ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

24 листопада 2025 року Справа № 903/712/25

Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І.О., за участі секретаря судового засідання Ведмедюка С.П.,

за участю представників:

від заявника (божника): Гайдушак В. М. адвокат (ордер серія АС № 1151513 від 06.09.2025),

від стягувача: н/з,

розглянувши заяву Фермерського господарства Ольтерра

про розстрочення виконання судового рішення

у справі №903/712/25

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Лесі Українки, с. Колодяжне, Ковельського району, Волинської області

до Фермерського господарства Ольтерра, с. Кримне, Ковельського району, Волинської області

про стягнення 511709,39 грн.,

в с т а н о в и в:

рішенням Господарського суду Волинської області від 08.10.2025 позов Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Лесі Українки задоволено частково; стягнуто з Фермерського господарства Ольтерра на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Лесі Українки 380000 грн. суми попередньої оплати; 4559 грн. 56 коп. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

03.11.2025 сформовано в системі Електронний суд, а 04.11.2025 зареєстровано в Господарському суді Волинської області заяву Фермерського господарства Ольтерра, в якій заявник внаслідок скрутного фінансового стану, просить розстрочити виконання рішенням Господарського суду Волинської області від 08 жовтня 2025 року у справі № 903/712/25 та затвердити графік виконання судового рішення: до 01.12.2025 - 30000,00 грн.; до 01.01.2026 - 30000,00 грн.; до 01.02.2026 - 30000,00 грн.; до 01.03.2026 - 30000,00 грн.; до 01.05.2026 - 30000,00 грн.; до 01.06.2026 - 30000,00 грн.; до 01.07.2026 - 30000,00 грн.; до 01.08.2026 - 30000,00 грн.; до 01.09.2026 - 30000,00 грн.; до 01.10.2026 - 30000,00 грн.

Ухвалою суду від 06.11.2025 постановлено заяву Фермерського господарства Ольтерра про розстрочення виконання судового рішення прийняти заяву до розгляду; розгляд заяви призначено в судове засідання на 24 листопада 2025 року; запропоновано Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю імені Лесі Українки до 20.11.2025 подати письмові пояснення на заяву про розстрочення виконання судового рішення.

Ухвалу від 06.11.2025 надіслано сторонам до їх електронних кабінетів.

17.11.2025 від Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Лесі Українки надійшли заперечення на заяву про розстрочення виконання судового рішення, в яких зазначено, що заява про розстрочення не підлягає до задоволення.

24.11.2025 від представника позивача надійшло клопотання про розгляд заяви про розстрочення виконання судового рішення без його участі.

Представник стягувача в судове засідання 24.11.2025 не з`явився.

Представник заявника в судовому засіданні 24.11.2025 заяву про розстрочення виконання рішення підтримав.

Заява Фермерського господарства Ольтерра про розстрочку виконання рішення суду не підлягає до задоволення з огляду на наступні обставини.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Частиною 3 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України визначено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 27.02.2019 по справі № 796/43/2018 при вирішенні питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами. Скрутне фінансове становище не є тією виключною обставиною в розумінні ст. 331 ГПК України, необхідною для розстрочення виконання судового рішення.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, відображеній у постанові від 27 червня 2018 року у справі №813/8842/13-а, збитковість діяльності підприємства, наявність у нього кредиторської заборгованості в істотному розмірі є результатом провадження господарської діяльності відповідачем, як самостійним суб`єктом господарювання. А тому вказані обставини не є самостійними та достатніми підставами для відстрочки та/або розстрочки виконання судового рішення.

Відстрочення (розстрочення) виконання судового рішення є правом суду, яке може бути реалізоване ним у кожному конкретному випадку після оцінки обставин справи, наведених учасниками справи, наданих ними обґрунтувань та дослідження доказів.

Крім цього, звертаючись до висновків Верховного Суду в постановах від 28.05.2024 у справі № 906/1035/23, від 21.01.2020 у справі № 910/1180/19 (пункт 4.12), суд зауважує, що хоча підставою для відстрочення або розстрочення виконання рішення суду згідно зі статтею 331 ГПК України та статтею 33 Закону України "Про виконавче провадження" є виняткові обставини, які ускладнюють або виключають виконання рішення, утруднюють чи унеможливлюють його виконання (пункти 6.3-6.5), водночас питання про відстрочення/розстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися із дотриманням балансу інтересів сторін.

Тобто, необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення/розстрочення виконання рішення суду є дотримання розумного та пропорційного балансу інтересів сторін, а також дотримання розумного строку відстрочення.

При цьому, такі виняткові обставини визначаються судом з огляду на матеріали справи, у тому числі, з огляду на подані стороною докази на обґрунтування такої заяви.

Боржник просить розстрочити виконання рішення Господарського суду Волинської області від 08.10.2025 у справі №903/712/25 на 11 місяців рівними частинами по 30000 грн., а до 01.12.2026 29885,56 грн.

На обґрунтування розстрочення посилається на перебування у важкому фінансовому стані; зазначає, що вже виконує рішення по іншій справі, у якій з Фермерського господарства Ольтерра було стягнуто 2833882,86 грн. і звертає увагу на часткову сплату 23.10.2025 Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю імені Лесі Українки, 32100 грн., що підтверджується копією платіжної інструкції від № 172 та 30000 грн. 19.11.2025, що підтверджується копією платіжної інструкції № 181 від 19.11.2025.

На підтвердження фінансового стану заявником подано копії оборотно-сальдових відомостей по рахунку 501 за період з 01.01.2025 по 23.10.2025, по рахунку 601 за період з 01.01.2025 по 23.10.2025, по рахунку 631 за період з 01.01.2025 по 23.10.2025, по рахунку 6851 за період з 01.01.2025 по 23.10.2025.

Відповідно до ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Оскільки виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави, згідно з пунктом 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012 невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом, як це визначено у пункті 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012.

Право людини на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення ЄСПЛ у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19.03.1997 р., п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II ). За певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції права (рішення ЄСПЛ у справі "Іммобільяре Саффі проти Італії", № 22774/93, п. 74, ECHR 1999-V).

ЄСПЛ у рішенні у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 зазначив, що, ураховуючи що існування заборгованості, підтверджене обов`язковими та такими, що підлягають виконанню, судовими рішеннями, надає особі, на чию користь воно було винесено, "легітимні сподівання" на те, що заборгованість буде йому сплачено та така заборгованість становить "майно" цієї особи у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції, то з метою недопущення порушення гарантованих Конституцією України та Конвенцією права на справедливий суд та права на повагу до приватної власності суд, який надає відстрочку чи розстрочку у виконанні рішення, у кожному конкретному випадку повинен встановити: чи зумовлена затримка у виконанні рішення особливими і непереборними обставинами; чи передбачена домовленістю сторін чи у національному законодавстві компенсація "потерпілій стороні" за затримку виконання рішення, ухваленого на його користь судового рішення, та індексація присудженої суми; чи не є період виконання рішення надмірно тривалим для стягувача як "потерпілої сторони"; чи дотримано справедливий баланс інтересів сторін у спорі.

Ураховуючи викладене, з одного боку, недостатнім є лише факт відсутності у боржника коштів, суди обов`язково повинні враховувати інтереси іншої сторони спору, на користь якої прийнято рішення, з іншого, згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції остаточні судові рішення не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (рішення ЄСПЛ у справі "Горнсбі проти Греції")".

Фермерським господарством Ольтерра всупереч приписам ч. 3 ст. 13 ГПК України не надано належних доказів неможливості чи утруднення виконання рішення суду, винятковості випадку, з наявністю якого процесуальний закон пов`язує можливість надання розстрочення виконання судового рішення, доказів відсутності коштів.

Натомість приєднані до заяви докази свідчать про періодичні погашення боржником заборгованості перед кредиторами.

Оборотно-сальдові відомості, які є внутрішніми бухгалтерськими документами відповідача, не відображають в повній мірі реального фінансового стану відповідача, а наявність невиконаних відповідачем зобов`язань перед іншими суб`єктами не можуть бути вагомою обставиною для розстрочення виконання рішення суду, оскільки згідно з ч. 1 ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Враховуючи інтереси обох сторін та приймаючи до уваги, те що Фермерським господарством Ольтерра не доведено належними та допустимими доказами наявності підстав для розстрочення виконання рішення, у задоволенні заяви Фермерського господарства Ольтерра про розстрочення виконання судового рішення у справі №903/712/25 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

у х в а л и в :

у задоволенні заяви Фермерського господарства Ольтерра про розстрочення виконання судового рішення у справі №903/712/25 відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку і строки, встановлені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали виготовлено і підписано 28.11.2025

Суддя І. О. Якушева