ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 року Справа № 902/19/25

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Василишин А.Р. , суддя Маціщук А.В.

секретар судового засідання Першко А.А.

за участю представників сторін:

від позивача - не з`явився

від відповідача - не з`явився

прокурор - Лис Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу (вх.№3967/25 від 12 вересня 2025 року) Товариства з обмеженою відповідальністю "ПП Грінбуд" на рішення Господарського суду Вінницької області від 27 травня 2025 року у справі №902/19/25 (повний текст складено 06 червня 2025 року, суддя Нешик О.С.)

за позовом виконувача обов`язків керівника Тульчинської окружної прокуратури Вінницької області в інтересах держави в особі Тульчинської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПП Грінбуд"

про розірвання договорів оренди земельних ділянок та зобов`язання повернути земельні ділянки

ВСТАНОВИВ:

Виконувач обов`язків керівника Тульчинської окружної прокуратури Вінницької області в інтересах держави в особі Тульчинської міської ради звернувся до Господарського суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПП Грінбуд" про розірвання договорів оренди земельної ділянки від 31 жовтня 2019 року, об`єктами оренди за якими є земельна ділянка площею 15,50 га з кадастровим номером: :01:001:0400 та земельна ділянка площею 10,4094 га з кадастровим номером: :01:002:0172, а також про зобов`язання відповідача повернути зазначені земельні ділянки в зв`язку з систематичною несплатою орендних платежів.

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 27 травня 2025 року у справі №902/19/25 задоволено позов виконувача обов`язків керівника Тульчинської окружної прокуратури Вінницької області в інтересах держави в особі Тульчинської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПП Грінбуд" про розірвання договорів оренди земельних ділянок та зобов`язання повернути земельні ділянки.

Розірвано договір оренди землі від 31 жовтня 2019 року, об`єктом оренди за яким є земельна ділянка площею 15,50 га з кадастровим номером: :01:001:0400, підписаний 31 жовтня 2019 року між Вінницькою обласною державною адміністрацією (вул.Соборна, буд.70, м.Вінниця, Вінницька обл., 21050, ідентифікаційний код: 20089290) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПП Грінбуд" (вул.Горького, буд.26 А, м.Немирів, Вінницький р-н, Вінницька обл., 22800, ідентифікаційний код: 42776518).

Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "ПП Грінбуд" (вул.Горького, буд.26 А, м.Немирів, Вінницький р-н, Вінницька обл., 22800, ідентифікаційний код: 42776518) повернути Тульчинській міській раді (вул.М. Леонтовича, буд.1, м.Тульчин, Тульчинський р-н, Вінницька обл., 23600, ідентифікаційний код: 04051141) земельну ділянку площею 15,5000 га з кадастровим номером :01:001:0400.

Розірвано договір оренди землі від 31 жовтня 2019 року, об`єктом оренди за яким є земельна ділянка площею 10,4094 га з кадастровим номером: :01:002:0172, підписаний 31 жовтня 2019 року між Вінницькою обласною державною адміністрацією (вул.Соборна, буд.70, м.Вінниця, Вінницька обл., 21050, ідентифікаційний код: 20089290) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПП Грінбуд" (вул.Горького, буд.26 А, м.Немирів, Вінницький р-н, Вінницька обл., 22800, ідентифікаційний код: 42776518).

Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "ПП Грінбуд" (вул.Горького, буд.26 А, м.Немирів, Вінницький р-н, Вінницька обл., 22800, ідентифікаційний код: 42776518) повернути Тульчинській міській раді (вул.М. Леонтовича, буд.1, м.Тульчин, Тульчинський р-н, Вінницька обл., 23600, ідентифікаційний код: 04051141) земельну ділянку площею 10,4094 га з кадастровим номером :01:002:0172.

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПП Грінбуд" (вул.Горького, буд.26 А, м.Немирів, Вінницький р-н, Вінницька обл., 22800, ідентифікаційний код: 42776518) на користь Вінницької обласної прокуратури (вул.Монастирська, буд.33, м.Вінниця, Вінницька обл., 21050, ідентифікаційний код: 02909909) 12 112,00 грн витрат зі сплати судового збору.

Місцевий господарський суд встановив факт невиконання відповідачем договірних зобов`язань щодо своєчасної та повної сплати орендної плати за користування земельними ділянками, переданими за Договорами оренди №1 та №2.

З огляду на наведене, місцевий господарський суд, керуючись положеннями статті 79 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку про підтвердження наявними доказами обставин несплати відповідачем орендної плати за зазначеними договорами за період з 2022 по 2024 роки.

У зв`язку з цим суд першої інстанції вважав доведеними підстави для розірвання Договору оренди №1 та Договору оренди №2 на підставі пункту "д" частини першої статті 141 Земельного кодексу України, оскільки встановлене порушення умов договорів щодо внесення орендної плати є істотним та таким, що унеможливлює подальше їх належне виконання.

Відтак, місцевий господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість і правомірність позовних вимог у частині зобов`язання відповідача повернути позивачу земельну ділянку площею 15,50 га з кадастровим номером :01:001:0400 та земельну ділянку площею 10,4094 га з кадастровим номером :01:002:0172, у зв`язку з розірванням відповідних договорів оренди.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "ПП Грінбуд" звернулось до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою (вх.№3967/25 від 12 вересня 2025 року), у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. До апеляційної скарги додано також клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що ТОВ "ПП Грінбуд" неодноразово зверталось до Тульчинської міської ради щодо надання банківських реквізитів для сплати орендної плати. Однак, Тульчинська міська рада повідомляла, що право власності на дані земельні ділянки ще належним чином не зареєстровано. Власником даних земельних ділянок є територіальна громада, орган місцевого самоврядування Тульчинська міська рада такою не є. Згідно витягів з ДРРП, Тульчинська міська рада зареєструвала право власності на спірні орендовані земельні ділянки лише 20 листопада 2024 року. Отже, на переконання апелянта, поведінка Тульчинської міської ради, а саме зволікання в питанні надання банківських реквізитів та не повідомлення Орендаря про намір розірвати договори оренди є протиправним і таким, що доводить не належне здійснення своїх повноважень органом місцевого самоврядування.

Крім того, скаржник стверджує, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, що є підставою для скасування рішення відповідно до частини 3 статті 277 ГПК України, оскільки відповідач з поважних причин не явився в судове засідання та повідомив про це суд, однак судом було вирішено спір чим позбавлено відповідача права на захист (останній не зміг надати свої пояснення та заперечення проти позовних вимог).

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 06 жовтня 2025 року у справі №902/19/25 залишено без руху апеляційну скаргу (вх.№3967/25 від 12 вересня 2025 року) Товариства з обмеженою відповідальністю "ПП Грінбуд" на рішення Господарського суду Вінницької області від 27 травня 2025 року у справі №902/19/25. Зобов`язано апелянта протягом 10 днів із дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки: надати докази надсилання копії апеляційної скарги позивачу та прокурору у справі та належні докази сплати судового збору у розмірі 18168 грн.

06 жовтня 2025 року від ТОВ "ПП Грінбуд" надійшло клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додано квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки №68 від 05 вересня 2025 року про сплату 18168 грн. судового збору.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 10 жовтня 2025 року у справі №902/19/25 поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ПП Грінбуд" на рішення Господарського суду Вінницької області від 27 травня 2025 року у справі №902/19/25 та призначено розгляд апеляційної скарги на 12 листопада 2025 р. об 10:40 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33601, м. Рівне, вул. Яворницького, 59, у залі судових засідань №2.

23 жовтня 2025 року від Тульчинської окружної прокуратури надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого остання вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, прийнятим у повній відповідності до норм матеріального та процесуального права, відтак в задоволенні апеляційної скарги просить відмовити, а судове рішення у справі залишити без змін.

Прокурор зазначає, що відповідач усвідомлював необхідність сплати орендної плати, щодо користування спірними земельними ділянками до бюджету Тульчинської міської ради, а також йому був відомий рахунок для її сплати, що в свою чергу, повністю спростовує твердження відповідача про зволікання Тульчинської міської ради в питанні надання банківських реквізитів для сплати орендної плати.

Крім того, враховуючи, що реалізація Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" здійснювалась на виконання прямого припису нормативного акта, Тульчинська міська рада набута статусу орендодавця у триваючих правовідносинах оренди разом із належними орендодавцю за договором правами та обов`язками в силу положень актів законодавства, метою якого було забезпечення подальшого здійснення реформ у сфері земельних відносин, отримання територіальними громадами ресурсу, який дозволить покращити інфраструктуру, забезпечить надходження до бюджетів на місцях за умови ефективного та раціонального використання цих земель. В свою чергу, відповідач в апеляційній скарзі не навів жодного аргументу на спростування наявності прав та обов`язків по даних договорах саме у Тульчинської міської ради, окрім того також не надав грунтовних аргументів та пояснень, щодо систематичної несплати ним орендної плати відповідно до договорів оренди спірних земельних ділянок, а також вводив апеляційний суд в оману повідомляючи про те, що йому не були відомі банківських реквізитів необхідні для сплати коштів та міська рада не повідомляла його про намір розірвати договори оренди спірних земельних ділянок.

11 листопада 2025 року від Тульчинської міської ради надійшли додаткові пояснення у справі, у яких просить розглянути справу без участі представника ради та повідомляє, що повністю підтримує позов керівника окружної прокуратури.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 12 листопада 2025 року у справі №902/19/25 розгляд апеляційної скарги відкладено на 02 грудня 2025 року об 15:00 год.

24 листопада 2025 року від Тульчинської міської ради надійшли додаткові пояснення у справі. Міська рада зазначає, що їй стало відомо, що розгляд справи судом апеляційної інстанції було відкладено через заявлене відповідачем усне клопотання про надання строку для належного оформлення між сторонами спору мирової угоди, а також відповідач повідомив суд, що ним проект мирової угоди був направлений до Тульчинської міської ради. Міська рада повідомляє суд про те, що проект мирової угоди від ТОВ "ПП Грінбуд" не надходив, а також міська рада, враховуючи несплату відповідачем значної суми орендної плати за договорами оренди, не бажає укладати мирову угоду з ТОВ "ПП Грінбуд".

24 листопада 2025 року від Тульчинської окружної прокуратури надійшли пояснення, до яких долучено копію інформації Тульчинської міської ради від 14 листопада 2025 року №04-06-4362, яка дублює пояснення міської ради отримані судом 24 листопада 2025 року.

27 листопада 2025 року від Тульчинської міської ради надійшли додаткові пояснення у справі. Міська рада повідомила, що отримала лист б/н про намір укласти мирову угоду у справі №902/19/25. Разом з тим, Тульчинська міська рада укладати мирову угоду з ТОВ "ПП Грінбуд" не буде, оскільки ця угода не передбачає взаємних поступок.

28 листопада 2025 року від Тульчинської окружної прокуратури надійшли пояснення в порядку статті 42 ГПК України. Прокурор зазначає, що даний спір виник з вини відповідача, який систематично не виконував взяті на себе зобов`язання зі сплати орендної плати, також відповідач не здійснив сплату заборгованості з орендної плати і під час розгляду справи в суді, що свідчить про свідоме порушення умов договорів.

02 грудня 2025 року від представника ТОВ "ПП Грінбуд" - Беляновського Р.Ю. надійшло клопотання, у якому повідомлено, що станом на дату подання клопотання відповідачу не вдалося досягти згоди із позивачем щодо укладення мирової угоди та її умов. Разом з тим, ТОВ "ПП Грінбуд" не полишає своїх намірів та бажає мирного врегулювання спору. З огляду на наведене, заявник просить суд надати останню можливість мирно врегулювати спір між сторонами та відкласти судове засідання на іншу дату. В разі неможливості відкладення розгляду апеляційної скарги, просить провести судове засідання без участі представника відповідача.

Розглянувши клопотання апелянта про відкладення розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для його задоволення, з огляду на наступне.

Відкладення розгляду справи є правом суду та здійснюється ним, з урахуванням конкретних обставин у справі та у разі визнання причин неявки сторін поважними. При цьому відкладення розгляду справи є прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Процесуальний закон не містить приписів щодо обов`язкового здійснення апеляційного розгляду за участю представників учасників справи. Не зазначалося про таку участь, як обов`язкову, і в ухвалі про призначення судового засідання.

Відповідно до частини першої статті 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Колегія суддів зауважує, що за клопотанням ТОВ "ПП Грінбуд" було відкладене судове засідання призначене на 12 листопада 2025 року для надання можливості укласти мирову угоду. Однак, в подальшому від Тульчинської міської ради та Тульчинської окружної прокуратури надійшли неодноразові пояснення про те, що вони заперечують проти укладення мирової угоди та така укладена не буде.

Відтак, суд не вбачає за необхідне відкладати розгляд справи для надання апелянту можливості укласти мирову угоду, оскільки ТОВ "ПП Грінбуд" така можливість вже надавалась, а позивач повністю заперечує укладення такої угоди.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ТОВ "ПП Грінбуд" було створено належні умови для реалізації наданих процесуальним законодавством прав.

В судове засідання 02 грудня 2025 року представники відповідача та позивача не з`явилися. Представником відповідача у клопотанні про відкладення розгляду справи було заявлено клопотання про розгляд скарги без участі представника.

Безпосередньо в судовому засіданні прокурор повністю підтримав вимоги і доводи викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представника відповідача та прокурора, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши надану судом юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, рішення місцевого господарського суду - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідно до пункту 1 розпорядження Вінницької обласної державної адміністрації №820 від 21 жовтня 2019 року "Про надання земельних ділянок в оренду» Товариству з обмеженою відповідальністю "ПП Грінбуд" /а.с.24/ (далі Орендар) надано в оренду строком на двадцять років земельні ділянки площею 15,5000 га з кадастровим номером :01:001:0400 та площею 10,4094 га з кадастровим номером :01:002:0172 за рахунок земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення на території Шуро-Копіївської сільської ради Тульчинського району, за межами населеного пункту, для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ та організацій (будівництва електростанції з використанням енергії сонця).

Пунктом 2 вказаного розпорядження уповноважено Тульчинську районну державну адміністрацію укласти договори оренди землі з Орендарем з орендною платою в розмірі три відсотки від нормативної грошової оцінки земельних ділянок.

На виконання вказаного розпорядження 31 жовтня 2019 року між Вінницькою обласною державною адміністрацією (далі Орендодавець) та Орендарем укладено договори оренди землі, об`єктами оренди за якими є земельна ділянка площею 15,50 га з кадастровим номером :01:001:0400 та земельна ділянка площею 10,4094 га з кадастровим номером :01:002:0172 (далі Договір оренди №1 та Договір оренди №2 відповідно) /а.с.25 28, 32 35/.

Пунктом 1 Договору оренди №1 визначено, що Орендодавець відповідно до розпорядження голови Вінницької обласної державної адміністрації №820 від 21 жовтня 2019 року надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організацій (код цільового призначення 14.01), розташовану на території Шуро-Копіївської сільської ради (за межами населеного пункту) Тульчинського району Вінницької області.

Відповідно до пункту 2 Договору оренди №1 в оренду передається земельна ділянка державної власності загальною площею 15,5000 га з кадастровим номером :01:001:0400.

Згідно з пунктом 8 Договору оренди №1 договір укладено на двадцять років з моменту укладання.

Пунктом 9 Договору оренди №1 визначено, що орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі в розмірі три відсотки від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 148 613,52 грн за один рік.

За умовами пункту 10 Договору оренди №1 обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням індексації. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії.

Відповідно до пункту 11 Договору оренди №1 орендна плата вноситься до місцевого бюджету Орендарем рівними частками за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Пунктом 14 Договору оренди №1 визначено, що земельна ділянка передається в оренду для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організації.

Згідно з пунктом 19 Договору оренди №1 передача земельної ділянки Орендарю здійснюється після підписання цього договору за актом її приймання-передачі.

Пунктом 28 Договору оренди №1 визначено обов`язки Орендодавця, зокрема, передати в користування земельну ділянку у стані, що відповідає умовам договору оренди; не вчиняти дій, які б перешкоджали Орендареві користуватись орендованою земельною ділянкою.

Відповідно до пункту 35 Договору оренди №1 визначено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також інших підстав, визначених законом.

Згідно з Актом приймання-передачі земельної ділянки в оренду /а.с.28/ Орендодавець передав Орендарю об`єкт оренди - земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0400 загальною площею 15,5000 га.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.29 31) право оренди згідно із Договором оренди №1 зареєстровано 4 листопада 2019 року (номер запису про інше речове право 33985600).

Пунктом 1 Договору оренди №2 визначено, що Орендодавець відповідно до розпорядження голови Вінницької обласної державної адміністрації №820 від 21 жовтня 2019 року надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організацій (код цільового призначення - 14.01), розташовану на території Шуро-Копіївської сільської ради (за межами населеного пункту) Тульчинського району Вінницької області.

Відповідно до пункту 2 Договору оренди №2 в оренду передається земельна ділянка державної власності загальною площею 10,4094 га з кадастровим номером :01:002:0172.

Згідно з пунктом 8 Договору оренди №2 договір укладено на двадцять років з моменту укладання.

Пунктом 9 Договору оренди №2 визначено, що орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі в розмірі три відсотки від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 95 966,34 грн за один рік.

Відповідно до пункту 10 Договору оренди №2 визначено, що обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням індексації. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії.

Згідно з пунктом 11 Договору оренди №2 орендна плата вноситься до місцевого бюджету орендарем рівними частками за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Пунктом 14 Договору оренди №2 визначено, що земельна ділянка передається в оренду для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організації.

Відповідно до пункту 19 Договору оренди №2 передача земельної ділянки орендарю здійснюється після підписання цього договору за актом її приймання-передачі.

Пунктом 28 Договору оренди №2 визначено обов`язки Орендодавця, зокрема, передати в користування земельну ділянку у стані, що відповідає умовам договору оренди; не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватись орендованою земельною ділянкою.

Відповідно до пункту 35 Договору оренди №2 визначено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також інших підстав, визначених законом.

Згідно з Актом приймання-передачі земельної ділянки в оренду /а.с.35/ Орендодавець передав Орендарю об`єкт оренди - земельну ділянку кадастровий номер :01:002:0172 загальною площею 10,4094 га.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.36 38) право оренди згідно із Договором оренди №2 зареєстровано 4 листопада 2019 року (номер запису про інше речове право 33984317).

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин" №1423-IX від 28 квітня 2021 року (переважна більшість положень якого набрала чинності 27 травня 2021 року) Земельний кодекс України доповнено пунктом 24 у розділі X "Перехідні положення", відповідно до якого з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель зазначених у пунктах "а"-"є".

Перехід земельних ділянок із державної власності у комунальну власність згідно з вимогами цього пункту не є підставою для припинення права оренди та інших речових прав, похідних від права власності, на такі земельні ділянки. Внесення змін до договору оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту із зазначенням нового органу, що здійснює розпорядження такою земельною ділянкою, не вимагається і здійснюється лише за згодою сторін договору (пункт 24 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України).

Згідно з актуальною інформацією Державного реєстру прав орендодавцем за Договором оренди №1 та Договором оренди №2 є Тульчинська міська рада.

Листом №05-02-214 від 24 січня 2024 року /а.с.40/ Тульчинська міська рада повідомила Товариство з обмеженою відповідальністю "ПП Грінбуд" про наявність систематичної несплати орендних платежів за використання земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:0400 та :01:002:0172.

У відповідь на лист Тульчинської міської ради №05-02-214 від 24 січня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ПП Грінбуд» у листі №1 від 21 лютого 2024 року /а.с. 41/ зазначило, що виконання договірних зобов`язань щодо оренди земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:0400 та :01:002:0172 неможливе до закінчення воєнного стану в Україні.

З огляду на наявний в матеріалах справи лист Тульчинської міської ради №05-02-3613 від 25 листопада 2024 року /а.с.71/ протягом 2021 року на рахунок Тульчинської міської ради надійшла орендна плата без ідентифікації земельної ділянки (номера договору) у сумі 43250,00 грн (в липні 2021 року - 24750,00 грн та в грудні 2021 року - 18500,00 грн), дана сума орендної плати була зарахована податковим органом в рахунок погашення податкового боргу за 2019-2020 роки.

Протягом 2022 2024 років (станом на 22 листопада 2024 року) орендна плата за Договорами оренди №1 та №2 від платника - Товариства з обмеженою відповідальністю "ПП Грінбуд" до бюджету Тульчинської міської ради не надходила.

Також міська рада повідомила, що за даними Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій області станом на 01 вересня 2024 року по Тульчинській міській територіальній громаді рахується податковий борг по орендній платі за користування земельними ділянками Товариства з обмеженою відповідальністю "ПП Грінбуд" - 655162,66 грн.

Відповідно до Інформації Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій області, наданої у листі №13424/5/02-32-13-09-14 від 31 жовтня 2024 року /а.с.57-58/, станом на 31 жовтня 2024 року за Товариством з обмеженою відповідальністю "ПП Грінбуд" обліковується податковий борг у сумі 655162,59 грн; заборгованість виникла починаючи з 29 червня 2020 року з орендної плати з юридичних осіб (згідно коду бюджетної класифікації 18010600) на суму 20381,66 грн.

Також контролюючим органом повідомлено, що за період з 1 січня 2020 року по 31 жовтня 2024 року платником сплачено орендну плату в сумі 84 013,32 грн, при загальній сумі нарахувань 739 175,91 грн.

З метою погашення наявного податкового боргу зі сплати орендної плати Головне управління Державної податкової служби у Вінницькій області зверталося до суду із позовами до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПП Грінбуд" про стягнення податкового боргу.

Так, рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2021 року у справі №120/5841/21-а задоволено позов Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій області про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу з орендної плати з юридичної особи у сумі 158 684,88 грн.

Також рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 25 січня 2023 року у справі №120/7585/22 задоволено позов Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій області та накладено арешт на кошти та інші цінності Товариства з обмеженою відповідальністю "ПП Грінбуд" у межах суми податкового боргу в розмірі 244 579,86 грн.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в їх сукупності, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини третьої статті 4 Господарського процесуального кодексу України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно із частиною 3 статті 41 Господарського процесуального кодексу України у господарських справах можуть також брати участь органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

У статті 53 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Відповідно до частини 4 статті 53 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, у чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

З огляду на правовий висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі №922/3219/20: "...системне тлумачення положень частин 3 5 статті 53 Господарського процесуального кодексу України і частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах".

Як зазначено у висновку щодо застосування норм права, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №912/2385/18: "...прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтування підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим".

Як зазначено в рішенні Конституційного Суду України №3-рп/99 від 08 квітня 1999 року:

"...Із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах".

Звертаючись із цим позовом до суду, прокурор обґрунтовує, у чому полягає порушення інтересів держави та необхідність їх захисту: систематична несплата орендарем орендної плати за договорами оренди земельних ділянок створила умови для спричинення шкоди у вигляді ненадходження коштів до відповідного бюджету.

Отже, підставою позову прокурор самостійно визначив наявність факту порушення інтересів Тульчинської міської ради як власника спірних земельних ділянок. Матеріалами справи також підтверджується, що позивач не звертався до суду з вимогами щодо розірвання договорів оренди та повернення спірних ділянок.

Суд виходив із того, що відповідно до частини 5 статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду, що прокурор діяв у межах визначених законом повноважень та обґрунтував наявність підстав для звернення до суду в інтересах держави. Бездіяльність органу місцевого самоврядування у частині захисту комунального майна підтверджує наявність правових підстав для представництва прокурором інтересів держави.

Щодо вимог про розірвання договорів оренди земельної ділянки від 31 жовтня 2019 року, об`єктами оренди за якими є земельна ділянка площею 15,50 га з кадастровим номером :01:001:0400 та земельна ділянка площею 10,4094 га з кадастровим номером :01:002:0172, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення правовідношення.

Відповідно до вимог статті 124 Земельного кодексу України передача землі в оренду здійснюється на підставі цивільно-правової угоди.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У статті 21 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

За положеннями статті 24 цього ж Закону орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Частиною 1 статті 32 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, у разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Водночас у пункті "д" частини першої статті 141 Земельного кодексу України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою, як систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Отже, згідно зі статтями 13 і 21 Закону України "Про оренду землі" основною метою договору оренди земельної ділянки та одним із визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичного порушення договору оренди земельної ділянки, це може бути підставою для розірвання такого договору.

Відповідно до положень пункту 259.1 статті 269 Податкового кодексу України платниками плати за землю є платники орендної плати - землекористувачі (орендарі) земельних ділянок державної та комунальної власності на умовах оренди.

Статтею 288.4 Податкового кодексу України визначено, що податкове зобов`язання з плати за землю, визначене у податковій декларації, у тому числі за нововідведені земельні ділянки, сплачується власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом тридцяти календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Приписами підпункту 11 пункту 4 Положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №227 від 06 березня 2019 року, визначено, що ДПС відповідно до покладених на неї завдань забезпечує ведення обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску.

Наявним у справі листом Головного управління ДПС у Вінницькій області підтверджується існування у відповідача заборгованості зі сплати орендної плати станом на 31 жовтня 2024 року у сумі 655162,59 грн (лист №13424/5/02-32-13-09-14 від 31 жовтня 2024 року).

Листом Тульчинської міської ради №05-02-3613 від 25 листопада 2024 року зазначено, що відповідачем орендна плата за спірними правочинами протягом 2022 2024 років не сплачувалася.

Натомість відповідачем у листі №1 від 21 лютого 2024 року не заперечено обставину невиконання спірних договорів оренди в період дії воєнного стану в Україні.

З огляду на наведене, місцевий господарський суд, керуючись статтею 79 Господарського процесуального кодексу України, дійшов правильного висновку, що наявні у справі докази в сукупності підтверджують обставини несплати відповідачем орендної плати за договорами оренди №1 та №2 за період з 2022 по 2024 роки.

Суд апеляційної інстанції погоджується з наведеними висновками місцевого господарського суду, оскільки вони зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного дослідження доказів у справі. Систематична несплата орендної плати підтверджена належними доказами, а тому суд першої інстанції правильно застосував положення статті 141 Земельного кодексу України та дійшов правомірного висновку про наявність підстав для розірвання договорів оренди.

Відповідно до висновків щодо застосування норм права, викладених у постанові Верховного Суду від 31 липня 2020 року у справі №479/1073/18-ц сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З огляду на висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2024 року у справі №918/391/23, систематична несплата орендної плати є самостійною та достатньою підставою для розірвання договору оренди землі.

Апеляційний суд підтримує висновок місцевого суду, що означені правочини підлягають розірванню відповідно до пункту "д" частини першої статті 141 Земельного кодексу України, оскільки відповідач не виконав основного зобов`язання щодо своєчасної та повної сплати орендної плати.

Доводи апелянта про протиправну поведінку Тульчинської міської ради, яка, за твердженням відповідача, зволікала з наданням банківських реквізитів для сплати орендної плати та не повідомила орендаря про намір розірвати договори оренди, є безпідставними, надуманими й такими, що спростовуються фактичними обставинами справи та доказами, дослідженими судами обох інстанцій.

Твердження відповідача про неможливість сплати орендної плати через ненадання реквізитів Тульчинською міською радою не відповідає дійсності. Відповідно до офіційної інформації фінансового управління Тульчинської міської ради від 24 жовтня 2024 року №03-05/179, за користування спірними земельними ділянками у 2021 році від ТОВ "ПП Грінбуд" до місцевого бюджету надійшли кошти в сумі 43 250,00 грн. Цей факт свідчить, що відповідачу були відомі банківські реквізити органу місцевого самоврядування, і він уже здійснював перерахування коштів саме на рахунок Тульчинської міської ради. Тому посилання на зволікання ради у наданні реквізитів є безпідставним.

Крім того, рахунок для сплати орендної плати до бюджету Тульчинської міської ради перебуває у відкритому доступі на офіційному веб-сайті громади у відповідному розділі щодо реквізитів для зарахування податків і платежів. Таким чином, ТОВ "ПП Грінбуд" мало можливість своєчасно сплачувати орендну плату, а відсутність таких платежів є наслідком недобросовісної поведінки самого орендаря.

Також колегія суддів звертає увагу, що листом №1 від 21 лютого 2024 року товариство повідомило Тульчинську міську раду про те, що у зв`язку з воєнним станом в Україні воно не може виконувати договірні зобов`язання і призупиняє діяльність з користування земельними ділянками. Таким чином, сам відповідач визнав свідоме невиконання зобов`язань за договором, і відсутність сплати орендної плати зумовлена не відсутністю реквізитів, а власним рішенням суб`єкта господарювання. Крім того, відповідно до інформації ГУ ДПС у Вінницькій області від 31 жовтня 2024 року №13424/5/02-32-13-09-14, заборгованість із орендної плати у ТОВ "ПП Грінбуд" виникла ще з 29 червня 2020 року, тобто задовго до введення воєнного стану, що додатково спростовує будь-які посилання на обставини непереборної сили.

Безпідставним також є твердження відповідача про відсутність повідомлення Тульчинською міською радою про намір розірвати договори оренди. Матеріали справи містять лист ради від 02 квітня 2024 року №05-02-941, направлений на адресу ТОВ "ПП Грінбуд" рекомендованим листом, який підприємство отримало 29 квітня 2024 року, що підтверджено відповідним повідомленням про вручення. У цьому листі орендар був офіційно повідомлений про намір розірвати договори оренди земельних ділянок від 31 жовтня 2019 року та отримав проєкти угод про дострокове припинення договорів за взаємною згодою сторін. Крім того, ще листом від 24 січня 2024 року №05-02-214 міська рада інформувала відповідача про недоцільність подальшого продовження договірних відносин у зв`язку із систематичною несплатою орендної плати, зазначивши про намір достроково припинити договори. Отже, обидва повідомлення свідчать про те, що орендодавець діяв у межах своїх повноважень, своєчасно та добросовісно повідомив орендаря про намір розірвати договори, а отже, доводи апелянта в цій частині не ґрунтуються на доказах.

Помилковими є аргументи апелянта про те, що Тульчинська міська рада не могла здійснювати права та обов`язки орендодавця до моменту державної реєстрації права комунальної власності, тобто до 20 листопада 2024 року.

Відповідно до пункту 24 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України, з 27 травня 2021 року всі землі державної власності, розташовані в межах територіальних громад (крім винятків, визначених законом), вважаються землями комунальної власності таких громад. Тобто перехід права власності відбувся на підставі норми закону, а не внаслідок реєстраційної дії. Реєстрація ж у Державному реєстрі речових прав є лише підтвердженням уже набутого права, а не його підставою.

Зміна форми власності земельної ділянки та перехід повноважень щодо її розпорядження не є підставою для припинення прав і обов`язків сторін за чинним договором оренди, а до нового власника переходять усі права й обов`язки попереднього орендодавця.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05 серпня 2022 року у справі №922/2060/20, від 08 липня 2024 року у справі №911/1580/23 та від 14 червня 2024 року у справі №911/1581/23.

Відповідно, Тульчинська міська рада з моменту набрання чинності вищезгаданими законодавчими змінами (27 травня 2021 року) стала правонаступником держави щодо прав і обов`язків орендодавця за спірними договорами оренди, зокрема й щодо права вимагати сплати орендної плати.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 05 серпня 2022 року у справі №922/2060/20 прямо зазначено, що державна реєстрація права власності не є підставою для його виникнення, а лише офіційним підтвердженням уже набутого права. Таким чином, твердження апелянта про те, що міська рада не мала статусу орендодавця до реєстрації права власності у листопаді 2024 року є помилковими.

З огляду на викладене, доводи апелянта про протиправну поведінку Тульчинської міської ради, зволікання в наданні банківських реквізитів, неповідомлення про розірвання договорів і відсутність повноважень орендодавця не ґрунтуються на фактичних обставинах справи та спростовуються належними і допустимими доказами.

Щодо вимоги про повернення земельної ділянки площею 15,50 га з кадастровим номером: :01:001:0400 та земельної ділянки площею 10,4094 га з кадастровим номером: :01:002:0172, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 32 Закону України "Про оренду землі" визначені наслідки припинення або розірвання договору оренди землі. Відповідно до норм цієї статті у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Аналогічні положення містяться у статті 785 Цивільного кодексу України відповідно до якої у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до пунктів 35 Договору оренди №1 та Договору оренди №2 визначено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також інших підстав, визначених законом.

Пунктами 20 Договору оренди №1 та Договору оренди №2 сторонами встановлено, що після припинення дії договору Орендар повертає Орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Згідно із частиною 2 статті 795 Цивільного кодексу України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про задоволення вимоги про повернення позивачу земельної ділянки площею 15,50 га з кадастровим номером :01:001:0400 та земельної ділянки площею 10,4094 га з кадастровим номером: :01:002:0172, оскільки було задоволено вимоги про розірвання Договору оренди №1 та Договору оренди №2.

Щодо аргументів апелянта про позбавлення його права на захист, колегія суддів зазначає наступне.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 13 січня 2025 року у справі №902/19/25 відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 25 лютого 2025 року.

Пунктом 5 вказаної ухвали встановлено відповідачу строку у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов з урахуванням статті 165 ГПК України.

Вказана ухвала була отримана ТОВ "ПП Грінбуд" 20 січня 2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення /т.1, а.с.103/.

Відтак, останнім днем строку для подання відзиву було 04 лютого 2025 року.

24 лютого 2025 року представником ТОВ "ПП Грібнуд" адвокатом Герасимчуком О.О. було подано клопотання про ознайомлення з матеріалами судової справи та клопотання про відкладення розгляду справи.

25 лютого 2025 року судом, за клопотанням відповідача, прийнята ухвала (занесена до протоколу судового засідання) про оголошення перерви в підготовчому судовому засіданні до 27 березня 2025 року.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 27 березня 2025 року у справі №902/19/25 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 29 квітня 2025 року.

28 квітня 2025 року від директора ТОВ "ПП Грінбуд" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у якому вказано, що договір про надання правничої допомоги з адвокатом Герасимчуком О.О. розірвано за згодою сторін, а тому заявник просив суд надати час для пошуку нового адвоката.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 29 квітня 2025 року у справі №902/19/25 відкладено розгляд справи на 27 травня 2025 року.

26 травня 2025 року від представника ТОВ "ПП Грінбуд" адвоката Несси Олени Олександрівни надійшла заява про вступ у справу як представника, у якій також повідомлено, що договір про надання правничої допомоги укладено лише 26 травня 2025 року та викладено прохання відкласти розгляд справи на іншу дату.

Згідно частини 1 статті 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до частин 1 4 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами пункту 2 частини 1 та пункту 3 частини 2 статті 42 ГПК України учасники справи мають право, зокрема брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом, і разом з тим учасники справи зобов`язані з`явитися за викликом суду в судове засідання, якщо їх явка визнана обов`язковою.

Вжиття заходів для ефективного розгляду та вирішення судового спору є обов`язком не тільки для держави, але й для осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року зі справи "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З наведених обставин вбачається, що Господарський суд Вінницької області надав відповідачу достатньо часу та можливостей для реалізації свого права на захист, тому доводи апелянта про його порушення є безпідставними. Суд дотримався процесуальних вимог, своєчасно повідомив відповідача про відкриття провадження у справі, надав 15 днів для подання відзиву, неодноразово відкладав підготовче та судові засідання за його клопотаннями, у тому числі у зв`язку зі зміною представника. Відповідач, натомість, не скористався наданими процесуальними правами, не подав відзив у встановлений строк і не виявив належної ініціативи щодо підготовки до розгляду справи, хоча мав достатньо часу для цього.

Суд діяв у межах принципів змагальності сторін і розумного строку розгляду справи, гарантованих статтею 13 Господарського процесуального кодексу України та статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Кожна сторона несе ризик наслідків невчинення процесуальних дій, а зловживання процесуальними правами не допускається. Отже, суд першої інстанції забезпечив відповідачу всі необхідні умови для захисту його прав, а пасивна поведінка відповідача свідчить про недобросовісне користування процесуальними правами та спробу затягнути розгляд справи.

Крім того, колегія суддів звертає увагу апелянта на частину 4 статті 165 ГПК України, якою передбачено, що якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

ТОВ "ПП Грінбуд" належним чином повідомлялось про судові засідання у суді першої інстанції, однак відзиву на позовну заяву не надало. Заперечення проти позову прокурора викладено виключно у апеляційній скарзі. Судом апеляційної інстанції для забезпечення права відповідача на захист надана належна оцінка вказаним доводам.

У відповідності до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наявних матеріалів справи колегія суддів встановила, що обставини, на які посилається скаржник, в розумінні статті 86 ГПК України не можуть бути підставою для зміни або скасування рішення Господарського суду Вінницької області від 27 травня 2025 року у справі №902/19/25, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню. Доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника згідно зі статтею 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу (вх.№3967/25 від 12 вересня 2025 року) Товариства з обмеженою відповідальністю "ПП Грінбуд" на рішення Господарського суду Вінницької області від 27 травня 2025 року у справі №902/19/25 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Вінницької області від 27 травня 2025 року у справі №902/19/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №902/19/25 повернути до Господарського суду Вінницької області.

Повний текст постанови складений "03" грудня 2025 р.

Головуючий суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Василишин А.Р.

Суддя Маціщук А.В.