ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2025 р. Справа №914/248/25

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді Кравчук Н.М.

суддів Бойко С.М.

Бонк Т.Б.

секретар судового засідання Копець Х.А.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Ін

Форс Груп вих.№1-14/08-юр від 14.08.2025 (вх. № ЗАГС 01-

05/2506/25, 01-05/2508/25 від 15.08.2025)

на рішення Господарського суду Львівської області від 15.07.2025 (повний текст рішення складено 28.07.2025, суддя Ділай У.І.)

та на додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 31.07.2025 (повний текст додаткового рішення складено 06.08.2025, суддя Березяк Н.Є.)

у справі № 914/248/25

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Заболотівці" (надалі

ТОВ Заболотівці), с. Заболотівці, Стрийського району, Львівської

області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Ін Форс Груп (надалі ТОВ Ін Форс Груп), м. Київ

про: стягнення 5 948 100,00 грн. (що еквівалентно 135 000,00 Євро)

сплаченої за товар грошової суми та 24 397,34 грн. (що еквівалентно

553,73 Євро) 3% річних,

з участю представників:

від позивача: Прімєрова М.Г.;

від відповідача (в режимі відеоконференції): Йосипишин Р.В.

ВСТАНОВИВ:

ТОВ Заболотівці звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до ТОВ Ін Форс Груп про стягнення 5 948 100,00 грн. (що еквівалентно 135 000,00 Євро) сплаченої за товар грошової суми та 24 397,34 грн. (що еквівалентно 553,73 Євро) 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 25.05.2022 між ТОВ «Ін Форс Груп» (Продавець) та ТОВ «Заболотівці» (Покупець) укладено договір поставки № ІФГ-857 ЛТ, предметом якого є врегулювання відносин сторін з поставки сільськогосподарської техніки, а саме: трактора колісного Massey Ferguson 8S.265 Dyna-7 (VKKMB840TMB013015), 2021 року випуску. Покупець на виконання умов договору повністю оплатив Продавцю вартість товару, що підлягав поставці в розмірі 135 000 Євро, що є еквівалентом 4 274 100,00 грн. з ПДВ. Згідно з актом приймання-передачі товару від 13.07.2022 відповідач передав, а позивач прийняв товар (трактор). Позивач зазначає, що протягом гарантійного терміну, починаючи з жовтня 2022 року по даний час, поставлений відповідачем товар (трактор) неодноразово виходив з ладу та потребував гарантійного ремонту, який проводився відповідачем. При цьому, незважаючи на проведені ремонти, вказаний трактор не працює належним чином. 12.11.2024 позивач надіслав відповідачу претензію від 04.11.2024 з вимогою повернути позивачу сплачені за товар грошові кошти в сумі 135 000 Євро, що є еквівалентом 6 131 700,00 грн. у т.ч. ПДВ протягом 7 календарних днів з моменту отримання даної претензії. У відповідь на претензію відповідач надіслав позивачу лист вих. № 17/12 від 17.12.2024, в якому зазначив, що ТОВ «Ін Форс Груп» готове розглянути можливість повернення частини коштів, враховуючи експлуатацію позивачем трактора, а саме гривневий еквівалент 90 000,00 Євро (згідно з курсом, сформованим на момент продажу трактора), за умови повернення трактора. Внаслідок відмови відповідача добровільно повернути сплачену за товар грошову суму позивач звернувся з даним позовом до суду.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 15.07.2025 у справі №914/248/25 (суддя У.І. Ділай) позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ін Форс Груп» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Заболотівці» - 5 948 100,00 грн. у т.ч. ПДВ сплаченої за товар грошової суми, що є еквівалентом 135 000 Євро за курсом продажу Євро за гривні, встановленим Національним банком України + 1%, зафіксованим на сайті НБУ на 30 січня 2025 року на рівні 44,06 грн. за 1 євро, та 24 397,34 грн. трьох процентів річних, що є еквівалентом 553 Євро 73 євроцентів за курсом продажу Євро за гривні, встановленим Національним банком України, зафіксованим на сайті НБУ на 30 січня 2025 року на рівні 44,06 грн. за 1 Євро, 7 200,00 грн. судового збору.

При ухваленні рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивач, укладаючи спірний договір розраховував одержати справний транспортний засіб у замовленій комплектації, який без будь-яких обмежень можливо використовувати за призначенням. Натомість, згідно з матеріалами справи, трактор є несправним (несправна коробка передач, двигун). Починаючи з 13.07.2022 (дата передачі товару) й по теперішній час, позивач використовував трактор в своїй діяльності деякий час, тривалий період транспортний засіб перебував в ремонті, в тому числі й на час розгляду цієї справи, у відповідача в межах гарантійних зобов`язань. При цьому суд зауважив, що позивач 12.11.2024 надіслав відповідачу претензію з вимогою повернути позивачу сплачені за товар грошові кошти в сумі 135 000 Євро, що є еквівалентом 6 131 700,00 грн. у т.ч. ПДВ за курсом продажу Євро за гривні, встановлені Національним банком України + 1%, зафіксований на сайті НБУ на 04.11.2024 на рівні 45,42 грн. за 1 Євро протягом 7 календарних днів з моменту отримання даної претензії. В претензії наявне покликання на ч. 2 ст. 678 ЦК України про відмову від договору з вимогою повернути сплачену за товар грошову суму. Також суд врахував, що підписуючи договір, сторони погодили, що одиниця виміру суми коштів, яка підлягає поверненню за цим зобов`язанням Євро. Тобто змістом зобов`язання є повернення заборгованості в розмірі, який еквівалентний 135 000,00 Євро на дату подання позову (30.01.2025).

Додатковим рішенням Господарського суду Львівської області від 31.07.2025 у даній справі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Заболотівці» про ухвалення додаткового рішення - задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ін Форс Груп» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Заболотівці» 45 000,00 грн. витрат на правову (правничу) допомогу.

При ухваленні додаткового рішення у даній справі, суд врахував, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень ч. 4 ст. 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях ст. 627 ЦК України. Відтак, суд констатував, що позивач довів факт здійснених витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 45 000,00 грн.

Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, ТОВ Ін Форс Груп звернулося до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 15.07.2025 у справі №914/248/25 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Також просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 31.07.2025 у даній справі та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні заяви про стягнення витрат на правову (правничу) допомогу.

Скаржник вважає оскаржувані рішення незаконними та необґрунтованими, ухваленими при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. На переконання скаржника, суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про відмову позивача від договору. Претензія позивача, на яку покликається в оскаржуваному рішенні місцевий господарський суд, не містить волевиявлення позивача щодо відмови від договору. На думку скаржника, доказів відмови позивача від договору матеріали справи не містять, як і того, що позивач повідомляв відповідача про вказану відмову. Отже, суд першої інстанції неправильно застосував ч. 2 ст. 678 ЦК та безпідставно задовільнив вимогу позивача про стягнення коштів, сплачених за товар. Окрім того, судом неправильно застосовано ст. 9 Закону України «Про захист прав покупців сільськогосподарських машин». Скаржник наголошує, що для повернення коштів позивачу необхідно також повернути відповідачу товар та розірвати договір. При цьому, під поверненням товару мається на увазі не тільки власне фізичне повернення товару, а також вчинення ряду юридично значимих дій, направлених на документальне оформлення повернення такого товару, внаслідок чого: 1) відбудеться перехід права власності до відповідача; 2) припиниться відомча реєстрація товару за позивачем в Держпродспоживслужбі; 3) буде дотримано вимог податкового законодавства України та зареєстровано відповідні документи в Єдиному реєстрі податкових накладних. Таким чином, хоч фізично товар знаходиться у віданні відповідача, проте товар не належить йому на праві власності, в т.ч. у відповідача відсутня правомочність розпорядження товаром. Наголошує, що позивач має право вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми лише за умови, якщо він відмовився від договору/розірвав договір та повернув товар відповідачу. Оскільки позивач цього не вчинив, у відповідача не виникло обов`язку з повернення сплаченої за товар грошової суми та, як наслідок, не наступило прострочення такого повернення. Відтак, відсутні правові підстави для стягнення з відповідача штрафних санкцій. Враховуючи те, що додаткове рішення від 31.07.2025 прийняте судом першої інстанції у даній справі є похідним від рішення Господарського суду Львівської області від 15.07.2025, то таке теж підлягає скасуванню повністю.

Позивач у поданому відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти доводів скаржника, вважає апеляційну скаргу необґрунтованою та безпідставною, а рішення та додаткове рішення суду першої інстанції законними, прийнятими на підставі правильного застосування норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права. Зазначає, що ТОВ «Заболотівці» у тій самій формі, в якій був укладений договір поставки № ІФГ-857 ЛТ, , а саме у письмовій формі, 12.11.2024 направив відповідачу претензію від 04.11.2024, в якій чітко покликався на ч. 2 ст. 678 ЦК України щодо його відмови від договору і вимагав повернення сплаченої за товар грошової суми. Відповідач не заперечує факт отримання ним претензії від позивача. Позивач вважає, що під час розгляду даної справи суд першої інстанції з`ясував наявність підстав для односторонньої відмови позивача від договору поставки № ІФГ-857 ЛТ від 25.05.2022. Позивач звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що у даній справі були наявні саме істотні недоліки товару (машини) і позивач (Покупець) звертався до відповідача (Продавця) із вимогою про безоплатне усунення таких недоліків, що не оспорювалося відповідачем під час розгляду справи в суді першої інстанції. Тобто, в даному випадку позивачем було вичерпано можливі варіанти дій згідно приписів ст. 9 Закону України «Про захист прав покупців сільськогосподарських машин», тому він скористався своїм правом згідно з ч. 2 ст. 678 ЦК України у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару. Що стосується вчинення ряду юридично значимих дій, направлених на документальне оформлення повернення товару на які покликається скаржника, зокрема, припиниться відомча реєстрація товару за позивачем в Держпродспоживслужбі, буде дотримано вимог податкового законодавства України та зареєстровано відповідні документи в Єдиному реєстрі податкових накладних та інші необхідні документальні оформлення повернення товару згідно чинного законодавства, то такі можливо буде вчинити тільки після отримання позивачем сплаченої за товар грошової суми від відповідача, тому дані вимоги відповідача є передчасними та не є предметом розгляду даної справи. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції від 15.07.2025 та додаткове рішення від 31.07.2025 у даній справі залишити без змін.

26.11.2025 представником відповідача через систему «Електронний суд» подано клопотання про долучення доказів (вх. № ЗАГС 01-04/8928/25 від 26.11.2025), а саме копії письмової вимоги ТОВ Ін Форс Груп від 25.11.2025 вих. № 25/11 про отримання майна із зберігання надісланої ТОВ Заболотівці.

Порадившись, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність підстав для задоволення поданого клопотання, враховуючи таке.

За приписами ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 3 статті 269 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для залишення без розгляду поданого представником відповідача клопотання про долучення доказів.

Представник відповідача в судовому засіданні в режимі відеоконференції підтримав доводи, наведені в апеляційній скарзі та просив задовольнити апеляційну скаргу.

Позивача просив залишити без змін оскаржуване рішення та додаткове рішення місцевого господарського суду, апеляційну скаргу без задоволення.

Вивчивши апеляційну скаргу, здійснивши оцінку доказів, що містяться в матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін, Західний апеляційний господарський суд встановив таке.

25 травня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ін Форс Груп» (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Заболотівці» (Покупець) укладено договір поставки № ІФГ-857 ЛТ. Цим договором регулюються відносин сторін з поставки сільськогосподарської техніки, а саме: трактор колісний Massey Ferguson 8S.265 Dyna-7 (VKKMB840TMB013015), 2021 року випуску (п. 1.1 договору). Разом з вказаним договором сторонами були складені та підписані три додатки до договору: № 1 Специфікація, № 2 Характеристики Товару, № 3 Гарантійні умови.

Відповідно до пункту 2.1 договору загальна вартість товару, що підлягає поставці становить 135 000 Євро, що є еквівалентом 4 274 100,00 грн., у т.ч. ПДВ, за курсом продажу Євро за гривні встановленим Національним банком України +1%, зафіксований на сайті НБУ на дату підписання договору, а саме 25 травня 2022 року на рівні 31,66 грн. за 1 Євро. У випадку збільшення вартості товару з будь-яких підстав, передбачених умовами даного договору поставки, така доплата здійснюється за рахунок власних коштів Покупця.

В договорі ціна товару та розміри платежів визначаються в іноземній валюті Євро (EUR), з зазначенням еквіваленту в гривні, відповідно курсу Національного банку України + 1 відсотки на дату підписання договору (п. 2.2 договору).

У розділі 3 договору сторони врегулювали порядок оплати товару.

Згідно з додатком № 1 до договору, специфікацію № 001 від 24.05.2022 сторони погодили, що вартість товару - колісний трактор MASSEY FERGUSON 8S.265 (Демо 2021р.) (1 шт.) без ПДВ становить 3 561 750,00 грн. (еквівалент 112 500 EUR), ПДВ 712 350,00 грн. (еквівалент 22 500 EUR), сума з ПДВ 4 274 100,00 грн. (еквівалент 135 000 EUR). Ціна товару в валюті 135 000 EUR. Валюта, в якій виражено еквівалент: Євро (EUR). Курс EUR на дату, що передує даті підписання специфікації: 31,66 грн.

У п. 2 специфікації сторони узгодили порядок оплати: 1-й платіж - 500 000,00 грн. в т.ч. ПДВ (що еквівалент 15 792,80 EUR), що складає 11,7% вартості товару у строк до 27 травня 2022 року включно; 2-1 платіж - 3 774 100,00 грн. в т.ч. ПДВ (що еквівалентно 119 207,20), що складає 88,3 % вартості товару у строк до 01 серпня 2022 року включно.

Згідно з п. 5.3 договору поставки та додатку № 3 до даного договору Гарантійні умови - Продавець надає гарантію на сільськогосподарську техніку. Гарантійний термін на товар становить - 6 місяців, з дати підписання акта приймання-передачі товару, при умові сервісного обслуговування в компанії. У випадку виявлення дефекту матеріалів або виробу, що перебувають на гарантії, Продавець зробить ремонт. Якщо для здійснення ремонту необхідні деталі - використовуються тільки нові оригінальні деталі. Продавець також проводить післягарантійне сервісне обслуговування, про що сторони укладають окремий договір.

На виконання умов договору поставки Покупець повністю оплатив Продавцю вартість товару: 26.05.2022 - 100 000,00 грн. (платіжне доручення № 115 від 26.05.2022); 01.06.2022 40 000,00 грн. (платіжне доручення № 121 від 01.06.2022); 02.06.2022 - 45 000,00 грн. (платіжне доручення № 304 від 02.06.2022); 03.06.2022 - 400 000,00 грн. (платіжна інструкція № 9 від 03.06.2022); 10.06.2022 - 29 000,00 грн. (платіжне доручення № 307 від 10.06.2022); 10.06.2022 - 240 000,00 грн. (платіжне доручення № 134 від 10.06.2022); 11.07.2022 350 000,00 грн. (платіжна інструкція № 22 від 11.07.2022); 11.07.2022 - 78 631,28 грн. (платіжне доручення № 162 від 11.07.2022); 14.07.2022 - 100 000,00 грн. (платіжна інструкція № 26 від 14.07.2022); 19.07.2022 - 91 468,72 грн. (платіжна інструкція № 29 від 19.07.2022); 20.07.2022 - 2 800 000,00 грн. (меморіальний ордер № від 20.07.2022). Всього сплачено 4 274 100,00 грн. з ПДВ (еквівалент в валюті 135 000 EUR).

Відповідно до акта приймання-передачі товару (сільськогосподарської техніки) відповідно до договору поставки № ІФГ-857 ЛТ від 13.07.2022, Продавець передав, а Покупець прийняв товар - трактор колісний Massey Ferguson 8S.265 (Демо 2021р.) (VKKMB840TMB013015), 2021 року випуску.

Як зазначає позивач у позовній заяві, протягом гарантійного терміну, починаючи з жовтня 2022 року по даний час, поставлений відповідачем трактор колісний MASSEY FERGUSON 8S.265 (Демо 2021р.) (VKKMB8-40TMB013015), 2021 року випуску, неодноразово виходив з ладу та потребував гарантійного ремонту, який проводився відповідачем.

У листі вих. № 26/10 від 26.10.2023 відповідач вказав, що відповідно до умов гарантійного обслуговування ТОВ «Ін Форс Груп» виконало ремонт трансмісії трактора колісного MF8S.265 Dyna-7 (серійний номер VKKMB840TMB013015). Разом з тим, відповідач повідомив про можливість подальшої експлуатації техніки та інформує про надання гарантії на трансмісію техніки строком 1 рік, що обраховується від дати завершення ремонтних робіт 28.08.2023. Протягом вищезгаданого гарантійного строку ТОВ «Ін Форс Груп» зобов`язався за власний рахунок виконувати роботи з поточного та капітального ремонту з метою відновлення справності і працездатності трансмісії техніки.

Згідно з актом № 1 приймання-передачі майна від 11.12.2023 позивач передав відповідачу трактор колісний MF8S.265 Dyna-7 серійний номер VKKMB840TMB013015, рік випуску 2021, напрацювання складає -2 400 мтг для ремонту - порушення режиму роботи КПП. Потребує ремонту.

За актом № 2 приймання-передачі майна від 08.04.2024, позивач передав відповідачу трактор колісний MF8S.265 Dyna-7 серійний номер VKKMB840TMB013015, рік випуску 2021, напрацювання складає -2 466 мтг для ремонту - порушення режиму роботи КПП. Потребує ремонту.

12.11.2024 позивач засобами поштового зв`язку цінним листом з описом вкладення надіслав відповідачу претензію від 04.11.2024 на суму 6 131 700,00 грн. У претензії позивач зокрема, зазначив, що згідно п. 5.3 договору поставки № ІФГ-857 ЛТ від 25.05.2022 та додатку № 3 до даного договору Продавець надає гарантію на сільськогосподарську техніку. Станом на даний час Трактор колісний MASSEY FERGUSON 8S.265 (Демо 2021р.) (VKKMB8-40TMB013015), 2021 року випуску, перебуває у ТОВ «Ін Форс Груп» на черговому гарантійному ремонті з 08 квітня 2024 року. Відповідно до ч. 2 ст. 678 Цивільного кодексу України у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: - відмовитися від договору і вимагати повернення спла ченої за товар грошової суми; - вимагати заміни товару. Станом на 04.11.2024 сплачена за товар грошова сума 135 000 Євро є еквівалентом 6 131 700,00 грн. у т. ч. ПДВ за курсом продажу Євро за гривні, встановлені Національним банком України + 1%, зафіксований на сайті НБУна 04 листопада 2024 року на рівні 45,42 грн. за 1 Євро. З врахуванням наведеного позивач просив повернути ТОВ «Заболотівці» (Покупець) сплачені за товар грошові кошти в сумі 135 000 Євро, що є еквівалентом 6 131 700,00 грн. у т.ч. ПДВ за курсом продажу Євро за гривні, встановлені Національним банком України + 1%, зафіксований на сайті НБУ на 04.11.2024 на рівні 45,42 грн. за 1 Євро - протягом 7 календарних днів з моменту отримання даної претензії (ч. 2 ст. 530 ЦК України). Дана претензія отримана відповідачем 19.11.2024, що підтверджується роздруківкою з офіційного сайту «Укрпошти» щодо перевірки статусу відстеження станом на 21.11.2024.

17.12.2024 відповідач надіслав позивачу лист-відповідь на претензію вих. № 17/12, в якому зазначив, що трактор, який був придбаний ТОВ «Заболотівці» в липні 2022 року за гривневий еквівалент 135 000 Євро, перебував в інтенсивній експлуатації, та станом на сьогодні має напрацювання 2 489 мотогодин, що свідчить про його фактичне використання за призначеннм. ТОВ «Ін Форс Груп» неодноразово давало підмінну техніку на час ремонту трактора, що вплинуло на вартість та ступінь амортизації підмінної техніки, оскільки відбувалась експлуатація такої техніки. Враховуючи наведене, ТОВ «Ін Форс Груп» готове розглянути можливість повернення частини коштів, враховуючи експлуатацію ТОВ «Заболотівці» трактора, а саме гривневий еквівалент 90 000,00 Євро (згідно курсу, сформованим на момент продажу трактора), за умови повернення трактора.

Враховуючи відмову відповідача добровільно повернути сплачену за товар грошову суму позивач звернувся з позовом до суду про стягнення 5 948 100,00 грн у т.ч. ПДВ сплаченої за товар грошової суми, що є еквівалентом 135 000,00 Євро за курсом продажу Євро за гривні, встановленим Національним банком України + 1%, зафіксованим на сайті НБУ на 30.01.2025 на рівні 44,06 грн. за 1 Євро. Крім того, в порядку ст. 625 ЦК України позивач нарахував 24 397,34 грн. 3% річних, що є еквівалентом 553 Євро 73 євроцентів за курсом продажу Євро за гривні, встановленим Національним банком України, зафіксованим на сайті НБУ на 30.01.2025 на рівні 44,06 грн. за 1 Євро.

При ухваленні постанови суд апеляційної інстанції виходив з наступного.

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. ст. 638, 639 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що спірні правовідносини виникли між сторонами із договору поставки № ІФГ-857 ЛТ від 25.05.2022, предметом якого є врегулювання відносин сторін з поставки сільськогосподарської техніки, а саме: трактор колісний Massey Ferguson 8S.265 Dyna-7 (VKKMB840TMB013015), 2021 року випуску, у зв`язку з чим набули взаємних прав і обов`язків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст.655 ЦК України).

Матеріалами даної господарської справи підтверджено, що згідно з актом приймання-передачі товару (сільськогосподарської техніки) відповідно до договору поставки № ІФГ-857 ЛТ від 13.07.2022, Продавець передав, а Покупець прийняв товар - трактор колісний Massey Ferguson 8S.265 (Демо 2021р.) (VKKMB840TMB013015), 2021 року випуску.

За приписами ст. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети. У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису. Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам.

Відповідно до ст. 675 ЦК України товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу. Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк). Гарантія якості товару поширюється на всі комплектуючі вироби, якщо інше не встановлено договором.

Як зазначалось вище, згідно з п. 5.3 договору поставки та додатку № 3 до даного договору Гарантійні умови - Продавець надає гарантію на сільськогосподарську техніку. Гарантійний термін на товар становить - 6 місяців, з дати підписання акта приймання-передачі товару, при умові сервісного обслуговування в компанії. У випадку виявлення дефекту матеріалів або виробу, що перебувають на гарантії, Продавець зробить ремонт. Якщо для здійснення ремонту необхідні деталі - використовуються тільки нові оригінальні деталі. Продавець також проводить післягарантійне сервісне обслуговування, про що сторони укладають окремий договір.

Судом встановлено, позивач протягом гарантійного терміну, починаючи з жовтня 2022 року до моменту звернення до суду, поставлений відповідачем трактор неодноразово виходив з ладу та потребував гарантійного ремонту, який проводився відповідачем, що підтверджується зокрема, актами №№ 1, 2 приймання-передачі майна від 11.12.2023 та від 08.04.2024. При цьому, незважаючи на проведені ремонти, вказаний трактор не працює належним чином.

Як зазначалося вище, 12.11.2024 позивач надіслав відповідачу претензію від 04.11.2024 на суму 6 131 700,00 грн, у якій зазначив ч. 2 ст. 678 ЦК України. Водночас, у прохальній частині претензії (де міститься вимога) позивач просить повернути ТОВ «Заболотівці» сплачені за товар грошові кошти в сумі 135 000 Євро, що є еквівалентом 6 131 700,00 грн. у т.ч. ПДВ за курсом продажу Євро за гривні, встановлені Національним банком України + 1%, зафіксований на сайті НБУ на 04 листопада 2024 року на рівні 45,42 грн. за 1 Євро протягом 7 календарних днів з моменту отримання даної претензії (ч.2 ст. 530 ЦК України).

Частиною 2 статті 678 ЦК України передбачено, що у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 708 ЦК України у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов`язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право за своїм вибором, зокрема, відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.

Приписами частини 3 статті 214 названого Кодексу унормовано, що відмова від правочину вчиняється у такій самій формі, в якій було вчинено правочин.

Отже, з аналізу наведених норм права вбачається, що праву вимоги позивача щодо повернення сплаченої суми за товар передує відмова позивача від договору.

Верховний Суд у своїх правових позиціях неодноразово звертав увагу на тлумачення п. 1 ч. 2 ст. 678 ЦК України, що у разі істотного порушення вимог щодо якості товару покупець має право вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми лише за умови якщо він відмовився від договору. Вимозі позивача про повернення грошових коштів повинна передувати відмова його від договору та повідомлення про це відповідача. Можливість реалізації відмови від договору у випадку його істотного порушення іншою стороною, пов`язується із дотриманням форми повідомлення про відмову, що пов`язано із вимогами ч. 3 ст. 214 Цивільного кодексу України, відповідно до якої відмова від правочину вчиняється у такій самій формі, у якій було вчинено правочин (постанови Верховного Суду від 26.02.2020 у справі №910/5744/18, від 15.02.2023 у справі №922/3620/20.

З врахуванням наведеного, висловлена позивачем у претензії від 04.11.2024 вимога повернути ТОВ «Заболотівці» сплачені за товар грошові кошти в сумі 135 000 Євро, що є еквівалентом 6 131 700,00 грн., на переконання колегії суддів, не є вимогою про відмову позивача від договору. Окрім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що у позовній заяві ТОВ «Заболотівці» не йдеться про відмову позивача від договору, а лише про стягнення коштів.

Таким чином, матеріали даної господарської справи не містять доказів відмови позивача від договору, як і того, що відповідача про вказану відмову позивачем було повідомлено.

Отже, враховуючи вищенаведені норми права та фактичні обставини даної справи, колегія суддів погоджується з твердженням скаржника про помилковість застосування судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення ч. 2 ст. 678 ЦК України, оскільки праву вимоги щодо повернення спірної сплаченої суми за товар передує відмова позивача від договору. Претензія від 04.11.2024 не містить волевиявлення позивача щодо відмови від укладеного між сторонами договору поставки № ІФГ-857 ЛТ від 25.05.2022.

Водночас суд першої інстанції зазначає, що транспортний засіб має істотні недоліки, що унеможливлює його нормальну і безпечну експлуатацію та свідчить про порушення відповідачем умов спірного договору щодо якості товару, які виходячи зі змісту договору та предмету поставки, є його істотною умовою в розумінні ч. 2 ст. 678 ЦК України, не врахував, що для застосування зазначеної норми права необхідно встановити факт істотного порушення вимог щодо якості товару.

Положеннями ст. ст. 13, 73, 74,76, 77 ГПК України визначено обов`язок сторін у справі довести ті обставини, на які вони посилаються в обгрутування своїх вимог, шляхом надання належних і допустимих доказів, на підставі яких суд встановлює обставини у справі.

Разом з тим, позивач не надав доказів, що б свідчили про наявність саме істотних порушень вимог щодо якості товару, а також не конкретизував в чому саме полягають такі порушення: чи це недоліки, які не можна усунути; чи це недоліки, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу.

Необхідність надання таких доказів підтверджується практикою Верховного Суду, зокрема постановою від 24.01.2023 у справі № 924/1168/21 «… подані позивачем докази, які вказують на неналежну якість переданого відповідачем товару за договором поставки, не доводять того факту, що такі недоліки товару є істотними. При цьому Верховний Суд зауважив, що позивач мав спочатку відмовитись від договору, а потім вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми…».

Водночас, колегія суддів зауважує, що відповідач надіслав позивачу лист-відповідь на претензію вих. № 17/12 від 17.12.2024, в якому зазначив, що трактор, який був придбаний ТОВ «Заболотівці» в липні 2022 року за гривневий еквівалент 135 000 Євро, перебував в інтенсивній експлуатації, та станом на сьогодні має напрацювання 2 489 мотогодин, що свідчить про його фактичне використання за призначеннм. ТОВ «Ін Форс Груп» неодноразово давало підмінну техніку на час ремонту трактора, що вплинуло на вартість та ступінь амортизації підмінної техніки, оскільки відбувалась експлуатація такої техніки. При цьому, відповідач зазначив про можливість повернення частини коштів, враховуючи експлуатацію ТОВ «Заболотівці» трактора, а саме гривневий еквівалент 90 000,00 Євро (згідно курсу, сформованим на момент продажу трактора), за умови повернення трактора.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що з наявної в матеріалах справи копії замовлення на роботу від 22.07.2022 вбачається, що відповідач поставив позивачу спірний товар (трактор) з напрацюванням 1 569 мотогодин (т. 1, а.с. 134). Водночас, згідно акта №2 приймання-передачі майна за договором зберігання від 08.04.2024 (долучений позивачем до позову) напрацювання товару становить 2 466 мотогодин (т. 1, а.с. 83-84).

Крім того, відповідно до наявних в матеріалах справи договорів зберігання, відповідач надавав позивачу підмінну техніку, яка також використовувалась за призначенням позивачем (т. 1, а.с. 75, 79, 82).

Також колегія суддів погоджується з доводами скаржника про безпідставне застосування судом першої інстанції частини 2 статті 9 Закону України «Про захист прав покупців сільськогосподарських машин», враховуючи таке.

Названий Закон містить спеціальні норми, що регламентують спірні відносини, оскільки товаром є сільськогосподарська техніка.

Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону України «Про захист прав покупців сільськогосподарських машин» покупці при виявленні недоліків у машині протягом гарантійного строку в порядку та строки, встановлені законом чи договором, мають право за своїм вибором вимагати від виробника, продавця машин та виконавця робіт і послуг з технічного сервісу: а) безоплатного усунення недоліків машини або відшкодування витрат на їх усунення покупцем чи виконавцем робіт, послуг з технічного сервісу та відшкодування збитків; б) надання їм (з доставкою на місце) на час ремонту неякісної машини справної машини аналогічної марки (моделі, модифікації); в) повернення виробнику несправної машини для усунення недоліків в умовах виробництва та відшкодування збитків; г) заміни машини на нову, якщо машина з вини виробника має істотні недоліки (три відмови третьої групи складності), та відшкодування збитків; ґ) повернення машини неналежної якості, повернення коштів, відшкодування збитків і розірвання договору.

Тобто , законом передбачено право за своїм вибором обрати один з п`яти варіантів дій.

Місцевий господарський суд у рішенні зазначив, що пунктом ґ) вказаної статті передбачено право покупця за своїм вибором вимагати від виробника, продавця машин та виконавця робіт і послуг з технічного сервісу: повернення машини неналежної якості, повернення коштів, відшкодування збитків і розірвання договору.

Відтак, суд дійшов висновку, що позивач, звертаючись з даним позовом, скористався способом захисту одним з передбачених у вказаній статті, зокрема, повернення коштів без розірвання договору.

Однак, на переконання суду апеляційної інстанції, усі дії перелічені у п. ґ) ч. 2 ст. 9 Закону України «Про захист прав покупців сільськогосподарських машин», а саме: повернення машини неналежної якості, повернення коштів, відшкодування збитків і розірвання договору, є частиною одного комплексного права, яке реалізується в повному обсязі.

Відтак, позивач має право вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми лише за умови, якщо він відмовився від договору/розірвав договір.

Оскільки позивач цього не вчинив, у відповідача не виникло обов`язку з повернення сплаченої за товар грошової суми та, як наслідок, не наступило прострочення такого повернення.

Підсумовуючи усе вищевказане, колегія суддів визнає обґрунтованими доводи апеляційної скарги, поданої ТОВ «Ін Форс Груп».

За наслідками апеляційного перегляду рішення від 15.07.2025 у справі №914/248/25 колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, тому його необхідно скасувати. Прийняти нове рішення. В задоволенні позову відмовити.

У поданій апеляційній скарзі скаржник також просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 31.07.2025 у даній справі, яким заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Заболотівці» про ухвалення додаткового рішення задоволено та стягнуто з ТОВ «Ін Форс Груп» на користь ТОВ «Заболотівці» 45 000,00 грн. витрат на правову (правничу) допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в чому числі витрати на професійну правничу допомогу.

У відповідності до п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Враховуючи те, що суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні заявлених ТОВ «Заболотівці» позовних вимог про стягнення 5 948 100,00 грн. (що еквівалентно 135 000,00 Євро) сплаченої за товар грошової суми та 24 397,34 грн. (що еквівалентно 553,73 Євро) 3% річних, а оскаржуване додаткове рішення від 31.07.2025 у даній справі є похідним від рішення Господарського суду Львівської області від 15.07.2025, колегія суддів приходить до висновку, що додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 31.07.2025 у справі № 914/248/25 необхідно скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви ТОВ «Заболотівці» про ухвалення додаткового рішення у даній справі відмовити.

Згідно з положеннями частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За приписами частин 1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Підсумовуючи усе вищенаведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для скасування рішення Господарського суду Львівської області від 15.07.2025 та додаткового рішення Господарського суду львівської області від 31.07.2025 у справі № 914/248/25 в порядку статті 277 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на те, що суд задовільняє апеляційну скаргу, судові витрати за розгляд позовної заяви та апеляційної скарги покладаються на позивача відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись, ст. ст. 244, 269, 270, 275, 277, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

у х в а л и в:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Ін Форс Груп задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 15.07.2025 у справі №914/248/25 скасувати. Прийняти нове рішення.

3. В задоволенні позову відмовити.

4. Додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 31.07.2025 у справі № 914/248/25 скасувати. Прийняти нове рішення.

5. В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Заболотівці» про ухвалення додаткового рішення у справі № 914/248/25 - відмовити.

6. Судові витрати за розгляд позовної заяви та апеляційної скарги покласти на позивача.

7. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Заболотівці» (81744, Львівська область, Стрийський район, с. Заболотівці, вул. Миру, 140, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ін Форс Груп» (03189, м. Київ, вул. Здановської Юлії, 71-Г, ) 108 000,00 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

8. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбачені ст.ст. 287-288 ГПК України.

9. Справу повернути до Господарського суду Львівської області.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий-суддя Н.М. Кравчук

Судді С.М. Бойко

Т.Б. Бонк