ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"25" листопада 2025 р. м. Київ Справа № 911/283/25
Господарський суд Київської області у складі судді Зайця Д.Г., за участю секретаря судового засідання А.Юлдашевої, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Центр правових послуг А.С.К.» б/н від 03.11.2025 року (вх. №9749/25 від 03.11.2025) про ухвалення додаткового рішення у справі №911/283/25
за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Центр правових послуг А.С.К.», Київська обл., м. Вишневе
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецмонтаж-ССХ», Київська обл., м. Вишневе
про стягнення заборгованості
та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецмонтаж-ССХ», Київська обл., м. Вишневе
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Центр правових послуг А.С.К.», Київська обл., м. Вишневе
про визнання недійсним пункту договору
від позивача (відповідача за зустрічним) Н.А.Скрицька
від відповідача (позивача за зустрічним) не з`явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Рішенням Господарського суду Київської області від 28.10.2025 року первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Центр правових послуг А.С.К.» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецмонтаж-ССХ» про стягнення заборгованості задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецмонтаж-ССХ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Центр правових послуг А.С.К.» 70600 (сімдесят тисяч шістсот) грн. 00 коп. заборгованості, 9201 (дев`ять тисяч двісті одну) грн. 78 коп. пені, 1216 (одну тисячу двісті шістнадцять) грн. 46 коп. 3% річних, 5955 (п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят п`ять) грн. 61 коп. інфляційних втрат та 2987 (дві тисячі дев`ятсот вісімдесят сім) грн. 87 коп. витрат зі сплати судового збору; в решті позовних вимог відмовлено; у задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецмонтаж-ССХ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Центр правових послуг А.С.К.» про визнання недійсним пункту договору відмовлено.

До суду від позивача за первісним позовом надійшла заява б/н від 03.11.2025 року (вх. №9749/25 від 03.11.2025) про ухвалення додаткового рішення у справі №911/283/25, відповідно до якої, позивач за первісним позовом просить суд ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідача за первісним позовом витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 45700,00 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 4 ст. 244 ГПК України).

Ухвалою суду від 07.11.2025 року прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Центр правових послуг А.С.К.» б/н від 03.11.2025 року (вх. №9749/25 від 03.11.2025) про ухвалення додаткового рішення у справі №911/283/25 та призначено розгляд заяви у судовому засіданні на 25.11.2025 року.

Відповідач (позивач за зустрічним позовом), належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання 25.11.2025 року не з`явився, заперечень проти поданої позивачем за первісним позовом заяви про винесення додаткового рішення не подав.

Згідно п. 4 ст. 244 ГПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши у судовому засіданні 25.11.2025 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Центр правових послуг А.С.К.» б/н від 03.11.2025 року (вх. №9749/25 від 03.11.2025) про ухвалення додаткового рішення у справі №911/283/25 судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідну заяву, в порядку частини 8 ст. 129 ГПК України, позивач зробив безпосередньо у тексті позовної заяви, зазначивши, що орієнтовний розмір понесених витрат на правничу допомогу складає 25000,00 грн. Також, у судовому засіданні 28.10.2025 року до закінчення судових дебатів у справі представником позивача за первісним позовом зроблено заяву про те, що докази про розмір понесених витрат позивача за первісним позовом на правничу (правову) допомогу будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Судом встановлено, що позивачем заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі №911/283/25 подано до суду 03.11.2025. Таким чином, позивачем дотримано вимоги ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 16 ГПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст. 126 ГПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 126 ГПК України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.01.2025 року між адвокатом Самофаловою Оксаною Юріївною (за договором адвокат) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Центр правових послуг А.С.К.» (за договором клієнт) укладено Договір про надання правової допомоги (далі - Договір), згідно умов п. 1.1 якого, адвокат зобов`язується надавати клієнту правову допомогу щодо стягнення на користь клієнта заборгованості з ТОВ «Спецмонтаж-ССХ», згідно Договору від 12.01.2024 №4/12-01, а клієнт зобов`язується оплатити таку роботу. Адвокат надає правову допомогу клієнту на умовах, в порядку та обсягах, що визначені цим Договором (п. 1.2 Договору).

Також, 15.01.2025 року між адвокатом Самофаловою Оксаною Юріївною та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Центр правових послуг А.С.К.» укладено Додаткову угоду №1 до Договору (далі Додаткова угода), згідно якої сторони дійшли згоди, що адвокат надає клієнту правову допомогу щодо стягнення на користь клієнта заборгованості з ТОВ "Спецмонтаж-ССХ", згідно Договору від 12.01.2024 №4/12-01, а клієнт зобов?язується оплатити таку роботу.

Сторони погодили, що розмір винагороди, яка виплачується Клієнтом Адвокату за надання правової допомоги, визначеної пунктом 1 цієї Додаткової угоди №1 обчислюється у фіксованому розмірі з урахуванням визначеної для виконання роботи Адвокатом.

Сторони погодили орієнтовний перелік робіт та розмір винагороди за роботи, що можуть бути вчинені Адвокатом при наданні Клієнту правової допомоги, визначеної пунктом 1 цієї Додаткової угоди №1, а саме: формування правової позиції та підготовка позовної заяви 12700,00 грн.; підготовка та подання відзиву на позовну заяву 8750,00 грн.; підготовка та подання відповіді на відзив, заперечень 8750,00 грн.; участь у судовому розгляді справи за кожне судове засідання - 7750 грн.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано копію Договору про надання правової допомоги від 15.01.2025, Додаткової угоди №1 від 15.01.2025 до Договору, акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 28.10.2025 року на суму 45700,00 грн., ордеру №1548842 від 03.03.2025, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №2380 від 02.12.2005.

Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», видами адвокатської діяльності є: 1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; 2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; 3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; 4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні; 5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; 6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; 7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; 8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань; 9) захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 26.11.2020 у справі №922/1948/19, від 12.08.2020 у справі №916/2598/19, від 30.07.2019 у справі №911/1394/18, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16, постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі №379/1418/18 та від 23.11.2020 у справі №638/7748/18.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також, критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04, п. 269). (Аналогічна правова позиція викладена у постанові вищого господарського суду України від 22.11.2017 року у справі №914/434/17).

Суд також зауважує, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами, до правової допомоги належать й консультації, роз`яснення з правових питань, складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво в судах тощо (аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16).

Варто також зазначити, що згідно правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду у справах №923/560/17, №329/766/18, №178/1522/18, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Відповідно до ч. 6 ст. 126 ГПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З урахуванням викладеного, у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям (аналогічна правова позиція викладена в додатковій постанові Верховного Суду від 05.03.2020 у справі №911/471/19).

Відповідачем за первісним позовом заперечень щодо неспівмірності витрат на правову допомогу, незгоди із сумою понесених витрат на професійну правничу допомогу суду не надано.

З наданого до матеріалів справи акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 28.10.2025 року вбачається, що адвокат надав, а позивач за первісним позовом прийняв юридичні послуги загальна вартість яких складає 45700,00 грн. Зазначений акт підписано представниками обох сторін, у вказаному акті наведено перелік та обсяги послуг, що надавались адвокатом позивачу за первісним позовом, розрахунок наданих послуг та їх загальна вартість.

Отже, наявними в матеріалах справи доказами підтверджуються обставини надання позивачу за первісним позовом адвокатом професійної правничої допомоги, у зв`язку з чим, зазначені витрати є витратами на професійну правничу допомогу та, відповідно, є судовими витратами в розумінні ст. 123 ГПК України.

Дослідивши додані до заяви про розподіл судових витрат документи, а також ті, що містяться в матеріалах справи, суд вважає підтвердженою належними та допустимими доказами суму судових витрат на професійну правову допомогу у розмірі 45700,00 грн., надану позивачу адвокатом Самофаловою О.Ю.

Так, дослідивши матеріали справи та враховуючи категорію та складність справи, в межах якої позивачем за первісним позовом отримано адвокатські послуги, об`єм роботи, проведеної адвокатом при підготовці позовної заяви та під час розгляду справи, з урахуванням критеріїв пропорційності та розумності, суд вважає обґрунтованим розмір покладених на відповідача за первісним позовом витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката у сумі 45700,00 грн.

Керуючись ст.ст. 126, 129, 234, 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Центр правових послуг А.С.К.» б/н від 03.11.2025 року (вх. №9749/25 від 03.11.2025) про ухвалення додаткового рішення у справі №911/283/25 задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецмонтаж-ССХ» (08132, Київська область, м. Вишневе, Києво-Святошинський район, вул. В`ячеслава Чорновола, буд. 52, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Центр правових послуг А.С.К.» (08133, Київська область, м. Вишневе, вул. Освіти (Червоноармійська), буд. 3, кв. 50, ) 45700 (сорок п`ять тисяч сімсот) грн. 00 коп. витрат на правничу правову допомогу.

3. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Дата складення повного додаткового рішення 02.12..2025 року.

Суддя Д.Г. Заєць