ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

03 грудня 2025 року Справа № 922/2109/13

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

без виклику представників сторін

розглянувши заяву Антимонопольного комітету України (вх. № 27851 від 01.12.2025) про видачу дублікату наказу, подані у справі

за позовом Антимонопольного комітету України (адреса: 03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 45; )
до Приватного підприємства "Оберон" (адреса: 61184, м. Харків, вул. Дружби народів, буд. 269, кв. 69; )
про стягнення 100000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Харківської області (суддя Калініченко Н. В.) від 15.07.2013 у справі № 922/2109/13 позов Антимонопольного комітету України задоволено та стягнуто з Приватного підприємства "Оберон" на користь державного бюджету України 50000,00 грн штрафу та 50000,00 пені, а всього: 100000,00 грн.

На виконання наведеного рішення Господарським судом Харківської області видано наказ № 922/2109/13 від 29.07.2013.

Антимонопольний комітет України звернувся до Господарського суду Харківської області з заявою (вх. № 27851 від 01.12.2025), в якій просить суд видати дублікат наказу Господарського суду Харківської області від 29.07.2013 № 922/2109/13 про стягнення з Приватного підприємства "Оберон" на користь державного бюджету України 50000,00 грн штрафу та 50000,00 пені.

В обґрунтування зазначеної заяви Антимонопольний комітет України зазначає, що зазначений наказ був направлений з метою його виконання разом з заявою № 300-29/01-7242 до Київського відділу Державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 14.06.2018 та який отримано ВДВС 18.06.2018, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення № 588.

Як зазначає заявник, 25.05.2023 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та повернення виконавчого документа стягувачу та направлення останньому згідно трек-номером 508, однак, у зазначеному поштову відправленні стягувач отримав інші документи. Відповідно Наказ Господарського суду Харківської області № 922/2109/13 від 29.07.2013 заявником не отримано.

У зв`язку з звільненням з посади судді ОСОБА_1 відповідно до пункту 2.3.44 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено та здійснено повторний автоматизований розподіл заяви у справі № 922/2109/13.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.12.2025 для розгляду заяви визначено суддю Байбака О. І.

Розглянувши заяву Антимонопольного комітету України (вх. № 27851 від 01.12.2025), суд зазначає.

У п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною 1 ст. 327 ГПК України визначено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до підпункту 19.4 пункту 19 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Дублікат виконавчого документа - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Від оригіналу зазначений документ відрізняється лише спеціальною позначкою "Дублікат".

Аналіз змісту підпункту 19.4 розділу Перехідні положення ГПК України свідчить, що основними критеріями для задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого документа є: втрата виконавчого документа (загублення, викрадення, знищення, істотне пошкодження, що унеможливлює його виконання, тощо) та звернення до суду із заявою до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Господарський процесуальний кодекс України не надає суду права відмовити у задоволенні заяви про видачу дубліката наказу з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує заявника наводити причини втрати наказу. За встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити дату його видачі. Натомість відсутність наказу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права. (Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.07.2021 у справі №18/1147/11, від 24.01.2022 у справі №18/113-53/81).

В даному випадку, як свідчать матеріали справи, наказ Господарського суду Харківської області № 922/2109/13 від 29.07.2013 був пред`явлений стягувачем до виконання до Київського відділу Державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - ВДВС) 14.06.2018, і останнє винесло постанову про відкриття виконавчого провадження.

В подальшому, листом від 10.11.2025 № 173769 ВДВС повідомило стягувача, що 25.05.2025 державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, та згідно з реєстром поштових відправлень, виконавчий документ направлено стягувачу 25.05.2025 за трек-номером поштового відправлення № 588.

Однак, як зазначає стягувач, згідно за трек-номером поштового відправлення № 588 йому була направлена зовсім інша кореспонденція, а наказ Господарського суду Харківської області № 922/2109/13 від 29.07.2013 він від ВДВС не отримував.

З огляду на викладене, наказ Господарського суду Харківської області № 922/2109/13 від 29.07.2013 є не виконаним, та може вважатися втраченим, що з урахуванням вимог підпункту 19.4 розділу Перехідні положення ГПК України є підставою для видачі стягувачу його дублікату.

Водночас обов`язковою умовою для видачі дубліката наказу є звернення до суду з такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду (аналогічний висновок щодо умов видачі дубліката виконавчого документа викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №24/234, від 10.09.2018 у справі №5011-58/9614-2012, від 02.12.2020 у справі №916/929/16).

Враховуючи викладене, під час вирішення питання про можливість видачі судом дубліката виконавчого документа на підставі звернення особи до суду з такою заявою обов`язковому з`ясуванню підлягають обставини дотримання заявником строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката втраченого документа вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви (висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Великої Палати ВС від 21.08.2019 у справі №2-836/11, від 24.01.2022 у справі №18/113-53/81).

Частиною 1 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно з частиною 5 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Законом України № 2129-IX від 15.03.2022 розділ XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" доповнено пунктом 102, у якому зазначено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Указом Президента України від 20 жовтня 2025 року

№ 793/2025 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 5 листопада 2025 року строком на 90 діб

Отже, строк пред`явлення наказу до виконання, на момент подання стягувачем заяви про видачу його дублікату, не сплив.

Відтак, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення поданої стягувачем заяви та видачі дублікату Наказу Господарського суду Харківської області № 922/2109/13 від 29.07.2013.

Керуючись ст. 234, 235, пунктом 19.4 Перехідних положень ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Антимонопольного комітету України (вх. № 27851 від 01.12.2025) про видачу дублікату наказу задовольнити.

Видати дублікат наказу Господарського суду Харківської області № 922/2109/13 від 29.07.2013 на примусове виконання рішення Господарського суду Харківської області від 15.07.2013 у справі № 922/2109/13.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та у строки, передбачені статтями 254-258 ГПК України з урахуванням вимог пп. 17.5 п.17 ч. 1 Перехідних положень ГПК України.

Суддя О.І. Байбак