ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я
01.12.2025 Справа № 905/1018/25
Господарський суд Донецької області у складі
судді Лободи Т.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справу
за позовом Фізичної особи-підприємця Робака Сергія Вікторовича, м. Покровськ Донецької області, РНОКПП НОМЕР_1 ,
до Державного підприємства "Мирноградвугілля", м. Мирноград Донецької області, код 32087941,
про стягнення 778 806,74 грн,

Фізична особа-підприємець Робак Сергій Вікторович звернувся до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до Державного підприємства "Мирноградвугілля" про стягнення заборгованості за Договором постачання № 101 від 22.02.2023 у загальній сумі 778 806,74 грн, з якої 592 882,96 грн основної заборгованості, 137 804,29 грн інфляційного збільшення та 48 119,49 грн 3 % річних.
Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем умов вищевказаного договору в частині оплати вартості поставленого товару.
Господарський суд Донецької області ухвалою від 02.10.2025 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 905/1018/25, розгляд справи вирішив здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами, встановив сторонам строки для подання заяв по суті справи.
З метою повідомлення сторін про розгляд даної справи, суд копію ухвали від 02.10.2025 направив позивачу та відповідачу до їх електронних кабінетів в системі "Електронний суд".
Згідно довідок про доставку електронного листа ухвала суду від 02.10.2025 в електронному вигляді доставлена до електронних кабінетів позивача та відповідача.
Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Отже, суд дійшов висновку, що сторони належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі та розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження.
Відповідач у встановлений строк відзиву на позов не надав, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами.
Згідно з частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Таким чином, всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано, під час розгляду справи, обумовлені чинним ГПК України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.
За висновками суду в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.
Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.
Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.
Між Фізичною особою-підприємцем Робаком Сергієм Вікторовичем (постачальник) та Державним підприємством "Мирноградвугілля" (покупець) укладено Договір постачання № 101 від 22.02.2023 (далі - Договір), відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити наступний товар загальною вартістю 993 280,00 грн (без ПДВ):
- Мастило Orlen Leaten Exp-00 180 кг, в кількості 540 кг, загальною вартістю 210 600,00 грн;
- Олива індустріальна 1-40А, в кількості 800 л, загальною вартістю 107 200,00 грн;
- Олива КС-19, в кількості 1200 л, загальною вартістю 205 200,00 грн;
- Олива індустріально-гідравлічна 1ГП-38, в кількості 800 л, загальною вартістю 116 640,00 грн;
- Олива трансмісійна ТАД 17і, в кількості 800 л, загальною вартістю 141 600,00 грн;
- Мастило Литол-24 (180кг), в кількості 360 кг, загальною вартістю 129 600,00 грн;
- Мастило Солідол Ж, в кількості 360 кг, загальною вартістю 46 440,00 грн;
- Бензин розчинник Нефрас С2-80/120 (каністра 5л), в кількості 200 л, загальною вартістю 36 000,00 грн.
Відповідно до п. 1.2 Договору покупець зобов`язується прийняти товар й оплатити його на умовах, обговорених у даному договорі та згідно виставлених рахунків та накладних.
Сума договору на момент укладання складає 993 280,00 грн без ПДВ (п. 2.1 Договору).
Згідно з п. 3.1 Договору Постачання продукції здійснюється транспортом постачальника на умовах DDР склад Покупця, Донецька область, смт. Новоекономічне, пр. Миру, 2. Ціна продукції визначена на цих умовах постачання. Продукція повинна бути упакована постачальником таким чином, щоб виключити ушкодження або знищення її при транспортуванні. Продукція повинна бути упакована і промаркірована відповідно до ТУ на даний вид продукції.
За умовами п. 3.2 Договору право власності на продукцію, обговорену в цьому договорі, переходить до покупця з моменту передачі продукції, про що робиться відповідний запис на товаросупроводжувальних документах.
Відповідно до п. 3.3 Договору оплата за узгоджену партію товару здійснюється за фактом постачання товару та за умови наявності відповідного фінансування протягом 10 календарних днів з моменту отримання товару.
У випадку порушень умов договору сторони несуть відповідальність згідно діючого законодавства України (п. 4.3 Договору).
Цей Договір укладений відповідно до Постанови КМУ № 1178 від 12.10.2022 року, набирає чинності з моменту підписання і діє до закінчення воєнного стану, але не пізніше 31.03.2023 року, а в частині зобов`язань - до повного і належного їх виконання сторонами (п. 9.9 Договору).
Суд зазначає, що Договір підписаний сторонами та скріплений їх печатками, що свідчить про набрання ним чинності.
На виконання умов Договору позивач здійснив поставку товару на загальну суму 993 280,00 грн, що підтверджується доданими до матеріалів справи видатковою накладною № 80 від 15.03.2023 на загальну суму 993 280,00 грн та товарно-транспортною накладною № 80 від 15.03.2023.
Поставлений позивачем товар прийнятий відповідачем без будь-яких зауважень.
Виходячи з умов Договору, строк оплати поставленого товару до 25.03.2023 (включно).
На виконання своїх зобов`язань відповідач частково оплатив поставлений йому товар на загальну суму 400 397,04 грн, в тому числі 03.08.2023 в сумі 304 397,04 грн та 18.08.2023 в сумі 96 000,00 грн, що підтверджується інформаційними повідомленнями про зарахування коштів № 1112 від 03.08.2023 та № 1222 від 18.08.2023.
Як стверджує позивач, залишок заборгованості станом на момент подання позову складає 592 882,96 грн, однак відповідач не здійснив оплату залишку вартості товару.
Несвоєчасне та неповне виконання відповідачем зобов`язань з оплати отриманої продукції в загальній сумі 592 882,96 грн зумовило звернення позивача до суду із даним позовом про стягнення заборгованості та нарахованих на неї сум 3 % річних та інфляційних втрат.
Проаналізувавши правовідносини між сторонами, які виникли з вищевказаного Договору, суд дійшов висновку про те, що даний договір за своєю правовою природою є договором поставки.
Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ч. 2 ст. 712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Згідно ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.
За змістом ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Приймаючи до уваги, що відповідач не здійснив остаточного розрахунку з позивачем за поставлений товар у порядку та строки, визначені Договором, суд дійшов висновку, що відповідач є таким, що прострочив виконання зобов`язання щодо розрахунку з позивачем за поставлений товар на загальну суму 592 882,96 грн.
З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт поставки позивачем відповідачу обладнання та факт порушення відповідачем своїх зобов`язань в частині повної та своєчасної оплати поставленого обладнання підтверджений матеріалами справи та не оспорюється відповідачем, враховуючи, що відповідачем не здійснено остаточного розрахунку з позивачем за поставлений товар у порядку та строки, визначені Договором, а також те, що в матеріалах справи відсутні, а відповідачем не надані докази, які б спростовували наявність заборгованості перед позивачем, а також докази, які б свідчили про здійснення остаточного розрахунку за поставлене обладнання, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог в частині стягнення основного боргу в загальній сумі 592 882,96 грн.
Як вбачається з позовної заяви, позивач також просить стягнути 3 % річних у сумі 48 119,49 грн та інфляційні втрати в сумі 137 804,29 грн.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Нарахування процентів та інфляційних втрат має компенсаційний, а не штрафний характер та, відповідно, особа не може бути звільнена від сплати процентів річних та інфляційних втрат у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, зокрема на підставі статті 617 Цивільного кодексу України.
Як вбачається з наданого розрахунку, 3% річних та інфляційні втрати нараховані позивачем за період з 26.03.2023 по 03.08.2023 на суму заборгованості 993 280,00 грн та за період з 18.08.2023 по 24.09.2025 на суму заборгованості 592 882,96 грн. Суд зазначає, що в розрахунку інфляційних втрат позивач вказав, що нарахування здійснені до 24.09.2025, фактично інфляційні втрати нараховані до 31.08.2025.
Перевіривши надані розрахунки 3% річних у загальній сумі 48 119,49 грн та інфляційних втрат у сумі 137 804,29 грн за заявлені позивачем періоди прострочення та сум заборгованості, суд встановив, що такі нарахування відповідають вимогам чинного законодавства, умовам договору та фактичним відносинам, що склались між сторонами, арифметично обчислення здійснені вірно, а отже позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими.
Проаналізувавши встановлені у справі обставини, оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, господарський суд, враховуючи наведені положення цивільного і господарського законодавства, дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість позовних вимог та задовольняє позовні вимоги в повному обсязі.
Пунктом 5 частини 1 статті 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.
Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст.129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що суд задовольнив позов повністю, у відповідності до ст. 129 ГПК України витрати щодо сплати судового збору в сумі 9 345,68 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись статтями 7, 13, 42, 86, 123, 129, 210, 233, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд
Позов задовольнити повністю.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 01.12.2025.

Суддя Т. О. Лобода