УХВАЛА

27 листопада 2025 року

м. Київ

cправа № 904/220/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Рогач Л. І. - головуюча, Краснов Є. В., Мачульський Г. М.,

розглядаючи касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги"

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.09.2025

у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги"

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - позивач, ПрАТ "НЕК "Укренерго") звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" (далі - відповідач, скаржник, ТОВ "Дніпровські енергетичні послуги"), в якому просило стягнути заборгованість у розмірі 1 131 352 625,77 грн, 3 % річних у розмірі 8 517 231,00 грн, інфляційні втрати у розмірі 11 588 377,48 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором про надання послуг з передачі електричної енергії від 01.01.2019 № 0145-02024 в частині повного та своєчасного розрахунку за надані послуги.

Господарський суд Дніпропетровської області рішенням від 26.11.2024 закрив провадження у справі в частині стягнення основного боргу в розмірі 1 131 352 625,77 грн; в іншій частині позов ПрАТ "НЕК "Укренерго" задовольнив частково та стягнув з відповідача 3 % річних у розмірі 7 758 892,29 грн та інфляційні втрати в розмірі 6 783 794,71 грн; розстрочив виконання рішення у цій частині на 1 рік, до 25.11.2025, з оплатою рівними частинами до 25 числа кожного місяця включно по 1 211 890,58 грн; стягнув з ТОВ "Дніпровські енергетичні послуги" на користь позивача судовий збір у розмірі 10 708,05 грн; у задоволенні інших позовних вимог відмовив.

Мотивував тим, що невиконане зобов`язання зі сплати кожного чергового планового платежу існує у часі з моменту його виникнення і не припиняється по закінченню розрахункового місця, а підлягає виконанню в межах проведення розрахунку за фактичний обсяг наданих послуг. Оскільки договором визначений саме такий порядок розрахунків за надану послугу як оплата планових платежів та оплата за актом приймання-передачі послуги, то невиконання або неналежне виконання користувачем як зобов`язання з оплати планового обсягу на умовах попередньої оплати, так і зобов`язання з оплати фактичного обсягу послуг, отриманих за розрахунковий місяць, є порушенням виконання грошового зобов`язання і передбачає застосування правових наслідків порушення зобов`язання та настання відповідальності за порушення грошового зобов`язання, зокрема, згідно з нормами статей 611, 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Суд першої інстанції здійснив розрахунок 3% річних та інфляційних втрат за плановий обсяг відповідно до строків оплати, передбачених у пункті 5.2 договору (додаткової угоди) до дня, що передує даті отримання споживачем акту приймання-передачі фактичного обсягу, що вбачається із скріншоту екрану із датами підписання та направлення цих актів, а також за фактичний обсяг, який підлягав оплаті до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Центральний апеляційний господарський суд постановою від 17.09.2025 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2024 в частині відмови у задоволенні стягнення 3 % річних у розмірі 758 338,71 грн та інфляційних втрат у розмірі 4 804 582,77 грн скасував та ухвалив нове рішення, яким позовні вимоги в частині стягнення 3 % річних та інфляційних втрат задовольнив у повному обсязі. В частині задоволення заяви про розстрочення виконання рішення на 1 рік рішення суду залишив без змін, виклавши резолютивну частину рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2024 у редакції цієї постанови.

Суд апеляційної інстанції постановив розстрочити виконання рішення з урахуванням постанови Центрального апеляційного господарського суду від 17.09.2025 у справі у частині стягнення 5 562 921,48 грн (3 % річних у розмірі 758 338,71 грн та інфляційних втрат у розмірі 4 804 582,77 грн) до 25.11.2025, з оплатою рівними частинами до 25 числа кожного місяця включно по 1 854 307,16 грн; стягнув з ТОВ "Дніпровські енергетичні послуги" на користь позивача судовий збір у розмірі 241 267,30 грн; повернув позивачу із Державного бюджету України судовий збір в розмірі 606 572,70 грн; стягнув з відповідача на користь позивача 100 132,59 грн судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції мотивував тим, що:

- позивач здійснював розрахунок заборгованості наростаючим підсумком і нараховував 3 % річних та інфляційні втрати на загальну заборгованість, а суд першої інстанції застосував інший підхід, що призвів до неправомірної відмови у задоволені частини 3 % річних та інфляційних втрат;

- погодився з висновком місцевого господарського суду про встановлення правових підстав для надання розстрочки виконання рішення у цій справі в частині стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних у сумі 7 758 892,29 грн, інфляційних втрат у сумі 6 783 794,71 грн на 1 рік до 25.11.2025 з оплатою рівними частинами до 25 числа кожного місяця включно по 1 211 891,58 грн.

ТОВ "Дніпровські енергетичні послуги" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.09.2025, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та залишити в силі рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2024.

У касаційній скарзі скаржник зазначив, що звертається до Верховного Суду з підстав, визначених у частині другій статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у випадках, передбачених пунктами 2, 3 цієї частини статті.

Обґрунтовуючи пункт 2 частини другої статті 287 ГПК України, скаржник зазначає про необхідність відступлення від висновку Верховного Суду, викладеного у постановах від 19.08.2022 у справі № 912/1941/21, від 13.03.2024 у справі № 904/5899/21 щодо того, що сторони зобов`язані використовувати як плановий, так і фактичний обсяг послуг одночасно, які є взаємопов`язані та не замінюють один одного, тобто у користувача відсутнє право вибору - платити за плановий обсяг чи за фактичний обсяг.

В обґрунтування пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України, який також є підставою для звернення з касаційною скаргою, скаржник зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування положень частини другої статті 625 ЦК України у подібних правовідносинах при здійсненні коригування обсягу наданої послуги у бік зменшення після закінчення строку на здійснення остаточного розрахунку.

Верховний Суд ухвалою від 03.11.2025 відкрив касаційне провадження у справі за касаційною скаргою відповідача на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.09.2025; розгляд справи призначений у відкритому судовому засіданні на 03.12.2025 о 12:00.

Водночас під час вивчення матеріалів касаційної скарги колегія суддів установила, що на розгляді Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду перебуває справа № 914/2625/23 (ухвала про прийняття на розгляд об`єднаною палатою від 05.09.2025) щодо вирішення питання застосування частини другої статті 625 ЦК України під час нарахування 3 % річних та інфляційних втрат на суми попередньої оплати планового обсягу послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління та визначення рахунків на оплату як вимог у розумінні частини другої статті 530 ЦК України при виконанні договорів на основі Типового договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління.

Верховний Суд враховує те, що елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля.

Відповідно до частини четвертої статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема, єдністю судової практики (пункт 4).

У відповідності до частини шостої статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та частини четвертої статті 236 ГПК України висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до пункту 7 частини першої та частини третьої статті 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному поряду палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду. З питань, зазначених у цій статті, суд постановляє ухвалу.

Згідно з пунктом 11 частини першої статті 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

З огляду на підстави касаційного оскарження та доводи скаржника, ураховуючи подібність питання щодо застосування частини другої статті 625 ЦК України під час нарахуванні 3 % річних та інфляційних втрат на суми попередньої оплати, колегія суддів дійшла висновку про подібність справи № 904/220/24 зі справою № 914/2625/23 з урахуванням критеріїв подібності та те, що правовий висновок об`єднаної палати у справі № 914/2625/23 може мати суттєве значення для правильного вирішення спірного питання у цій справі.

З метою єдності судової практики, а також те, що постанова Верховного Суду є остаточною і виступає джерелом формування судової практики, колегія суддів вважає за необхідне зупинити провадження у справі № 904/220/24, відповідно до пункту 7 частини першої статті 228, пункту 11 частини першої статті 229 ГПК України, до закінчення перегляду Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду справи № 914/2625/23.

Керуючись статтями 228, 229, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі № 904/220/24 зупинити до закінчення перегляду в касаційному порядку Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду справи № 914/2625/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуюча Л. Рогач

Судді Є. Краснов

Г. Мачульський