04.12.2025Справа № 910/9181/24
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді: Ломаки В.С.,
за участю секретаря судового засідання: Видиш А.В.
розглянувши у порядку загального позовного провадження матеріали справи
за позовом Акціонерного товариства "Завод "Екватор"
до Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Централізовані закупівлі" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"
про стягнення 4 077 601,65 грн.,
Без повідомлення учасників справи.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Акціонерне товариство "Завод "Екватор" (далі - позивач, Завод) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Централізовані закупівлі" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (далі - відповідач, Компанія) про стягнення заборгованості у загальному розмірі 4 077 601,65 грн., з них: 2 600 000,00 грн. - основний борг, 753 141,11 грн. - інфляційні втрати, 178 104,38 грн. - 3 % річних, 546 356,16 грн. - пеня.
Рішенням від 21.11.2024 року в справі № 910/9181/24 господарський суд міста Києва (суддя Павленко Є.В.) частково задовольнив позов Заводу та стягнув з відповідача на користь позивача 2 600 000,00 грн. основного боргу, 271 753,43 грн. пені, 753 141,11 грн. інфляційних втрат, 177 890,68 грн. 3 % річних та 45 630,86 грн. судового збору. У задоволенні решти вимог Заводу суд відмовив.

Додатковим рішенням від 12.12.2024 року господарський суд міста Києва стягнув з відповідача на користь Заводу 30 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Постановами Північного апеляційного господарського суду від 17.04.2025 року в справі № 910/9181/24 рішення господарського суду міста Києва від 21.11.2024 року та додаткове рішення цього суду від 12.12.2024 року були залишені без змін.

У той же час, постановою від 02.07.2025 року Верховний Суд скасував рішення господарського суду міста Києва від 21.11.2024 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.04.2025 року в частині стягнення пені та 3 % річних, а також додаткове рішення господарського суду міста Києва від 12.12.2024 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.04.2025 року в справі № 910/9181/24, а справу передав на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Скасовуючи судові рішення судів попередніх інстанцій в наведеній частині, Верховний Суд вказав на те, що судами попередніх інстанцій не досліджено в повному обсязі обставини справи в частині обґрунтованості позовної вимоги про стягнення пені та не враховано висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019 року в справі № 904/4156/18, що призвело до ухвалення необґрунтованих судових рішень в цій частині. Також, при вирішенні заявленого відповідачем клопотання про зменшення, зокрема, розміру відсотків річних, судами першої та апеляційної інстанцій не було надано відповідної оцінки обставинам, які мають правове значення та якими обумовлене таке зменшення, а також доказам наданих на підтвердження цих обставин, суди виходили із відсутності права на таке зменшення, а не з підстав необґрунтованості клопотання.

Крім того, оскільки Верховний Суд за результатами розгляду касаційної скарги Компанії дійшов висновку про необхідність скасування постанови суду апеляційної інстанції та рішення місцевого господарського суду в частині задоволення вимог про стягнення пені та 3 % річних з направленням в цих частинах справи на новий розгляд, суд касаційної інстанції у постанові від 02.07.2025 року вказав про те, що за правилами Господарського процесуального кодексу України розподіл судових витрат має бути здійснений судом, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

11.07.2024 року матеріали справи № 910/9181/24 надійшли до господарського суду міста Києва та за результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями передані на розгляд судді Ломаці В.С.

Ухвалою від 15.07.2025 року суддя Ломака В.С. прийняла справу № 910/9181/24 до свого провадження та призначила її до розгляду в підготовчому засіданні на 20.08.2025 року.

22.07.2025 року через систему "Електронний суд" надійшли пояснення позивача від 22.07.2025 року, в яких останній просив суд стягнути з відповідача 3 % річних у сумі 177 890,68 грн., пеню в розмірі 271 753,43 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 80 000,00 грн.

Підготовче засідання у вказаній справі, призначене на 20.08.2025 року, не відбулося, у зв`язку із оголошенням у місті Києві повітряної тривоги.

Ухвалою від 20.08.2025 року господарський суд міста Києва призначив підготовче засідання у справі № 910/9181/24 на 03.09.2025 року.

У підготовчому засіданні 03.09.2025 року суд постановив протокольну ухвалу про продовження строку проведення підготовчого провадження у справі № 910/9181/24 на 30 днів.

Ухвалою від 03.09.2025 року господарський суд міста Києва закрив підготовче провадження у справі № 910/9181/24 та призначив її до судового розгляду по суті на 07.10.2025 року.

Однак, судове засідання у вказаній справі, призначене на 07.10.2025 року, не відбулося, у зв`язку із оголошенням у місті Києві повітряної тривоги.

Ухвалою від 07.10.2025 року господарський суд міста Києва призначив судове засідання у справі № 910/9181/24 на 29.10.2025 року.

Рішенням від 29.10.2025 року в справі № 910/9181/24 господарський суд міста Києва позовні вимоги Заводу про стягнення з Компанії 271 753,43 грн. пені та 177 890,68 грн. 3 % річних задовольнив частково та стягнув з відповідача на користь позивача 177 890,68 грн. 3 % річних, відмовивши у задоволенні вимоги Заводу про стягнення з відповідача 271 753,43 грн. пені.

Додатковим рішенням від 20.11.2025 року господарський суд міста Києва стягнув з Компанії на користь Заводу 25 000,00 грн. витрат на оплату професійної правничої допомоги.

24.01.2025 року через систему "Електронний суд" надійшла заява Компанії від 21.11.2025 року № 5, в якій остання просила суд покласти понесені нею витрати у розмірі 10 116,99 грн. зі сплати судового збору за подачу до Північного апеляційного господарського суду апеляційної скарги в справі № 910/9181/24 та витрати у розмірі 10 791,46 грн. зі сплати судового збору за подачу до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційної скарги у цій справі на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а також зобов`язати позивача сплатити різницю понесених судових витрат на користь Компанії.

Крім того, 01.12.2025 року через систему "Електронний суд" надійшла заява Заводу від 01.12.2025 року, в якій останній просив суд ухвалити додаткове рішення у справі № 910/9181/24, яким стягнути з Компанії на користь позивача витрати на оплату судового збору в сумі 61 164,02 грн.

За змістом частини 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі та в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведені приписи, суд дійшов висновку про розгляд заяв Компанії від 24.11.2025 року № 5 та Заводу від 01.12.2025 року про розподіл судових витрат по сплаті судового збору в справі № 910/9181/24 без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяви Компанії від 24.11.2025 року № 5 та Заводу від 01.12.2025 року про відшкодування понесених витрат на оплату судового збору, суд зазначає таке.

Як було зазначено вище, Завод звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до Компанії про стягнення заборгованості у загальному розмірі 4 077 601,65 грн., з них: 2 600 000,00 грн. - основний борг, 753 141,11 грн. - інфляційні втрати, 178 104,38 грн. - 3 % річних, 546 356,16 грн. - пеня.

За подання до господарського суду міста Києва означеного позову Завод згідно з платіжною інструкцією від 24.07.2024 року № 2721 оплатив судовий збір у розмірі 61 164,02 грн.

Рішенням від 21.11.2024 року в справі № 910/9181/24 господарський суд міста Києва (суддя Павленко Є.В.) частково задовольнив позов Заводу та стягнув з відповідача на користь позивача 2 600 000,00 грн. основного боргу, 271 753,43 грн. пені, 753 141,11 грн. інфляційних втрат, 177 890,68 грн. 3 % річних та 45 630,86 грн. судового збору. У задоволенні решти вимог Заводу суд відмовив.

Разом із тим, ухвалою від 04.12.2024 року господарський суд міста Києва повернув Заводу з Державного бюджету України надмірно сплачену останнім на підставі платіжної інструкції від 24.07.2024 року № 2721 на загальну суму 61 164,02 грн. суму судового збору в розмірі 12 232,80 грн.

Додатковим рішенням від 12.12.2024 року господарський суд міста Києва стягнув з відповідача на користь Заводу 30 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду міста Києва від 21.11.2024 року в справі № 910/9181/24 в частині стягнення 271 753,43 грн. пені та 177 890,68 грн. 3 % річних, Компанія подала до Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, сплативши 10 116,99 грн. (без урахування понижуючого коефіцієнта 0.8) судового збору за платіжною інструкцією від 24.12.2024 року № 3029.

Постановами Північного апеляційного господарського суду від 17.04.2025 року в справі № 910/9181/24 рішення господарського суду міста Києва від 21.11.2024 року та додаткове рішення цього суду від 12.12.2024 року були залишені без змін.

Разом із тим, не погоджуючись із вищенаведеними судовими рішеннями судів попередніх інстанцій в справі № 910/9181/24 в частині стягнення 271 753,43 грн. пені та 177 890,68 грн. 3 % річних, Компанія подала до Верховного Суду касаційну скаргу, сплативши 10 791,46 грн. (з урахуванням понижуючого коефіцієнта 0.8) судового збору за платіжною інструкцією від 20.05.2025 року № 1068.

Постановою від 02.07.2025 року Верховний Суд скасував рішення господарського суду міста Києва від 21.11.2024 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.04.2025 року в частині стягнення пені та 3 % річних, а також додаткове рішення господарського суду міста Києва від 12.12.2024 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.04.2025 року в справі № 910/9181/24, а справу передав на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

При новому розгляді справи рішенням від 29.10.2025 року господарський суд міста Києва позовні вимоги Заводу про стягнення з Компанії 271 753,43 грн. пені та 177 890,68 грн. 3 % річних задовольнив частково та стягнув з відповідача на користь позивача 177 890,68 грн. 3 % річних, відмовивши у задоволенні вимоги Заводу про стягнення з відповідача 271 753,43 грн. пені.

Згідно з частиною 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки постановою від 02.07.2025 року в даній справі Верховний Суд не змінив рішення попередніх судових інстанцій та не ухвалив нового судового рішення по суті спору в частині вимог Заводу до Компанії про стягнення 271 753,43 грн. пені та 177 890,68 грн. 3 % річних, розподіл судових витрат підлягав здійсненню судом першої інстанції під час нового розгляду справи.

У той же час, у резолютивній частині рішення господарського суду міста Києва від 29.10.2025 року в справі № 910/9181/24 не було вирішено питання про розподіл понесених сторонами витрат по сплаті судового збору, у тому числі щодо сплаченої Заводом суми збору в розмірі 48 931,22 грн. за подання позовної заяви (з урахуванням понижуючого коефіцієнту 0.8 та повернення ухвалою від 04.12.2024 року Заводу з Державного бюджету України надмірно сплаченого ним судового збору в розмірі 12 232,80 грн.), а також сплачених Компанією сум збору в розмірі 10 116,99 грн. (без урахування понижуючого коефіцієнту 0.8) за подання апеляційної скарги та в розмірі 10 791,46 грн. (з урахуванням понижуючого коефіцієнту 0.8) за подання касаційної скарги.

Згідно з частиною 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, а також зважаючи на часткове задоволення позову Заводу в даній справі, суд дійшов висновку про те, що стягненню з Компанії на користь Заводу підлягає судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 42 372,38 грн., тоді як стягненню із Заводу на користь Компанії підлягає 4 891,56 грн. судового збору за подання апеляційної скарги (з урахуванням понижуючого коефіцієнту 0.8) та 6 522,08 грн. судового збору за подання касаційної скарги.

Оскільки судом у рішенні від 29.10.2025 року в даній справі не було вирішено питання про розподіл між сторонами судових витрат, пов`язаних з поданням Заводом позовної заяви та поданням Компанією апеляційної та касаційної скарг, суд дійшов висновку про часткове задоволення поданих сторонами заяв про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу витрат на оплату судового збору.

У той же час, відповідно до частини 11 статті 129 Господарського процесуального кодексу України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. В такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість здійснення зустрічного зарахування сум судового збору, що підлягають стягненню зі сторін у справі, внаслідок чого з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у загальному розмірі 30 958,74 грн. (42 372,38 грн. - (4 891,56 грн. + 6 522,08 грн.)).

Керуючись статтями 123, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Заяви Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від 21.11.2025 року № 5 та Акціонерного товариства "Завод "Екватор" від 01.12.2025 року про розподіл витрат по сплаті судового збору в справі № 910/9181/24 задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, місто Київ, вулиця Назарівська, будинок 3; ) в особі філії "Відокремлений підрозділ "Централізовані закупівлі" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01054, місто Київ, вулиця Івана Франка, будинок 31; код ЄДРПОУ ВП 26251923) на користь Акціонерного товариства "Завод "Екватор" (54020, місто Миколаїв, вулиця Декабристів (Захисників Миколаєва), будинок 60; ) 30 958 (тридцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят вісім) грн. 74 коп. витрат на сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

4. У задоволенні решти вимог заяв Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від 21.11.2025 року № 5 та Акціонерного товариства "Завод "Екватор" від 01.12.2025 року про розподіл витрат по сплаті судового збору в справі № 910/9181/24 відмовити.

5. Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Згідно з частиною 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) додаткове рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне додаткове рішення складено та підписано 04.12.2025 року

Суддя В.С. Ломака