ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 року

м. Київ

cправа № 904/4916/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Берднік І.С. - головуючого, Зуєва В.А., Міщенка І.С.,

секретар судового засідання - Корнієнко О.В.,

за участю представників:

Приватного підприємства «Фірма «ФБМ» - Гейка В.І.,

Дніпровської міської ради - Гуртового В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Приватного підприємства «Фірма «ФБМ»

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 18.03.2025 (у складі колегії суддів: Дармін М.О. (головуючий), Кощеєва І.М., Чус О.В.)

та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.04.2024 (суддя Золотарьова Я.С.)

у справі № 904/4916/22

за позовом Приватного підприємства «Фірма «ФБМ»

до Дніпровської міської ради

про визнання протиправними дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень та про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 року Приватне підприємство «Фірма «ФБМ» (далі - ПП «Фірма «ФБМ») звернулося до суду з позов до Дніпровської міської ради, у якому просило суд:

- визнати протиправними дії та бездіяльність Дніпровської міської ради щодо не прийняття рішення 21.09.2022 на 27 черговій сесії VIII скликання за результатами розгляду проекту землеустрою, розробленого Товариством з обмеженою відповідальністю «Геоспектр-7» (далі - ТОВ «Геоспектр-7»), про відведення ПП «Фірма «ФБМ» в оренду земельної ділянки по вул. Центральній у районі будинку № 12-А (Бабушкінський район) з кадастровим номером :02:415:0045 для завершення будівництва торговельного комплексу;

- зобов`язати Дніпровську міську раду на найближчому пленарному засіданні (сесії) повторно розглянути проект землеустрою, розроблений ТОВ «Геоспектр-7», про відведення ПП «Фірма «ФБМ» в оренду земельної ділянки по вул. Центральній у районі будинку № 12-А (Бабушкінський район) з кадастровим номером :02:415:0045 для завершення будівництва торговельного комплексу та ухвалити рішення за результатами його розгляду.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у 2020 році між позивачем та відповідачем виник спір, який розглядався і був остаточно вирішений господарським судом в межах господарської справи № 904/3670/20. Так, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 29.04.2021 у справі № 904/3670/20, яке залишено без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 13.09.2021, задоволено частково зустрічний позов ПП «Фірма «ФБМ» до Дніпровської міської ради та визнано протиправною бездіяльність Дніпровської міської ради щодо не розгляду проекту землеустрою, розробленого ТОВ «Геоспектр-7», про відведення ПП «Фірма «ФБМ» в оренду земельної ділянки по вул. Центральній у районі будинку № 12-А (Бабушкінський район) з кадастровим номером :02:415:0045 для завершення будівництва торговельного комплексу; зобов`язано Дніпровську міську раду на найближчому пленарному засіданні (сесії) розглянути зазначений проект землеустрою та ухвалити рішення за результатами розгляду.

Позивач послався на невиконання відповідачем судового рішення від 29.04.2021 у справі № 904/3670/20 з огляду на те, що зазначений проект землеустрою хоча і було винесено на голосування, але він не набрав належної кількості голосів «за», оскільки більшість депутатів «утрималась», тобто фактично жодного рішення прийнято не було, що і стало підставою для звернення до суду з позовом у цій справі.

21.02.2023 Господарський суд Дніпропетровської області постановив ухвалу про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК), оскільки цей позов не підлягає вирішенню у порядку господарського судочинства.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 17.05.2023, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 05.10.2023, ухвалу Господарського суд Дніпропетровської області від 21.02.2023 скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 25.04.2024 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 18.03.2025 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.04.2024 у справі № 904/4916/22 змінено та викладено його мотивувальну частину в редакції цієї постанови. В іншій частині рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.04.2024 у справі № 904/4916/22 залишено без змін.

Не погоджуючись із висновками судів першої та апеляційної інстанцій, у вересні 2025 року ПП «Фірма «ФБМ» подало касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права та наявність випадків, передбачених пунктами 1, 4 частини 2 статті 287 ГПК, просить скасувати постановлені у справі судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. Також скаржник навів орієнтовний (попередній) розрахунок суми судових витрат, які він поніс та очікує понести у зв`язку з розглядом справи судом касаційної інстанції: - сплата судового збору за подання позовної заяви у сумі 2 481,00 грн; - сплата судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду у сумі 2 977,22 грн, - сплата судового збору за подання касаційної скарги на рішення та постанову судів у сумі 3 969,60 грн, - витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції у сумі 30 000,00 грн, - витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у сумі 15 000,00 грн; - витрати на професійну правничу допомогу в суді касаційної інстанції у сумі 30 000,00 грн. Докази розміру остаточно понесених витрат на професійну правничу допомогу будуть надані або до закінчення судових дебатів у справі, або протягом 5-ти днів з дня ухвалення рішення.

Ухвалою Верховного Суду від 30.10.2025 відкрито касаційне провадження у справі № 904/4916/22 за касаційною скаргою ПП «Фірма «ФБМ» з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини 2 статті 287 ГПК, та призначено касаційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 19.11.2025.

Дніпровська міська рада у відзиві на касаційну скаргу зазначила про правильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права при вирішенні спору, тому просила залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та заперечення проти неї, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд дійшов таких висновків.

При вирішенні спору судами першої та апеляційної інстанцій установлено, що у 2020 році між сторонами виник спір, який розглядався в межах господарської справи № 904/3670/20.

За первісним позовом у справі № 904/3670/20 Дніпровська міська рада просила скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 41381990, прийняте 01.06.2018 державним реєстратором прав на нерухоме майно, приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М.; припинити право власності ПП «Фірма «ФБМ» на незавершений будівництвом торговельний комплекс (готовністю 97 %) загальною площею 1 475 кв. м, що складається з: А-5 - об`єкт незавершений будівництвом - торговельний комплекс готовність 97 %, тп - технічний поверх, Б-навіс, а- ґанок з козирком, а1 - ґанок, а11 - ґанок, та скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності № 26412682 від 29.05.2018, внесений державним реєстратором, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101; зобов`язати ПП «Фірма «ФБМ» повернути земельну ділянку за адресою: м. Дніпро, вул. Центральна, 12-А, привівши у придатний для використання стан шляхом знесення самочинно збудованої будівлі - незавершений будівництвом торговельний комплекс (готовністю 97 %) загальною площею 1475 кв. м, що складається з: А-5 - об`єкт незавершений будівництвом - торговельний комплекс готовність 97 %, тп- технічний поверх, Б-навіс, а - ґанок з козирком, а1 - ґанок, а11 - ґанок, та стягнути судовий збір.

За зустрічним позовом у справі № 904/3670/20 ПП «Фірма «ФБМ» просило визнати протиправною бездіяльність Дніпровської міської ради щодо не розгляду проекту землеустрою, розробленого ТОВ «Геоспектр-7», щодо відведення ПП «Фірма «ФБМ» в оренду земельної ділянки по вул. Центральній у районі будинку № 12-А (Бабушкінський район) з кадастровим номером :02:415:0045 для завершення будівництва торговельного комплексу; зобов`язати Дніпровську міську раду на найближчому пленарному засіданні (сесії) розглянути зазначений проект землеустрою та ухвалити рішення за результатами розгляду, яким затвердити зазначений проект землеустрою та умови передачі земельної ділянки, визначені під час погодження проекту землеустрою щодо її відведення і передачі ПП «Фірма «ФБМ» земельної ділянки площею 0,0471 га з кадастровим номером :02:415:0045 по вул. Центральній у районі буд. № 12-А в оренду строком на два роки по фактичному розміщенню об`єкта незавершеного будівництва торгового комплексу, код виду цільового призначення земель (КВЦПЗ) 03.10 (для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури, адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької діяльності та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку).

Судом у справі № 904/3670/20 установлено такі обставини:

- у 1994 році на підставі договору купівлі-продажу від 06.10.1994, посвідченого державним нотаріусом Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Черненко І.М., ПП «Фірма «ФБМ» платно придбало в продавця Організації орендаторів Дніпропетровського центрального універмагу павільйон «Спутник», розташований на земельній ділянці площею 0,0095 га за тодішньою адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Центральна, 10, про що зроблено відповідний запис у реєстрі за № 3-16629 за теперішньою адресою: м. Дніпро, вул. Центральна, 12-А;

- право власності ПП «Фірма «ФБМ» на нерухоме майно - павільйон «Спутник» було зареєстровано Дніпропетровським бюро технічної інвентаризації (ДМБТІ), про що останнім видано реєстраційне посвідчення від 17.10.1994;

- розпорядженням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів від 11.05.1995 № 270 адресу павільйону «Спутник» змінено з м. Дніпропетровськ, вул. Центральна, 10 на нову: м. Дніпропетровськ, вул. Центральна, 12-А, про що зроблено напис на реєстраційному посвідченні ДМБТІ від 17.10.1994, який засвідчено 28.03.2004 підписом уповноваженої особи та печаткою ДМБТІ;

- рішенням Дніпропетровської міської ради від 22.01.2003 № 51/6 ПП «Фірма «ФБМ» з кодом передано в оренду земельну ділянку по вул. Центральній, 12-А в м. Дніпропетровську по фактичному розміщенню магазину;

- рішенням Дніпропетровської міської ради від 16.02.2005 № 64/25 ПП «Фірма «ФБМ» погоджено місце розташування торговельного комплексу по вул. Центральній у районі буд. № 12-А в м. Дніпропетровськ, а рішенням ради від 21.09.2005 № 332/30 ПП «Фірма «ФБМ» передано земельну ділянку по вул. Центральній в районі буд. 12-А в м. Дніпропетровську в оренду для будівництва торговельного комплексу відповідно до чинного законодавства; пунктом рішення затверджено проект відведення земельної ділянки площею 0, 0468 га (кадастровий номер :02:415:0040) і передано її ПП «Фірма «ФБМ» в оренду строком на два роки для будівництва торговельного комплексу, у тому числі: - 0,0095 га - за рахунок земель, раніше переданих ПП «Фірма «ФБМ»; - 0,0391 га - за рахунок земель, не переданих у власність або користування, код цільового використання землі 1.11.3. (роздрібна торгівля та комерційні послуги);

- 21.10.2005 року між Дніпропетровською міською радою (орендодавець) та ПП «Фірма «ФБМ» (орендар) укладено договір оренди землі, що знаходиться за адресою: вул. Центральна у районі будинку 12-А з кадастровим номером :02:415:0040; за умовами договору земельна ділянка передається в оренду для будівництва торговельного комплексу (пункт 5.1); цей договір зареєстровано в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі, про що вчинено відповідний запис № 07 від 18.11.2005;

- Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області (далі - Інспекція ДАБК) надано дозвіл ПП «Фірма «ФБМ» на виконання будівельних робіт по будівництву торговельного комплексу по вул. Центральній, 12-А в м. Дніпропетровську від 09.01.2006 № 543/2005 строком дії до 21.12.2006; а в подальшому було надано новий дозвіл на виконання будівельних робіт по будівництву торговельного комплексу за наведеною адресою від 02.02.2007 № 543/2005 строком дії до 18.11.2007;

- рішенням Дніпропетровської міської ради від 08.04.2009 № 227/45 ПП «Фірма «ФБМ» поновлено право користування земельною ділянкою по вул. Центральній у районі буд. №12-А в м. Дніпропетровську для завершення будівництва торговельного комплексу і на підставі цього рішення 11.06.2009 року між Дніпропетровською міською радою та ПП «Фірма «ФБМ» було укладено договір оренди землі, яка знаходиться за адресою: вул. Центральна у районі будинку 12-А з кадастровим номером :02:415:0040 строком на 3 роки, за умовами якого земельна ділянка передається в оренду для будівництва торговельного комплексу (пункт 5.1); цей договір зареєстрований у Дніпропетровському міському відділенні (ДМВ) Дніпропетровської регіональної філії Центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис №34 від 08.07.2009;

- 29.12.2009 Інспекцією ДАБК видано забудовнику ПП «Фірма «ФБМ» новий дозвіл на виконання будівельних робіт № 57/2009 з річним терміном дії у період з 29.12.2009 до 29.12.2010, а 25.02.2011 подовжено дію дозволу на виконання будівельних робіт № 57/2009 на рік з 25.02.2011 до 25.02.2012, про що зроблено рукописний напис на дозволі на виконання будівельних робіт від 25.02.2011 № 57/2009, який засвідчено 25.02.2011 підписом начальника Дніпропетровського регіонального відділу Інспекції ДАБК та скріплено мокрою печаткою;

- у листі від 21.02.2012 за № 414 Інспекція ДАБК на заяву ПП «Фірма «ФБМ» щодо чергового продовження терміну дії дозволу на виконання будівельних робіт повідомила заявника про те, що згідно з пунктом 8 прикінцевих положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» отриманий раніше дозвіл на виконання будівельних робіт № 57/2009 є чинним до завершення будівництва об`єкта;

- земельна ділянка з кадастровим номером :02:415:0045 не надавалась в оренду відповідачу; ця земельна ділянка є частиною земельної ділянки з кадастровим номером :02:415:0040 та була сформована внаслідок вилучення з користування ПП «Фірма «ФБМ» земельної ділянки площею 0,0015 га, оскільки в процесі будівництва ПП «Фірма «ФБМ» торговельного комплексу на земельній ділянці площею 0,0486 га з кадастровим номером :02:415:0040 по вул. Центральній у районі будинку № 12-А з`ясувалось, що на цій земельній ділянці розташований (існує) вхід (бетонні сходи) в підвальне приміщення торговельного центру «Європа» суміжного землекористувача земельної ділянки з кадастровим номером :02:415:0034 Компанії WidmanCapitalGrouplnc, у зв`язку з чим виникла необхідність юридичного врегулювання виниклого питання користування земельною ділянкою в правовому полі - необхідність вилучення у ПП «Фірма «ФБМ» частини орендованої земельної ділянки та передання її Компанії WidmanCapitalGrouplnc;

- у заяві від 30.03.2010 № 23/7 ПП «Фірма «ФБМ» повідомило виконавчий комітет Дніпропетровської міської ради про згоду щодо вилучення у нього частини земельної ділянки під входом у будівлю торговельного центру «Європа» площею 0,0015 га із земельної ділянки з кадастровим номером :02:415:0040 площею 0,0486 га та з проханням внести відповідні зміни до договору оренди земельної ділянки, укладеного між Дніпропетровською міською радою і ПП «Фірма «ФБМ» за умови виконання землевпорядних робіт за рахунок Компанії WidmanCapitalGrouplnc;

- новостворена земельна ділянка була сформована та залишилась після вилучення у забудовника земельної ділянки площею 0,0015 га із земельної ділянки 0,0486 га з кадастровим номером :02:415:0040; новостворені земельні ділянки з кадастровими номерами :02:415:0045 та :02:415:0046 зареєстровані в державному земельному кадастрі;

- ПП «Фірма «ФБМ» було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для завершення будівництва торговельного комплексу по вул. Центральній у районі будинку № 12-А;

- у листі від 31.10.2019 за підписом секретаря Дніпровської міської ради ПП «Фірма «ФБМ» повідомлено про підготовку та публікацію на офіційному сайті Дніпровської міської ради 15.10.2019 проекту рішення про передачу йому спірної земельної ділянки для завершення будівництва торгівельного комплексу, проте станом на час розгляду справи № 904/3670/20 зазначений проект рішення так і не був внесений на розгляд міської ради, що стало підставою для звернення ПП «Фірма «ФБМ» з позовом до міської ради про визнання протиправною бездіяльності Дніпровської міської ради щодо не розгляду проекту землеустрою про відведення ПП «Фірма «ФБМ» в оренду земельної ділянки по вул. Центральній у районі будинку № 12-А з кадастровим номером :02:415:0045 для завершення будівництва торговельного комплексу та зобов`язання Дніпровську міську раду на найближчому пленарному засіданні (сесії) розглянути проект землеустрою, розробленого ТОВ «Геоспектр-7», щодо відведення ПП «Фірма «ФБМ» в оренду земельної ділянки для завершення будівництва.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 29.04.2021 року у справі № 904/3670/20, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 13.09.2021, в задоволенні первісного позову Дніпровської міської ради відмовлено; зустрічний позов ПП «Фірма «ФБМ» задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Дніпровської міської ради щодо не розгляду проекту землеустрою, розробленого ТОВ «Геоспектр-7», про відведення ПП «Фірма «ФБМ» в оренду земельної ділянки по вул. Центральній у районі будинку № 12-А (Бабушкінський район) з кадастровим номером :02:415:0045 для завершення будівництва торговельного комплексу. Зобов`язано Дніпровську міську раду на найближчому пленарному засіданні (сесії) розглянути зазначений проект землеустрою та ухвалити рішення за результатами розгляду. У решті зустрічного позову відмовлено.

28.12.2021 на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.04.2021 у справі № 904/3670/20, яке набрало законної сили 13.09.2021, видано наказ.

У січні 2022 року ПП «Фірма «ФБМ» на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.04.2021 у справі № 904/3670/20 звернулося до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з заявою про примусове виконання наказу господарського суду по справі № 904/3670/20.

17.01.2022 державним виконавцем відкрито виконавче провадження № 68174739.

У справі, що розглядається, судом установлено, що Дніпровською міською радою до матеріалів справи надано зауваження Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради до проекту рішення міської ради, в якому, зокрема, зазначено про неможливість затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ПП «Фірма «ФБМ» по вул. Центральній, 12-А для завершення будівництва торговельного комплексу, оскільки відповідно до листа головного архітектурно-планувального управління департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 14.02.2022 № 4/16-337 за матеріалами зонування території міста зазначена земельна ділянка розташована в громадській зоні Г-2; за матеріалами історико-архітектурного опорного плану міста, затвердженого у складі генерального плану (рішення міської ради від 02.09.2020 № 84/60), земельна ділянка розташована в межах історичного ареалу «Центральний» в межах території з режимом регулювання забудови другої категорії регулювання забудови з режимом обмежених перетворень); у межах території з режимом регулювання забудови другої категорії забороняється будівництво або реконструкція об`єктів висотою, що перевищує 20 м, при будівництві та реконструкції об`єктів вище 20 м або таких, що будуть проглядатися з протилежних сторін вулиць, остаточні параметри мають бути визначені містобудівною документацією, розробленою відповідно до завдання на її розробку з відповідним аналітичним розділом, в якому містяться вимоги щодо збереження провідної ролі об`єктів культурної спадщини та традиційного характеру цінного історичного середовища, в залежності від їх історико-архітектурних особливостей на конкретних територіях. Згідно з матеріалами погодженого проекту стосовно зазначеного об`єкта висота будівлі торговельного комплексу складає 25,67 м.

Дніпровською міською радою також надано зауваження Департаменту правового забезпечення Дніпровської міської ради до проекту рішення міської ради, в якому зазначено, що наразі здійснюються дії щодо оскарження рішення у справі № 904/3670/20, тому до прийняття остаточного рішення у справі № 904/3670/20 розгляд проекту рішення міської ради про передачу ПП «Фірма «ФБМ» земельної ділянки для завершення будівництва торгівельного комплексу по вул. Центральна, 12-А, є передчасним.

Разом із тим судом установлено, що рішенням Дніпровської міської ради від 21.09.2022 № 1/27 «Про порядок денний 27 сесії міської ради VII скликання» затверджено пункт 5.68 (на виконання рішення суду) про передачу земельної ділянки по вул. Центральній, 12-А (Шевченківський район) в оренду ПП «Фірма «ФБМ», , для завершення будівництва торговельного комплексу (із зауваженнями).

09.11.2022 ПП «Фірма «ФБМ» отримало лист Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради № 719-888, в якому зазначено, що за результатами голосування депутатів міської ради зазначений проект рішення не отримав необхідної більшості голосів на його підтримку. Відповідно до частини 11 статті 40 Регламенту Дніпровської міської ради VIII скликання, затвердженого рішенням міської ради від 16.12.2020 № 2/1-2, цей проект рішення вважається відхиленим. До цього листа був доданий протокол 27 чергової сесії Дніпровської міської ради VIII скликання від 21.09.2022, на сторінці 14 якого зазначено наступне: « 5.68 Про передачу земельної ділянки по вул. Центральній, 12 А (Шевченківський район) в оренду ПП «Фірма «ФБМ», , для завершення будівництва торговельного комплексу (із зауваженнями). Голосували: «За» - 8, «Проти» - 2, «Утримались» - 37. Вирішили: Рішення не прийнято.

ПП «Фірма «ФБМ» вважає, що такі дії та бездіяльність міської ради щодо не прийняття рішення з відповідного питання порядку денного щодо передачі земельної ділянки по вул. Центральній, 12-А в оренду позивачу є протиправними та такими, що суттєво порушують права та інтереси позивача на отримання в оплатне користування земельної ділянки для завершення будівництва торговельного комплексу, готовністю 97 %.

Суд першої інстанції у задоволенні позову відмовив і мотивував таке рішення тим, що усі формальні дії, спрямовані на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/3670/20, Дніпровською міською радою були виконані, а суд позбавлений права втручатися у дискреційні повноваження відповідача щодо змісту прийнятого рішення та позбавлений можливості надавати оцінку діям окремих депутатів, які не підтримали проект рішення Дніпровської міської ради, утримавшись при голосуванні. Також суд зазначив, що позивач після розгляду проекту землеустрою 21.09.2022 на 27 черговій сесії Дніпровської міської ради повторно до відповідача з заявою про затвердження проекту землеустрою не звертався; позовна заява в частині вимоги зобов`язати Дніпровську міську раду на найближчому пленарному засіданні (сесії) повторно розглянути проект землеустрою обґрунтована саме невиконанням відповідачем судового рішення у справі № 904/3670/20, а оскільки суд дійшов висновку про те, що формально рішення у справі № 904/3670/20 відповідачем виконано, то відсутні підстави для задоволення другої позовної вимоги, яка має похідний характер. При цьому суд першої інстанції зауважив, що позивачу необхідно було повторно звернутися до відповідача з заявою (клопотанням) про затвердження проекту землеустрою.

Суд апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції змінив та виклав його мотивувальну частину в редакції постанови суду апеляційної інстанції. При цьому суд апеляційної інстанції виходив із того, що оскільки права позивача, які було порушено внаслідок невиконання відповідачем рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.04.2021 у справі № 904/3670/20 було відновлено в судовому порядку рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 30.07.2024 у справі № 904/1084/24, яке набрало законної сили та яким визнано незаконним і скасовано рішення Дніпровської міської ради про відмову ПП «Фірма «ФБМ» у передачі в оренду земельної ділянки по вул. Центральній у районі будинку № 12-А (Шевченківський район) з кадастровим номером :02:415:0045 для завершення будівництва торговельного комплексу та зобов`язано Дніпровську міську раду повторно розглянути проект землеустрою, розроблений ТОВ «Геоспектр-7», про відведення ПП «Фірма «ФБМ» в оренду земельної ділянки по вул. Центральній у районі будинку № 12-А (Шевченківський район) з кадастровим номером :02:415:0045 для завершення будівництва торговельного комплексу та прийняти рішення. Зазначене свідчить, що обраний позивачем у цій справі спосіб захисту є неефективним, що є підставою для відмови в задоволені позовних вимог.

У поданій касаційній скарзі ПП «Фірма «ФБМ» в обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень посилається, зокрема на таке:

- суди неправильно застосували положення частини 15 статті 123, статей 186-1, 118 ЗК стосовно підстав для відмови в затвердженні проекту землеустрою та не врахували висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 12.01.2022 у справі № 300/1750/19, від 06.03.2019 у справі № 1640/2592/18, від 22.10.2020 у справі № 808/3083/17, від 16.02.2021 у справі № 821/146/17. При цьому суди двох інстанцій не врахували встановлену відсутність законних підстав для відмови відповідача у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу та допущену відповідачем безпідставну бездіяльність у зв`язку з відсутністю підстав для відмови;

- суди не врахували висновки Верховного Суду щодо застосування статей Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» стосовно прав особи на затвердження проекту землеустрою та які викладені у постанові від 13.09.2023 у справі № 813/5770/15;

- суди не врахували висновки Верховного Суду стосовно бездіяльності органу місцевого самоврядування щодо не розгляду заяви про затвердження проекту землеустрою, які викладені в постановах Верховного Суду від 09.08.2020 у справі № 454/160/17, від 23.11.2021 у справі № 580/704/21, від 27.02.2020 у справі № 800/304/17, від 11.11.2020 у справі № 2340/4382/18;

- суди не врахували висновки Верховного Суду стосовно розгляду клопотань у порядку ЗК, які викладені в постанові від 11.11.2020 у справі № 2340/4382/18;

- суди не врахували висновки Верховного Суду щодо застосування статей 236, 282 ГПК стосовно законності, обґрунтованості, вмотивованості рішення суду, викладені в постановах від 18.07.2018 у справі № 758/824/17, від 10.10.2023 у справі № 917/868/21, від 26.09.2023 у справі № 910/10699/21;

- суди не врахували висновки Верховного Суду щодо норм статті 2 ГПК стосовно рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, що викладені у постановах від 27.10.2019 у справі № 910/7054/18, від 10.05.2023 у справі № 405/1117/20, від 22.12.2022 по справі № 910/2116/21;

- суди не врахували висновки Верховного Суду щодо застосування статті 77, 79 ГПК стосовно допустимості доказів, щодо дослідження і оцінки доказів, що викладені у постановах від 20.07.2021 у справі № 914/2200/20, від 02.03.2021 у справі № 922/2319/20, від 13.08.2020 у справі № 916/1168/17, від 16.02.2021 у справі 913/502/19, від 25.06.2020 у справі № 924/233/18, від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17, від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц;

- суди не врахували висновки Верховного Суду щодо застосування статей 14, 74 ГПК стосовно витребування доказів судом, що викладені у постановах від 10.06.2019 у справі № 903/581/18, від 28.03.2024 у справі № 903/877/20;

- суди не врахували висновки Верховного Суду щодо застосування до виниклих правовідносин норм ГПК стосовно доказів, що викладені у постановах від 26.02.2024 у справі № 910/6757/23, від 21.06.2023 у справі № 916/3027/21, від 05.11.2024 у справі № 910/16911/20, від 09.07.2024 по справі № 925/1176/23, від 27.03.2024 у справі № 191/4364/21;

- суди не врахували висновки Верховного Суду щодо застосування до виниклих правовідносин норм статті 4 ГПК стосовно права особи на справедливий суд та доступ до правосуддя, що викладені у постановах від 15.02.2023 у справі № 461/3526/22, від 19.10.2022 у справі № 398/1739/15, від 14.12.2022 у справі № 757/38949/16-ц, від 21.11.2024 у справі № 990/200/24, від 14.12.2020 у справі № 521/2816/15-ц;

- суди не врахували висновки Верховного Суду щодо застосування до виниклих правовідносин принципу «належного урядування», які викладені у постановах від 02.09.2019 у справі № 810/4817/18, від 02.10.2019 у справі № 807/736/18, від 30.12.2020 у справі № 296/13258/15-а;

- суди не врахували висновки Верховного Суду щодо застосування до виниклих правовідносин таких понять як «предмет спору» та «підстава позову», що викладені у постановах від 26.05.2020 у справі № 908/299/18, від 19.04.2024 у справі № 927/1606/23, від 26.02.2022 у справі № 906/785/21, від 14.12.2022 у справі № 910/16463/21, від 02.03.2023 у справі № 925/1662/21;

- суди не врахували висновки Верховного Суду щодо застосування принципу «легітимних очікувань», що викладені в постановах від 20.05.2022 по справі № 340/370/21, від 18.01.2023 у справі № 580/1300/22;

- суди не врахували висновки Верховного Суду щодо застосування такого поняття як «дискреційні повноваження», що викладені в постановах від 16.05.2019 у справі № 821/925/18, від 09.10.2020 у справі № 1840/3664/18, від 15.12.2021 у справі № 1840/2970/18, від 27.02.2018 у справі № 816/591/15-а, від 18.10.2018 у справі № 818/1976/17, від 11.09.2018 у справі № 816/318/18, від 06.11.2019 у справі № 509/1350/17, від 30.07.2020 у справі № 621/1349/17, від 24.12.2019 у справі № 823/59/17;

- суди не врахували висновки Верховного Суду щодо застосування статей 42, 46 ГПК, що викладені від 11.01.2021 у справі № 910/5211/18, постанові від 06.07.2023 у справі № 910/15120/20.

Відповідно до частин 1, 2 статті 300 ГПК, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Верховний Суд, переглянувши судові рішення в межах, передбачених статтею 300 ГПК, виходить із такого.

Згідно зі статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Способами захисту суб`єктивних цивільних прав є закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника.

Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у частині 2 статті 16 ЦК. Схожий перелік способів захисту прав та інтересів суб`єктів господарювання містить частина 2 статті 20 Господарського кодексу України (далі - ГК; чинного на час звернення до суду із позовом у справі, що розглядається), положення якої кореспондуються із частиною 2 статті 16 ЦК.

Перелік способів захисту порушених прав та інтересів, закріплений у наведених нормах, не є вичерпним. Абзацом дванадцятим частини 2 статті 16 ЦК визначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Подібне нормативне регулювання містить абзац 20 частини 2 статті 20 ГК, відповідно до якого права та законні інтереси суб`єктів господарювання захищаються також іншими способами, передбаченими законом.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту її права чи інтересу. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 01.10.2019 у справі № 910/3907/18, від 06.04.2021 у справі № 910/10011/19, від 22.06.2021 у справі № 334/3161/17, від 31.08.2021у справі № 903/1030/19, від 26.10.2021 у справі № 766/20797/18, від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц, від 14.12.2021 у справі № 643/21744/19, від 25.01.2022 у справі № 143/591/20, від 08, 09, 22.02.2022 у справах № 209/3085/20, у справі № 910/6939/20, у справі № 761/36873/18 та ін.)

Якщо обраний позивачем спосіб захисту порушеного права враховує зміст порушеного права, характер його порушення, наслідки, які спричинило порушення, правову мету, якої прагне позивач, обставини, наслідки порушення, такий спосіб захисту відповідає властивості (критерію) належності.

Іншою не менш важливою, окрім належності, є така властивість (критерій) способу захисту порушених прав та інтересів, як ефективність можливість за наслідком застосування засобу захисту відновлення, наскільки це можливо, порушених прав та інтересів позивача.

Ефективним є спосіб захисту, який забезпечує відновлення порушеного права позивача (спричиняє потрібні результати) без необхідності вчинення інших дій з метою захисту такого права, повторного звернення до суду задля відновлення порушеного права. Тобто спосіб захисту, який виходячи з характеру спірних правовідносин та обставин справи здатен призвести до відновлення порушених, невизнаних або оспорюваних прав та інтересів (має найбільший ефект у відновленні) (див. постанову об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.11.2023 у справі № 910/12832/21).

Отже, судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18).

Рішення суду має остаточно вирішувати спір по суті та захищати порушене право чи інтерес. Якщо для реалізації рішення суду необхідно ще раз звертатися до іншого суду й отримувати ще одне рішення це означає, що обраний спосіб захисту є неефективним.

Інакше кажучи, застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду (принцип процесуальної економії). Саме в такому значенні має розумітися ефективний захист порушених прав особи (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2024 у справі № 910/2592/19).

Відповідно до частини 1 статті 2 ГПК завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Частиною 2 статті 2 ГПК визначено, що суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Тож завданням суду є вирішення спору, який виник між учасниками справи, у найбільш ефективний спосіб з метою запобігання ситуаціям, які б спричинили повторне звернення до суду з іншим позовом, або захисту порушеного права в інший спосіб, тобто вирішення спору між сторонами у такий спосіб, щоб учасники правовідносин не мали необхідності докладати зайвих зусиль для врегулювання спору повторно, або врегулювання спору в іншій спосіб, або врегулювання іншого спору, який виник у зв`язку із судовим рішенням тощо (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2024 у справі № 910/2592/19).

За змістом частини 2 статті 4, статті 162 ГПК господарські суди розглядають справи за позовами суб`єктів господарської діяльності, фізичних осіб, які такими не є, державних та інших органів, які визначають предмет (матеріально-правову вимогу) та підстави (обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а не самі лише посилання позивача на певну норму закону) позову.

Позивач як особа, якій належить право на звернення до суду з позовом за захистом свого права та інтересу, самостійно визначає порушене, невизнане чи оспорюване право або охоронюваний законом інтерес, що потребують судового захисту, та спосіб захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб, який не суперечить закону і який він просить суд визначити у рішенні.

Натомість суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, чи інтереси цієї особи, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 01.10.2019 у справі № 910/3907/18, від 19.05.2020 у справі № 922/4206/19, від 22.06.2021 у справі № 334/3161/17).

При цьому господарський суд, з`ясувавши під час розгляду справи, що сторона або інший учасник судового процесу в обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми, які фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію цих правовідносин і застосовує для прийняття рішення саме ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.

Отже, саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яку правову норму необхідно застосувати для вирішення спору (аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 17.10.2018 у справі № 908/2552/17, від 06.02.2019 у справі № 922/587/18, від 21.05.2019 у справі № 924/552/18).

У справі № 904/4916/22, що розглядається, предметом позову ПП «Фірма «ФБМ» є вимога, заявлена до Дніпровської міської ради, про визнання протиправними дії та бездіяльності відповідача щодо не прийняття рішення 21.09.2022 на 27 черговій сесії VIII скликання за результатами розгляду проекту землеустрою, розробленого ТОВ «Геоспектр-7», про відведення ПП «Фірма «ФБМ» в оренду земельної ділянки по вул. Центральній у районі будинку № 12-А (Бабушкінський район) з кадастровим номером :02:415:0045 для завершення будівництва торговельного комплексу, та зобов`язання Дніпровську міську раду на найближчому пленарному засіданні (сесії) повторно розглянути проект землеустрою, розроблений ТОВ «Геоспектр-7», про відведення ПП «Фірма «ФБМ» в оренду земельної ділянки по вул. Центральній у районі будинку № 12-А (Бабушкінський район) з кадастровим номером :02:415:0045 для завершення будівництва торговельного комплексу та ухвалити рішення за результатами його розгляду.

Такі вимоги обґрунтовано обставинами невиконання відповідачем рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.04.2021 у справі № 904/3670/20, яким визнано протиправною бездіяльність Дніпровської міської ради щодо не розгляду проекту землеустрою, розробленого ТОВ «Геоспектр-7», про відведення ПП «Фірма «ФБМ» в оренду земельної ділянки по вул. Центральній у районі будинку № 12-А (Бабушкінський район) з кадастровим номером :02:415:0045 для завершення будівництва торговельного комплексу; зобов`язано Дніпровську міську раду на найближчому пленарному засіданні (сесії) розглянути зазначений проект землеустрою та ухвалити рішення за результатами розгляду. Позивач доводить, що зазначений проект землеустрою хоча і було винесено на голосування чергової сесії ради 21.09.2022, але він не набрав належної кількості голосів «за», оскільки більшість депутатів «утрималась», тобто фактично жодного рішення прийнято не було, що і стало підставою для звернення до суду з позовом у справі № 904/4916/22.

Суд апеляційної інстанції у справі № 904/4916/22, що розглядається, з огляду на положення частин 1, 3 статті 75 ГПК установив такі обставини:

- за інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень Центральним апеляційним господарським судом 27.01.2025 винесено постанову у справі № 904/1084/24, якою апеляційну скаргу Дніпровської міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.07.2024 у справі № 904/1084/24 залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.07.2024 у справі № 904/1084/24 - без змін; цим рішенням було задоволено позов ПП «Фірма «ФБМ» та визнано незаконним і скасовано рішення Дніпровської міської ради від 22.03.2023 № 179/35 про відмову ПП «Фірма «ФБМ» у передачі в оренду земельної ділянки по вул. Центральній у районі будинку № 12-А (Шевченківський район) з кадастровим номером :02:415:0045 для завершення будівництва торговельного комплексу; зобов`язано Дніпровську міську раду повторно розглянути проект землеустрою, розроблений ТОВ «Геоспектр-7», про відведення ПП «Фірма «ФБМ» в оренду земельної ділянки по вул. Центральній у районі будинку № 12-А (Шевченківський район) з кадастровим номером :02:415:0045 для завершення будівництва торговельного комплексу та прийняти рішення;

- 17.02.2025 Господарським судом Дніпропетровської області на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.07.2024 у справі № 904/1084/24, яке набрало законної сили 27.01.2025, видано наказ про примусове виконання;

- у додаткових поясненнях, поданих на виконання ухвали суду апеляційної інстанції у межах справи № 904/4916/22, Дніпровська міська рада в порядку частини 5 статті 161 ГПК подала додаткові докази, за якими відповідач повідомляв суд першої інстанції у судовому засіданні про наявність рішення Дніпровської міської ради від 22.03.2023 № 179/35 про відмову ПП «Фірма «ФБМ» у передачі земельної ділянки по вул. Центральній 12-А (Шевченківський район) в оренду для завершення будівництва торгівельного комплексу;

- з урахуванням пояснень позивача, поданих суду апеляційної інстанції, ПП «Фірма «ФБМ» з листопада 2023 року було обізнано про існування прийнятого на виконання рішення суду у справі № 904/3670/20 рішення Дніпровської міської ради від 22.03.2023 № 179/35, яким йому відмовлено в передачі земельної ділянки по вул. Центральній 12-А (Шевченківський район) в оренду для завершення будівництва торговельного комплексу, що і стало підставою для його звернення до суду з позовом у справі № 904/1084/24, який рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 30.07.2024 задоволено;

- суд визнав як обставину, яка не потребує доказування в порядку частини 1 статті 75 ГПК, обізнаність сторін на дату прийняття оспорюваного судового рішення від 25.04.2024 у справі № 904/4916/22 щодо обставин прийняття Дніпровською міською радою рішення від 22.03.2023 № 179/35 «Про відмову ПП «Фірма «ФБМ», , у передачі земельної ділянки по вул. Центральній 12-А (Шевченківський район) в оренду для завершення будівництва торговельного комплексу», а також про обізнаність позивача на дату прийняття рішення у справі № 904/4916/22 про перебування в провадженні Господарського суду Дніпропетровської області справи № 904/1084/24 .

З урахуванням предмета і підстав заявленого позову у справі № 904/4916/22, що розглядається, установивши обставини того, що Дніпровська міська рада на виконання рішення суду у справі № 904/3670/20 прийняла рішення від 22.03.2023 № 179/35 «Про відмову ПП «Фірма «ФБМ», , у передачі земельної ділянки по вул. Центральній 12-А (Шевченківський район) в оренду для завершення будівництва торговельного комплексу», а права позивача, які було порушено внаслідок невиконання відповідачем рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.04.2021 у справі № 904/3670/20 було відновлено в судовому порядку рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 30.07.2024 у справі № 904/1084/24, яке набрало законної сили та на виконання якого видано судовий наказ, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що обраний позивачем у справі № 904/4916/22 спосіб захисту порушеного права є неефективним, що є підставою для відмови в задоволені позовних вимог.

Як свідчать відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень, які є у відкритому та цілодобовому доступі, постановою Верховного Суду від 03.06.2025 у справі № 904/1084/24 касаційну скаргу Дніпровської міської ради залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.07.2024 і постанову Центрального апеляційного господарського суду від 27.01.2025 у справі № 904/1084/24 залишено без змін.

Доводи ПП «Фірма «ФБМ», викладені у касаційній скарзі, стосовно наявності правових підстав для визнання протиправними дій та бездіяльності Дніпровської міської ради щодо не прийняття рішення 21.09.2022 на 27 черговій сесії VIII скликання за результатами розгляду проекту землеустрою про відведення ПП «Фірма «ФБМ» в оренду земельної ділянки по вул. Центральній у районі будинку № 12-А (Бабушкінський район) з кадастровим номером :02:415:0045 для завершення будівництва торговельного комплексу, та зобов`язання відповідача повторно розглянути проект землеустрою на найближчому пленарному засіданні (сесії) ради, за позовними вимогами, заявленими в межах справи № 904/4916/22, що розглядається, суд касаційної інстанції відхиляє, оскільки за усталеною практикою Верховного Суду обрання позивачем неефективного або неналежного способу захисту є самостійною підставою для відмови у позові, незалежно від інших обставин справи. Це означає, що суд може відмовити в позові, оскільки обраний спосіб захисту не є належним, навіть якщо позовні вимоги обґрунтовані та підтверджені доказами (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19, від 02.02.2021 у справі № 925/642/19, від 06.04.2021 у справі № 910/10011/19, від 22.06.2021 у справі № 200/606/18, від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц).

Таким чином, зі змісту оскаржуваної постанови чітко вбачається, що при її ухваленні суд апеляційної інстанції, керуючись частиною 4 статті 236 ГПК та зважаючи на неефективність обраного позивачем способу захисту своїх прав, врахував висновки Верховного Суду щодо наслідків обрання позивачем неефективного способу захисту своїх прав та правомірно відмовив у задоволенні позову.

Оскільки обрання позивачем неналежного або неефективного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові незалежно від інших встановлених судом обставин, то це виключає необхідність подальшого надання Верховним Судом оцінки будь-яким іншим аргументам скаржника, викладеним у касаційній скарзі щодо суті спору та оцінки доказів.

З урахуванням встановлених фактичних обставин щодо обрання позивачем неефективного способу захисту порушеного права у справі, що розглядається, зазначені скаржником доводи про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права з огляду на підстави оскарження є необґрунтованими. При цьому висновки суду апеляційної інстанції, за встановлених обставин, не суперечать висновкам Верховного Суду, наведеним у постановах, на які послався скаржник в касаційній скарзі на обґрунтування підстави касаційного оскарження судового рішення, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК.

Отже, підстави касаційного оскарження судового рішення, передбачені пунктами 1, 4 частини 2 статті 287 ГПК, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Інші доводи касаційної скарги не обґрунтовані підставами касаційного оскарження, визначеними частиною 2 статті 287 ГПК, не спростовують наведених висновків та не впливають на них.

Наведене в сукупності виключає можливість задоволення касаційної скарги.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 308 ГПК суд касаційної інстанції, за результатами розгляду касаційної скарги, має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 309 ГПК передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Ураховуючи те, що доводи касаційної скарги про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення не знайшли свого підтвердження, суд касаційної інстанції дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а постанови суду апеляційної інстанції - без змін. Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК покладається на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Приватного підприємства «Фірма «ФБМ» залишити без задоволення.

2. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 18.03.2025 у справі № 904/4916/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.С. Берднік

Судді: В.А. Зуєв

І.С. Міщенко