.2025.

Суддя О. Г. Слободян