ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2025 Справа № 917/503/24(917/1886/25)

м.Полтава

за позовною заявою Фермерського господарства "Солард Агрокультура" (вул. Шкільна, буд. 37, с.Висока Вакулівка, Кременчуцький район, Полтавська область, 39130)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АПЦ-Груп" (вул. Гребельна, буд. 5, м.Запоріжжя, Запорізька область, 69096; )

про визнання недійсним договору купівлі-продажу та зобов`язання повернути майно

в межах справи про банкрутство №917/503/24

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр - Агро" (вул. Промислова, буд. 20, м. Обухів, Київська область, 08702; )

до Фермерського господарства "Солард Агрокультура" (вул. Шкільна, буд. 37, с.Висока Вакулівка, Кременчуцький район, Полтавська область, 39130; )

про банкрутство

Суддя Паламарчук В.В.

Секретар судового засідання Біленко І.О.

Представники учасників справи: відсутні

Обставини справи: в провадженні Господарського суду Полтавської області перебуває справа №917/503/24 про банкрутство Фермерського господарств "Солард Агрокультура".

06.10.2025 Фермерське господарство "Солард Агрокультура" в особі ліквідатора Косякевича С.О. звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою (вхід. №1956/25 від 06.10.2025) до Товариства з обмеженою відповідальністю "АПЦ-Груп", відповідно до якої прохає суд:

- визнати недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу від 01.03.2023 укладений між Фермерським господарством "Солард Агрокультура" (; 39130, Полтавська область, Кременчуцький район, с.Висока Вакулівка, вул. Шкільна, буд. 37) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АПЦ-Груп" (; 69096, Запорізька область, м.Запоріжжя, вул. Гребельна, буд. 5), щодо відчуження системи поливу на полі площею 82га;

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "АПЦ-Груп" (; (; 69096, Запорізька область, м.Запоріжжя, вул. Гребельна, буд. 5) повернути Фермерському господарству "Солард Агрокультура" (; 39130, Полтавська область, Кременчуцький район, с.Висока Вакулівка, вул. Шкільна, буд. 37) систему поливу на полі площею 82га.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу, передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 06.10.2025 зазначений позов передано на розгляд судді Паламарчуку В.В. та присвоєно єдиний унікальний номер справи 917/503/24(917/1886/25).

Ухвалою від 13.10.2025 суд залишив позовну заяву без руху та встановив строк для усунення недоліків.

Позивач у встановлений судом строк виправив вказані недоліки, подавши заяву про усунення недоліків (вхід. №13137 від 14.10.2025).

За ухвалою від 20.10.2025 вказану позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі в межах справи про банкрутство Фермерського господарства "Солард Агрокультура"; розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи; судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 20.11.2025.

Разом з тим, вказаною ухвалою, задоволено клопотання ліквідатора ФГ "Солард Агрокультура" арбітражного керуючого Косякевича С.О. про витребування документів; витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю "АПЦ-Груп" (вул. Гребельна, буд. 5, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69096, ) належним чином засвідчені копії документів, на підставі яких відбулось відчуження системи поливу на полі площею 82га, товарна операція згідно податкової накладної від 01.03.2023 №2.

05.11.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вхід. №14182), відповідно до яких останній заперечує проти задоволення позову та прохає суд відмовити в його задоволенні. На виконання вимог ухвали суду відповідачем додано до відзиву копії документів, на підставі яких відбулось відчуження системи поливу на полі площею 82га, товарна операція згідно податкової накладної від 01.03.2023 №2, а саме Договір поставки від 01.03.2023 та специфікація до даного договору.

11.11.2025 від ліквідатора надійшла відповідь на відзив (вхід. №14504).

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 20.06.2024 відкрито провадження у справі №917/503/24 про банкрутство Фермерського господарства "Солард Агрокультура" (); визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр - Агро" () до Фермерського господарства "Солард Агрокультура" () в розмірі 9 439 081,32грн (4699032,72грн. - основна заборгованість; 206 089,40грн. відсотків за користування товарним кредитом; 1 251 817,79 грн. - пені; 1 340 115,14грн. - відсотків річних; 1 566 028,90грн. - штраф, 67 973,14грн. - судові витрати по сплаті судового збору, 308 024,23грн. - судові витрати на професійну правничу допомогу), а також 30 280,00грн - судового збору, сплачених при поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство; введено процедуру розпорядження майном; розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Косякевича Сергія Олексійовича; попереднє засідання призначено на 22.08.2024.

Постановою Господарського суду Полтавської області від 14.11.2024 ФГ "Солард Агрокультура" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором ФГ "Солард Агрокультура" призначено арбітражного керуючого Косякевича Сергія Олексійовича.

На даний час провадження у справі №917/503/24 перебуває на стадії ліквідаційної процедури.

Відповідно до ст. 62 Кодексу України з процедур банкрутства, усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання, включаються до складу ліквідаційної маси. Майно, визначене родовими ознаками, що належить банкруту на праві володіння або користування, включається до складу ліквідаційної маси.

Як зазначає ліквідатор, під час виконання своїх обов`язків, ним було встановлено, що Фермерським господарством "СОЛАРД АГРОКУЛЬТУРА" () до процедури банкрутства було відчужено значну кількість майна на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АПЦ-ГРУП" ().

Ліквідатор ФГ "Солард Агрокультура" Косякевич С.О. відповідно до вимог ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства, звернувся до Господарського суду Полтавської області в межах справи про банкрутство боржника із позовною заявою про визнання недійсним укладеного боржником правочину та застосування наслідків недійсності цього правочину.

Даний позов, наразі, стосується лише системи поливу на полі площею 82 га.

Як встановлено судом, згідно наданих відповідачем на вимогу суду документів, відчуження системи поливу відбулось на підставі Договору поставки від 01.03.2023 укладеного між Фермерським господарством "СОЛАРД АГРОКУЛЬТУРА" в собі директора Лисака Руслана Юрійовича (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АПЦ-Груп" в особі представника Голубович І.М. (покупець).

За умовами вказаного договору постачальник зобов`язався поставити у власність покупця, а покупець зобов`язався прийняти і оплатити майно (далі - Товар), що вказується у специфікації до цього договору.

Згідно до Специфікації до договору постачальник передав у власність покупцю систему поливу, яка становить труби крапельного поливу, які розміщаються в ґрунті на полях площею 82га та елементи їх кріплення, бувша у використанні.

Вартість даного товару визначається за домовленістю сторін та визначається у видатковій накладній.

Право власності, а також ризики випадкового ушкодження або знищення Товару переходять від постачальника покупцеві в момент документального оформлення передачі Товару в розпорядження (п.3.2. Договору).

Відповідно до відомостей з ЄДРПОУ, власником товариства з обмеженою відповідальністю "АПЦ-ГРУП" (, (; 69096, Запорізька область, м.Запоріжжя, вул. Гребельна, буд. 5) з часткою 50% є ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ). Керівником вказаного підприємства також є Лисак Руслан Юрійович.

Разом з тим, відповідно до відомостей з ЄДРПОУ, одноособовим власником та керівником (до процедури ліквідації) фермерського господарства "СОЛАРД АГРОКУЛЬТУРА" був, також, Лисак Руслан Юрійович (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Згідно видаткової накладної №3 від 01.03.2023 вартість "системи поливу на полі площею 82 га" становить 1 357 450,00грн.

За твердженням ліквідатора, за результатами проведеного аналізу було встановлено, що:

- розрахунок за договором не проведено (фактично безоплатне відчуження майна);

- боржник уклав договір із заінтересованою особою: відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "АПЦ-Груп" власником якого з часткою 50% та керівником є Лисак Руслан Юрійович, який до процедури ліквідації банкрута був, також, власником та керівником останнього.

Разом з тим, ліквідатор вказує на те, що на дату укладання правочину існувала заборгованість щонайменше перед ініціюючим кредитором - ТОВ "СПЕКТР-АГРО" (, 08702, Київська обл., м. Обухів, вул. Промислова, буд. 20). Однак, спірний правочин було вчинено не з метою отримання боржником, як продавцем, грошових коштів за наявне майно та їх використання з правомірною метою, зокрема - здійснення розрахунків з кредитором, а мав на меті позбавлення власності товариства. Вказаний правочин призвів до значних фінансових втрат, неможливості погашення кредиторської заборгованості боржника та його банкрутства.

Наведені обставини стали підставою звернення позивача до суду з даним позовом.

У відзиві на позовну заяву, відповідач вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими, зокрема посилаючись на те, що ТОВ "АПЦ-Груп" було виконано свої обов`язки за договором в частині розрахунку товар, що підтверджується копіями платіжних доручень. Сторонами спірного договору, було вчинено всі необхідні дії на виконання своїх обов`язків, що підтверджує його реальність. Внаслідок укладення цього договору ФГ "Солард Агрокультура" в результаті отримання коштів за продане майно збільшило свої активи, тобто останнє набувало можливості продовжувати свою господарську діяльність.

Окрім того, відповідач зазначає про те, що на момент продажу термін використання склав - 1,5(півтора) року. Загальний термін експлуатації Товару становить - 3 роки. Система поливу, тобто самі труби крапельного поливу (одноразові та трирічного строку експлуатації, а також елементи їх кріплення) було розміщено безпосередньо в ґрунті на полях, які засіювало ТОВ "АПЦ-ГРУП". На теперішній час, вказана система поливу була визнана такою, що підлягає демонтажу в зв`язку з її непридатністю за фактичним призначенням.

Отже, за твердженням відповідача, позивачем не доведено в чому полягає очевидність недобросовісних дій відповідача, так і зловживання правом, чого не допускають приписи ч.3 ст.13 ЦК України так і фактів настання для божника будь-яких негативних наслідків внаслідок вчинення спірного правочину.

Разом з тим, на думку відповідача лише сам факт укладення оспорюваного договору з заінтересованою особою, не може оцінюватись судом, як факт укладення фраудаторної угоди.

При винесенні рішення, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства (надалі - Кодекс про банкрутство), господарський суд у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора, поданою в порядку, визначеному статтею 7 цього Кодексу, може визнати недійсними правочини або спростувати майнові дії, вчинені боржником після відкриття провадження у справі про банкрутство або протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, якщо вони порушили права боржника або кредиторів, з таких підстав:

- боржник виконав майнові зобов`язання раніше встановленого строку;

- боржник до відкриття провадження у справі про банкрутство взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим;

- боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами, відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови що в момент прийняття зобов`язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів;

- боржник оплатив іншій особі або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів до боржника перевищувала вартість майна;

- боржник узяв на себе заставні зобов`язання для забезпечення виконання грошових вимог.

Частиною 2 ст. 42 КУзПБ правочини, вчинені боржником протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, можуть бути визнані недійсними господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора також з таких підстав: боржник безоплатно здійснив відчуження майна, взяв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог; боржник уклав договір із заінтересованою особою; боржник уклав договір дарування.

Отже, законодавство у сфері банкрутства містить спеціальні та додаткові, порівняно із нормами ЦК України, підстави для визнання оспорюваних правочинів недійсними, і застосовуються тоді коли боржник перебуває в особливому правовому режимі, який врегульовано законодавством про банкрутство.

Наслідки визнання недійсними правочинів боржника з підстав, передбачених частиною 1 або 2 статті 42 КУзПБ, визначені частиною 3 зазначеної статті, згідно з якою сторона за таким правочином зобов`язана повернути боржнику майно, яке вона отримала від боржника, а в разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість грошовими коштами за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину.

Положення наведеної статті КУзПБ кореспондуються з однією з основоположних засад цивільного законодавства - добросовісністю, зокрема, закріпленою в пункті 6 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України. Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Тобто цивільний оборот ґрунтується на презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних відносин, які вправі розраховувати саме на таку поведінку інших учасників, яка відповідатиме зазначеним критеріям і уявленням про честь та совість.

Частиною 3 статті 13 ЦК України визначено, що не допускаються дії особи, які вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Формулювання "зловживання правом" необхідно розуміти як суперечність, оскільки якщо особа користується власним правом, то його дія дозволена, а якщо вона не дозволена, то саме тому відбувається вихід за межі свого права та дію без права. Сутність зловживання правом полягає у вчиненні уповноваженою особою дій, які складають зміст відповідного суб`єктивного цивільного права, недобросовісно, в тому числі всупереч меті такого права.

Правочини, які укладаються учасниками цивільних відносин, повинні мати певну правову та фактичну мету, яка не має бути очевидно неправомірною та недобросовісною. Правочин не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення.

Обираючи варіант добросовісної поведінки, боржник зобов`язаний піклуватися про те, щоб його юридично значимі вчинки були економічно обґрунтованими. Також поведінка боржника, повинна відповідати критеріям розумності, що передбачає, що кожне зобов`язання, яке правомірно виникло, повинно бути виконано належним чином, а тому кожний кредитор вправі розраховувати, що усі існуючі перед ним зобов`язання за звичайних умов будуть належним чином та своєчасно виконані. Доброчесний боржник повинен мати на меті добросовісно виконати усі свої зобов`язання, а в разі неможливості такого виконання - надати справедливе та своєчасне задоволення (сатисфакцію) прав та правомірних інтересів кредитора.

Договором, що вчиняється на шкоду кредиторам (фраудаторний договір), може бути як оплатний, так і безоплатний договір. Застосування конструкції "фраудаторності" при оплатному цивільно-правовому договорі має певну специфіку, яка проявляється в обставинах, що дають змогу кваліфікувати оплатний договір як такий, що вчинений на шкоду кредитору. До таких обставин, зокрема, відноситься: момент укладення договору; контрагент, з яким боржник вчиняє оспорюваний договір (наприклад, родич або близька особа боржника, пов`язана чи афілійована юридична особа); ціна (ринкова/неринкова), наявність/відсутність оплати ціни контрагентом боржника.

Вчинення власником майна правочину з розпорядження належним йому майном з метою унеможливити задоволення вимоги іншої особи - стягувача за рахунок майна цього власника може бути кваліфіковане як зловживання правом власності, оскільки власник використовує правомочність розпорядження майном на шкоду майновим інтересам кредитора.

Особа, яка є боржником перед своїми контрагентами, повинна утримуватися від дій, які безпідставно або сумнівно зменшують розмір її активів.

Боржник, який відчужує майно (вчиняє інші дії, пов`язані, із зменшенням його платоспроможності) після виникнення у нього зобов`язання діє очевидно недобросовісно та зловживає правами стосовно кредитора.

Правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом, спрямованим на недопущення (уникнення) задоволення вимог такого кредитора.

Отже, будь-який правочин, вчинений боржником у період настання у нього зобов`язання з погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності та набуває ознак фраудаторного правочину - правочину, що вчинений боржником на шкоду кредиторам.

Подібні за змістом висновки, зокрема, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.09.2022 у справі №910/16579/20.

Велика Палата Верховного Суду в зазначеній постанові також зауважила, зокрема, що фраудаторні правочини у цивілістичній доктрині - це правочини, які вчиняються сторонами з порушенням принципів доброчесності та з метою приховування боржником своїх активів від звернення на них стягнення окремими кредиторами за зобов`язаннями боржника, завдаючи тим самим шкоди цьому кредитору.

Нормами Цивільного кодексу та Кодексу про банкрутство визначено підстави визнання недійсними договорів та саме правочинів боржника.

Оскільки, період часу з моменту виникнення грошового зобов`язання у боржника у тому числі при загрозі неплатоспроможності або при надмірній заборгованості до дня порушення справи про його банкрутство є підозрілим періодом, а правочини (договори, майнові дії) боржника, що вчинені у цей період часу є сумнівними, нормами Кодексу про банкрутство встановлено правову презумпцію сумнівності правочинів та майнових дій боржника, що вчинені ним протягом вказаного у Кодексі про банкрутство строку, тому будь-який правочин боржника щодо відчуження ним свого майна може бути визнаний недійсним на підставі наведених норм.

Таким чином, підлягають перевірці судом обставини укладення оспорюваного договору на наявність ознаки, визначеної ст. 42 Кодексу про банкрутство.

Як встановлено судом на дату укладення договору боржника - ФГ "Солард Агрокультура" була наявна заборгованість перед ТОВ "СПЕКТР-АГРО" за фінансовою аграрною розпискою від 10.01.2022 та договором поставки №57/21-САТ від 04.02.2021, що підтверджено ухвалами Господарського суду Полтавської області від 27.06.2023 по справі №917/111/23 та від 30.05.2023 по справі №917/112/23.

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців власником з часткою 50% та керівником ТОВ "АПЦ-Груп" є ОСОБА_1 .

Згідно ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства, заінтересовані особи стосовно боржника - юридична особа, створена за участю боржника, юридична особа, що здійснює або протягом останніх трьох років здійснювала контроль над боржником, юридична або фізична особа, контроль над якою здійснює або протягом останніх трьох років здійснював боржник, юридична особа, з якою боржник перебуває або протягом останніх трьох років перебував під контролем третьої особи, власники (учасники, акціонери) боржника, керівник боржника, особи, які входять до складу органів управління боржника, головний бухгалтер (бухгалтер) боржника, у тому числі звільнені з роботи за три роки до відкриття провадження у справі про банкрутство; особи, з якими чи на користь яких боржник вчиняв правочини з відчуження майна боржника, які не відповідають критеріям розумності (економічної доцільності, наявності ділової мети) та добросовісності; сторона фраудаторного правочину, вчиненого боржником, або правочину, який згідно із статтею 42 цього Кодексу визнано недійсним; а також особи, які перебувають у родинних стосунках із зазначеними особами та фізичною особою - боржником, а саме: подружжя та їхні діти, батьки, брати, сестри, онуки, а також інші особи, стосовно яких наявні обґрунтовані підстави вважати їх заінтересованими. Для цілей цього Кодексу заінтересованими особами стосовно арбітражного керуючого чи кредиторів визнаються особи в такому самому значенні, як і заінтересовані особи стосовно боржника. Кредитор є заінтересованим стосовно боржника також у разі, якщо він протягом шести місяців до дати відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) або процедури превентивної реструктуризації прямо чи опосередковано набув право вимоги до боржника від кредитора, заінтересованого стосовно боржника.

Отже, з матеріалів справи слідує, що спірний договір, щодо продажу системи поливу укладений боржником із заінтересованою особою в розумінні статті 1 КУзПБ, а саме ТОВ "АПЦ-Груп" власником якого з часткою 50% та керівником є ОСОБА_1 , який на момент укладення договору був власником та керівником ФГ "Солард Агрокультура".

Частиною другою статті 42 КУзПБ визначено окремі, самостійні підстави для визнання недійсними відповідних правочинів, а саме: боржник безоплатно здійснив відчуження майна, взяв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог; боржник уклав договір із заінтересованою особою; боржник уклав договір дарування.

Тобто, саме по собі вчинення правочину із заінтересованою особою є самостійним наслідком його недійсності.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 02.04.2024 у справі №910/5477/23.

З огляду на викладене, беручи до уваги те, що директор ФГ "Солард Агрокультура" ОСОБА_1 , укладаючи 01.03.2023, тобто в межах так званого підозрілого періоду, договір поставки, який за своїм змістом є договором купівлі-продажу, щодо продажу майна боржника з заінтересованою особою, істотно зменшило розмір належних боржнику активів, а також враховуючи встановлену приписами Кодексу України з процедур банкрутства презумпцію сумнівності правочинів та майнових дій боржника, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання вищезазначеного договору недійсним на підставі частини другої статті 42 Кодексу України з процедур банкрутства.

За результатами розгляду справи та наданих доказів, судом встановлено, що Договір купівлі-продажу від 01.03.2023 (який прохає визнати недійсним ліквідатор), є Договором поставки від 01.03.2023, який стосується продажу системи поливу на полі площею 82га.

Доводи відповідача, щодо укладення договору з заінтересованою особою не може вважатись порушенням прав боржника та кредиторів, є безпідставними та необгрунованими, оскільки вчинення правочину з заінтересованою особою є самостійним наслідком його недійсності.

Відповідно до ч.3 ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства у разі визнання недійсними правочинів боржника з підстав, передбачених частиною першою або другою цієї статті, кредитор зобов`язаний повернути до складу ліквідаційної маси майно, яке він отримав від боржника, а в разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість грошовими коштами за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину.

Враховуючи, що при недійсності правочину повернення отриманого стороною (одна із сторін здійснила його виконання) за своєю правовою природою становить юридичний обов`язок, що виникає із закону та юридичного факту недійсності правочину, задоволенню підлягає вимога позивача про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "АПЦ-ГРУП" повернути Фермерському господарству "СОЛАРД АГРОКУЛЬТУРА" системи поливу на полі площею 82га.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 119, 232-233, 237-238, 240 ГПК України, ст. 1, 42 Кодексу України з процедур банкрутства, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним з моменту укладення Договір купівлі-продажу від 01.03.2023, укладений між фермерським господарством "СОЛАРД АГРОКУЛЬТУРА" (, 39130, Полтавська область, Кременчуцький район, с. Висока Вакулівка, вул. Шкільна, 37) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АПЦ- ГРУП" (; 69096, Запорізька область, м.Запоріжжя, вул. Гребельна, буд. 5), щодо відчуження системи поливу на полі площею 82га.

3. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "АПЦ-ГРУП" (; 69096, Запорізька область, м.Запоріжжя, вул. Гребельна, буд. 5) повернути Фермерському господарству "СОЛАРД АГРОКУЛЬТУРА" (, 39130, Полтавська область, Кременчуцький район, с. Висока Вакулівка, вул. Шкільна, 37) систему поливу на полі площею 82га.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АПЦ-ГРУП" (; 69096, Запорізька область, м.Запоріжжя, вул. Гребельна, буд. 5) на користь Фермерського господарства "Солард Агрокультура" (; 39130, Полтавська область, Кременчуцький район, с.Висока Вакулівка, вул. Шкільна, буд. 37) 9689,60грн - судового збору.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

6. Копію рішення направити учасникам справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 256, 257 ГПК України).

У зв`язку з участю судді Паламарчука В.В. у підготовці голів і заступників голів місцевих загальних, господарських та адміністративних судів, апеляційних судів, Вищого антикорупційного суду, Касаційних судів Верховного Суду, яку Національна школа суддів України проводить в режимі онлайн трансляції через платформу "ZOOM" у період з 24-26.11.2025 року, з увільненням від виконання основної роботи, повний текст рішення складено та підписано 28.11.2025.

Суддя Паламарчук В.В.