ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2025 Справа № 904/3661/25
За позовом Державного підприємства Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель", м. Київ

до Державного підприємства "Науково-виробниче об`єднання "Павлоградський хімічний завод", м. Павлоград, Дніпропетровська область

про стягнення грошових коштів

Суддя Ярошенко В.І.

Секретар судового засідання Бублич А.В.

Представники:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Хозяїнов В.В.;

ПРОЦЕДУРА

Державне підприємство Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Державного підприємства "Науково-виробниче об`єднання "Павлоградський хімічний завод", в якому просить суд стягнути грошові кошти за Державним контрактом від 20.08.2024 № 23/3-440-VDK-24/ДСК, у розмірі 1 982 278, 04, з яких: пеня у розмірі 1 307 232 грн та проценти за користування коштами у розмірі 675 046, 04 грн.

Ухвалою суду від 09.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 04.08.2025

25.07.2025 від Державного підприємства "Науково-виробниче об`єднання "Павлоградський хімічний завод" надійшов відзив на позовну заяву.

01.08.2025 від Державного підприємства Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель" надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

04.08.2025 від Державного підприємства "Науково-виробниче об`єднання "Павлоградський хімічний завод" надійшло клопотання про відкладення у зв`язку з перебуванням представника відповідача в службовому відрядженні.

В судове засідання 04.08.2025 представники сторін не з`явиились.

Ухвалою суду від 04.08.2025 відкладено підготовче засідання до 08.09.2025.

11.08.2025 від Державного підприємства Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель" надійшла відповідь на відзив.

05.09.2025 від Державного підприємства "Науково-виробниче об`єднання "Павлоградський хімічний завод" надійшли заперечення на відповідь на відзив.

05.09.2025 від Державного підприємства Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель" надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

В судове засідання 08.09.2025 з`явився представник відповідача.

Ухвалою суду від 08.09.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 06.10.2025.

03.10.2025 від Державного підприємства Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель" надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

В судове засідання 06.10.2025 з`явився представник відповідача.

Ухвалою суду від 06.10.2025 відкладено судове засідання до 03.11.2025.

29.10.2025 від Державного підприємства "Науково-виробниче об`єднання "Павлоградський хімічний завод" надійшло клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з перебуванням представника відповідача на лікуванні.

31.10.2025 від Державного підприємства Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель" надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

В судове засідання 03.11.2025 представники сторін не з`явились.

Ухвалою суду від 03.11.2025 відкладено судове засідання до 01.12.2025.

В судове засідання 01.12.2025 з`явився представник відповідача.

Згідно із частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Тож суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника позивача за наявними у справі матеріалами.

Суд наголошує на тому, що сторони скористались своїм правом на подання заяв по суті справи із посиланням на конкретні докази та нормативне обґрунтування своїх правових позицій.

В ході судового засідання 01.12.2025 розглянуто справу по суті, встановлено обставини справи та досліджено наявні у матеріалах справи докази.

В судовому засіданні 01.12.2025 ухвалено судове рішення в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України з оформленням вступної та резолютивної частин.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача, викладена у позовній заяві та відповіді на відзив

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за державним контрактом на виготовлення та поставку (закупівлю) товарів оборонного призначення № 23/3-440-VDK-24/ДСК від 20.08.2024 та специфікацію до нього в редакції додаткової угоди № 2 від 17.10.2024 щодо своєчасної поставки продукції, що стало підставою для нарахування згідно з п.7.2 договору пені у розмірі 1 307 232 грн та процентів за користування коштами попередньої оплати у розмірі 675 046, 04 грн.

Позивач зазначає, що формулювання п. 2.9 контракту передбачає зобов`язання позивача здійснити попередню оплату у розмірі до 70 відсотків від вартості (ціни) товару за контрактом, а в подальшому після змін - від вартості товару зазначеного п. 1 специфікації, а не від загальної вартості товару. Погоджені сторонами умови попередньої оплати виконані позивачем, що підтверджується платіжною інструкцією № 2397 від 06.11.2024 на суму 738 612 000 грн. Враховуючи умови п.3.1 3.3 контракту, а також строки поставки першої партії товару (до 20.12.2024) відповідач повинен був повідомити замовника про готовність до відвантаження 4540 шт товару в строк до 10.12.2025. Позивач звертає увагу, що враховуючи та, що предметом укладеного між Агенцією та ДП «НВО ПХЗ» державного контракту є виробництво та постачання товарів оборонного призначення, який не визначає механізми використання ДП «НВО ПХЗ» у своїй діяльності САУ М109А6 та не передбачає безумовність продовження строку поставки товару на період проведення ремонтних робіт САУ М109А6. Таким чином, враховуючи специфіку господарської діяльності ДП «НВО ПХЗ», при визначені строків постачання за державним контрактом саме відповідач повинен був врахувати всі ризики пов`язані з проведенням приймально-здавальних випробувань товару. Позивач заперечуючи твердження відповідач щодо безпідставного нарахування пені та штрафу вказує на те, що одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить ст. 61 Конституції України, оскільки згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій. В інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою ст. 627 Цивільного кодексу України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Щодо тверджень відповідача про безпідставність нарахувань процентів за користування коштами попередньої оплати, позивач зазначає, що передбачені ст. 536 та ч.3 ст. 693 ЦК України проценти мають зовсім іншу правову природу, ніж неустойка (пеня, штраф), виступають способом захисту прав та інтересів покупця який, здійснивши оплату продукції на умовах попередньої її оплати набув також статусу кредитора за договором по відношенню до продавця до моменту передання йому такої продукції. Також, позивач звертає увагу, що закупівля товару здійснюється за рахунок бюджетних коштів, тому особлива увага приділяється раціональному, ефективному та своєчасному використанні бюджетних коштів отриманих виконавцем контракту в якості попередньої оплати.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву

Відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог та вказує на відсутність порушення строків постачання товарів за контрактом № 23/3-440-VDK-24/ДСК від 20.08.2024, оскільки несвоєчасне виконання позивачем свого зустрічного обов?язку зі своєчасної сплати попередньої оплати за товар та своєчасного надання давальницької сировини для виготовлення виробів. На виконання умов контракту та специфікації до нього відповідачем за рахунок власних обігових коштів виготовлено та поставлено на адресу позивача товар на суму 27 000 000 грн, що становить 500 шт. Зазначена сума сплачена позивачем 21.10.2024, не як передплата, а з простроченням платежу від дати фактичної поставки. Відповідач зазначає, що у період з 06.09.2024 по 09.12.2024 відповідачем фактично поставлено на адресу позивача 15 500 шт. Загальна вартість поставленого відповідачем товару станом на 20.12.2024 складає у розмірі 837 000 000 грн, однак позивачем фактично сплачено виконавцю 738 612 000 грн (лише 34,19 % від вартості контракту). Дебіторська заборгованість відповідача за отриманий та не сплачений товар складає у розмірі 71 388 000 грн. Таким чином, неналежне виконання позивачем свого зустрічного обов`язку зі сплати передбаченої додатковою угодою № 2 від 17.10.2024 попередньої оплати за товар по контракту свідчить про необґрунтованість заявлених вимог про стягнення з відповідача штрафних санкцій за прострочення поставки товару за контрактом та специфікацією до нього. Щодо поставки товару у кількості 4 540 шт., які відповідач мав поставити позивачу у строк до 20.12.2024, відповідач зазначає, що станом на 13.12.2024 підприємством їх виготовлено та направлено на проведення приймально-здавальних випробувань за участю представників замовника у відповідності до п.3.1.1 контракту. Проведення приймально-здавальних випробувань виробів передбачених контрактом, здійснюється за допомогою відповідної військової техніки - гаубиці. Під час проведення приймально-здавальних випробувань, ударний механізм затвора САУ М109А6 «Паладін» вийшов з ладу. Після проведення ремонту САУ М109А6 «Паладін», сторонами продовжено приймально-здавальні випробування виробів по контракту. 24.12.2024 отримавши позитивні результати приймально-здавальних випробувань, виконавець направив в адресу замовника лист № 05/28/1-1178 від 24.12.2024 про готовність до відвантаження виробів в адресу замовника у загальній кількості 4540 шт., який в період з 24.12.2024 по 28.12.2024 доставлено позивачу. Відповідач звертає увагу на те, що визначена пунктом 7.2 контракту відповідальність відповідача за неналежне виконання своїх зобов`язань (в частині нарахування одночасно пені та процентів за користування коштами) має ознаки подвійної відповідальності, що суперечить ст. 61 Конституції України, згідно якої встановлено заборону подвійного притягнення до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а отже є неправомірною. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, обидві штрафні санкції (пеня та відсотки) застосовуються позивачем за порушення строків поставки за один й той же самий період у відсотковому вигляді за кожен день прострочки та на одну й ту саму суму невиконаного зобов`язання. Відповідач не погоджується з здійсненим позивачем розрахунком пені та процентів за користування грошовими коштами та вказує на те, що саме позивач може вплинути на строки прийняття товару та місце поставки, а також підписання актів приймання-передачі товарів. Враховуючи факт невиконання позивачем свого обов`язку з фінансування виготовлення товару в строки та порядку, що визначені за контрактом, вимоги позивача про нарахування та стягнення з відповідача сум пені в розмірі 1 307 232,00 грн. за прострочення виконання зобов`язання з поставки товару, при тому, що таке прострочення відбулось за наведених вище об`єктивних причин (ремонт військової техніки), що унеможливило передачу вже виготовленого товару замовнику, свідчить про безпідставність позовних вимог. Відповідач зазначає, що у даній справі до спірних правовідносин застосовними є норми п.п.2 п.3 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2022 року №1275 «Деякі питання здійснення оборонних закупівель на період дії правового режиму воєнного стану» до порядку користування попередньою оплатою, наданою на виготовлення виробів за контрактом. Відповідач констатує, що період дії правового режиму воєнного стану не зараховується до строку попередньої оплати, визначеного контрактом, а отже позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача процентів за користування коштами попередньої оплати є незаконними. Відповідачем заявлено клопотання про зменшення розмір штрафних санкцій враховуючи норми ч. 3 ст. 551 ЦК України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

20.08.2024 між Державним підприємством Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель" (замовник, позивач) та Державним підприємством "Науково-виробниче об?єднання" Павлоградський хімічний завод" (виконавець, відповідач) укладено державний контракт на виготовлення та поставку (закупівлю) товарів оборонного призначення № 23/3-440-VDK-24/ДСК.

Згідно з пунктом 1.1 контракту виконавець зобов?язується виготовити та поставити замовнику з дотриманням вимог законодавства України, умов і вимог цього контракту товари оборонного призначення (далі - товар), найменування, технічні характеристики, кількість, вартість (ціна) та строки поставки яких зазначені у цьому контракті та в специфікації товарів оборонного призначення (додаток 1 до контракту) (далі - специфікація), для подальшого використання Збройними Силами України, а замовник зобов?язується прийняти через НОМЕР_1 військове представництво Міністерства оборони України та оплатити товар у строки та на умовах, визначених цим контрактом.

Сторони визнають та підтверджують, що укладання ними цього контракту здійснюється в умовах воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 Nє 64 "Про введення воєнного стану в Україні" (із змінами), затвердженого Законом України від 24.02.2022 Nє 2102-Х, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2022 Nє 1275 "Про затвердження особливостей змінами) здійснення оборонних закупівель па період дії правового режиму воєнного стану" (зі неконкурентною процедурою застосування процедур закупівель/спрощених закупівель, визначених Законами України "Про публічні закупівлі" та "Про оборонні закупівлі" відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України (п. 1.3 контракту).

Пунктом 2.1 контракту визначено, що вартість (ціна) товару за цим контрактом на момент його підписання зафіксована сторонами в специфікації на підставі комерційної пропозиції, сформованої виконавцем відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів від 11.11.2022 Nє 1275 "Про затвердження особливостей змінами) здійснення оборонних закупівель па період дії правового режиму воєнного стану".

Виконавець підтверджує, що під час розрахунку вартості (ціни) товару за цим контрактом враховані всі податки та збори, а також прибуток (постачальницька винагорода) та інші витрати виконавця, пов?язані з виконанням цього контракту.

Виконавець несе відповідальність за формування комерційної пропозиції на постачання товару, повноту та достовірність зазначених даних, у тому числі в частині розрахунку вартості (ціни) товару.

Замовник не несе відповідальності за формування комерційної пропозиції на постачання товару за цим контрактом, повноту та достовірність зазначених у ній даних.

Відповідно до пункту 2.2 контракту, в редакції додаткової угоди № 2 від 17.10.2024, загальна вартість (ціна) товару за цим контрактом становить 2 160 000 000 грн.

Сторони визнають та підтверджують, що згідно з підпунктом 4 пункту 32 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України операції з постачання товару за цим контрактом звільняються від оподаткування податком на додану вартість.

Обсяг фінансування та бюджетні зобов?язання за загальним фондом (КПКВК 2101150/11) у 2024 році становить 1 082 160 000 грн.

Решта обсягу фінансування та бюджетних зобов?язань визначаються шляхом укладання додаткової угоди до цього контракту у встановленому законодавством та цим контрактом порядку.

Пунктом 2.6 контракту, визначено, що розрахунки за цим контрактом проводяться шляхом оплати замовником поставленого товару протягом 15 банківських днів після надання виконавцем замовнику належним чином оформленого рахунку на оплату, до якого додаються підписані сторонами видаткова накладна, акт приймання-передачі товару за контрактом, паспорт товару (партії товару) з обов`язковим зазначенням дати виготовлення товару та документів, зазначених у пункті 2,7 контракту (за умови наявності (надходження) бюджетних асигнувань (коштів) на рахунок замовника).

Усі платіжні документи за контрактом оформлюються з дотриманням вимог законодавства. Виконавець надсилає замовнику рахунок на оплату протягом 10 календарних днів з дня поставки товару.

До рахунку додаються: посвідчення представництва замовника; видаткова накладна з печаткою виконавця та підписом посадової особи, яка отримала товар. На підставі зазначених документів, у день поставки товару, сторонами оформляється акт приймання-передачі товару за контрактом, який є підставою для проведення розрахунків (п. 2.7 контракту).

Пунктом 2.9 контракту в редакції додаткової угоди № 2 від 17.10.2024, визначено, що відповідно до вимог абзаців 4, 5 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 № 1070 "Деякі питання здійснення розпорядниками (одержувачами) бюджетних коштів попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти" (зі змінами) за рішенням державного замовника розрахунки за товари можуть здійснюватися шляхом проведення попередньої оплати у розмірі до 70 відсотків від вартості (ціпи) товару за контрактом на строк не більше як на 6 місяців з дати перерахування коштів на рахунок виконавця у такому порядку:

- сплата до 70 відсотків від вартості товару зазначеного в п.1 додатку до специфікації за контрактом здійснюється замовником шляхом проведення попередньої оплати на підставі рахунка, наданого виконавцем;

- сплата до 70 відсотків від вартості товару зазначеного в п.2 додатку до специфікації за контрактом здійснюється замовником шляхом проведення попередньої оплати на підставі рахунка, наданого виконавцем, при умові виділення відповідного фінансового ресурсу.

Замовник письмово поінформує виконавця щодо рішення державного замовника стосовно можливості та порядку здійснення попередньої оплати за цим контрактом протягом 2 робочих днів з дати отримання такого рішення.

У разі проведення попередньої оплати товар поставляється не пізніше строку поставки товару, зазначеного у специфікації.

Попередня оплата здійснюється протягом 15 робочих з дня прийняття головним розпорядником бюджетних коштів рішення про здійснення попередньої оплати за умови наявності (надходження) бюджетних асигнувань (коштів) на рахунок замовника на підставі рахунку, наданого виконавцем шляхом перерахування коштів на рахунок, відкритий на ім`я виконавця в органі державної казначейської служби, з подальшим використанням зазначених коштів виконавцем виключно на цілі, визначені цим контрактом, з наданням відповідних підтверджуючих документів.

Згідно з пункту 3.2 контракту товар поставляється виконавцем відповідно до умов DDP Україна, місце знаходження отримувача, визначеного державним замовником, згідно з міжнародними правилами тлумачення комерційних термінів "Інкотерме" у редакції 2020 року. Точне місце поставки буде повідомлено замовником виконавцю не менше ніж за 3 робочих дні до планової дати поставки.

Сторони погодили, що товар може поставлятися партіями (частинами партій). Розмір кожної партії (частини партії) виконавець погоджує завчасно із замовником до початку відвантаження.

Про час відвантаження товару виконавець повідомляє замовника за 10 календарних днів (п. 3.3 контракту).

Пунктом 3.4 контракту визначено, що датою виконання виконавцем зобов`язань щодо поставки товару є дата підписання сторонами акта приймання-передачі товару за контрактом.

Право власності, ризики втрат від випадкового знищення та пошкодження та контроль над товаром переходять від виконавця безпосередньо до отримувача в день підписання замовником та уповноваженим представником отримувача акта приймання-передачі військового майна, за формою згідно з додатком 23 до Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 17.08.2017 № 440 (акт приймання-передачі військового майна), про що замовник офіційно повідомляє виконавця.

Акт приймання-передачі військового майна, що підписується замовником та отримувачем, та акт приймання-передачі товару (партії товару) за контрактом, підписуються одночасно в місці передачі товару (партії товару).

Видаткова накладна, акт приймання-передачі військового майна та/або інший документ, який підтверджує факт передачі товару виконавцем, в обов?язковому порядку мас містити код УКТЗЕД для кожного найменування товару (п. 3.5 контракту).

Передача товару від виконавця замовнику здійснюється на підставі належним чином оформлених довіреностей, виданої уповноваженим представникам сторін на підписання відповідних актів приймання-передачі товару за контрактом (п. 3.7 контракту).

Відповідно до пункту 4.1 контракту, виконавець зобов?язаний поставити товар згідно з умовами цього контракту не пізніше строку, визначеного в специфікації.

В обґрунтованих випадках сторони мають право коригувати строк поставки і приймання товару не пізніше ніж за 5 календарних днів до закінчення строку дії контракту шляхом внесення змін до цього контракту на підставі письмового звернення виконавця, яке виконавець повинен надати не пізніше ніж за 15 календарних днів до дати поставки товару, зазначеної в специфікації, з обґрунтуванням та наданням документального підтвердження настання такого випадку відповідно до вимог розділу 7 цього контракту (п. 4.2 контракту).

Пунктом 7.1 контракту, визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов?язань за цим контрактом сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства та цього контракту.

Контракт набирає чинності з дати підписання додаткової угоди до цього контракту про взяття бюджетних зобов?язань та діє до 31 березня 2025 року, а в частині виконання гарантійних зобов?язань - до повного виконання (п. 11.1 контракту).

Згідно з пунктом 14.1 контракту його невід?ємною частиною є: специфікація товарів оборонного призначення (додаток 1), складена у 2 примірниках українською мовою на 2 аркуші кожний; 2) зразок акта приймання-передачі товару за контрактом (додаток 2), складений у 2 примірниках українською мовою на 1 аркуші кожний

Так, сторонами підписана специфікація товарів оборонного призначення (додаток № 1), редакцію якої змінено сторонами відповідно до умов додаткової угоди № 4 від 17.02.2025, якою сторонами погоджено найменування та код УКТЗЕД товару, що підлягає поставці за контрактом, його кількість, вартість і строк поставки.

Відповідно до специфікації поставці підлягає товар (виріб 016.П. (ДС), код УКТЗЕД ) в редакції додаткової угоди № 2 від 17.10.2024 загальною кількістю 40 000 одиниць та вартістю 54 000 грн без ПДВ за одиницю, з яких:

- на загальну суму 1 082 160 000 грн зі строком поставки 20 040 одиниць до 20.12.2024;

- на загальну суму 540 000 000 грн зі строком поставки 10 000 одиниць до Т0*+1 місяць;

- на загальну суму 537 840 000 грн зі строком поставки 9 960 одиниць до Т0*+2 місяці.

Як зазначає позивач, на виконання умов п.2.9 контракту та специфікації до нього замовником на адресу виконавця перераховано 70 % від вартості першої партії товару за контрактом на суму 738 612 000 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 2397 від 06.11.2024.

Відповідачем поставлено першу частину партії товару у кількості 15 500 шт., що підтверджується підписаними сторонами актами №№1-19 приймання-передачі товару за державним контрактом № 23/3-440-VDK-24/ДСК від 20.08.2024, що не заперечується відповідачем.

Однак, відповідачем не виконані належним чином зобов`язання за контрактом та специфікацією до нього щодо поставки першої частини товару у кількості 4 540 шт., оскільки товар поставлено з порушенням строків визначених специфікацією, а саме:

- 25.12.2024 поставлено 1516 шт. товару, що підтверджується актами приймання-передачі товару за контрактом №№20-21 від 25.12.2024;

- 26.12.2024 поставлено 1008 шт., що підтверджується актом приймання-передачі товару за контрактом №22 від 26.12.2024;

- 27.12.2024 поставлено 1008 шт. товару, що підтверджується актом приймання-передачі товару за контрактом №23 від 27.12.2024;

- 28.12.2024 поставлено 1008 шт. товару, що підтверджується актом приймання-передачі товару за контрактом №24 від 28.12.2024.

З огляду на неналежне виконання відповідачем зобов`язань з поставки товару, позивачем направлено на адресу відповідача претензію № 11/2-1379 від 24.01.2025 про сплату протягом 5 робочих днів з моменту її отримання: 1 307 232 грн пені у розмірі 0,1 % вартості несвоєчасно поставлених 4 540 шт. та 675 046, 04 грн процентів за користування коштами попередньої оплати. Вказана претензія залишена відповідачем без виконання.

Доказів сплати пені та процентів за користування коштами попередньої оплати суду не надано.

Вищезазначені обставини і стали причиною звернення позивача до суду.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Частиною 1 статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

З огляду на наявний в матеріалах справи договір та обставини справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з поставки товару.

Щодо нарахування пені та плати за користування коштами попередньої оплати

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтею 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

У відповідності до частини першої статті 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Частиною першою статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов?язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно зі статтею 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов?язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

У разі невиконання покупцем обов?язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати

На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов?язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем виконані зобов`язання згідно з п.2.9 контракту № 23/3-440-VDK-24/ДСК від 20.08.2024 та специфікацією до нього в редакції додаткової угоди № 2 від 17.10.2024, зі сплати до 70 % від вартості товару зазначеного в п. 1 додатку до специфікації за контрактом шляхом проведення попередньої оплати у розмірі 738 612 000 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 2397 від 06.11.2024.

Згідно з умовами п.1 специфікації до контракту в редакції додаткової угоди № 2 від 17.10.2024 поставка першої партії товару - 20 040 одиниць повинна бути здійснена до 20.12.2024.

Відповідно до наявних в матеріалах справи та підписаних сторонами актів приймання-передачі товару (партії товару) за контрактом: №№1-19 виконавцем в погоджені строки здійснено поставку товару у кількості 15 500 шт, що не заперечується відповідачем.

Однак, згідно з актами приймання-передачі товару (партії товару) за контрактом: №№20-21 від 25.12.2024, №22 від 26.12.2024, №23 від 27.12.2024, №24 від 28.12.2024 поставка товару у кількості 4540 шт здійснена відповідачем з порушенням строків погоджених специфікацією.

Доводи відповідача про порушення строків постачання товарів за контрактом з огляду на прострочення виконання позивачем зустрічного обов?язку зі сплати попередньої оплати за товар та своєчасного надання давальницької сировини для виготовлення товару судом не приймаються, оскільки зі змісту контракту не вбачається залежність строку поставки товару від внесення покупцем попередньої оплати, саме у розмірі 70 %, а надання давальницької сировини взагалі не передбачено умовами контракту. Попередня оплата внесена позивачем у розмірі до 70 % від вартості товару зазначеного в п. 1 додатку № 1 до специфікації, відповідно до п. 2.9 контракту в редакції додаткової угоди № 2.

Заперечуючи заявлені позивачем позовні вимоги позивач вказує на те, що прострочення ним виконання зобов`язання з поставки товару, відбулось з об`єктивних причин (ремонт військової техніки), що унеможливило передачу вже виготовленого товару замовнику.

Так, пунктом 3.1.1 контракту встановлено, що якість та комплектність товару перевіряється ВТК виконавця та представництвом замовника. Приймання товару за якістю та комплектністю здійснюється шляхом проведення приймально-здавальних випробувань за участю представництва замовника. Товар вважається прийнятим за якістю і комплектністю, якщо у разі проведення цих випробувань буде підтверджено відповідність товару вимогам зазначеним у специфікації.

Основні завдання, функції, права та організацію діяльності представництв державних замовників у сфері оборони на вітчизняних промислових, науково-дослідних, проектних, конструкторських та інших підприємствах, в установах і організаціях усіх форм власності, які здійснюють розроблення, виробництво, модернізацію, постачання, монтаж і ремонт товарів оборонного призначення, виконують роботи і надають пов`язані з ними послуги, а також взаємовідносини між представництвами та підприємствами визначені Положенням про представництва державних замовників у сфері оборони на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженим Постановою КМУ № 1107 від 21 жовтня 2009.

Крім того, відповідно до п. 3 Порядку здійснення контролю за якістю товарів, робіт і послуг оборонного призначення на всіх етапах їх розроблення, виробництва, модернізації, ремонту та утилізації, а також за цільовим використанням коштів, контроль за якістю товарів, робіт і послуг оборонного призначення на всіх етапах їх розроблення, виробництва, модернізації, ремонту та утилізації, а також контроль за цільовим використанням коштів здійснюють представництва державних замовників у сфері оборони.

Проведення приймально-здавальних випробувань виробів передбачених контрактом № 23/3-440-VDK-24/ДСК, необхідно здійснювати за допомогою відповідної військової техніки - гаубиці.

Необхідне озброєння виділяється ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі відповідної заявки виконавця.

Для проведення приймально-здавальних випробувань виробів за контрактом на запит відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 надано військову техніку гаубицю САУ М109А6 «Паладін».

Починаючи з кінця листопада 2024 року під час випробування виробів за контрактом встановлені недоліки гаубиці, про що відповідачем повідомлено начальника Головного Управління забезпечення супроводження життєвого циклу озброєння та військової техніки КСЛ ЗСУ полковника Володимира Рочняка листом № 101/55-57 від 26.11.2024.

16.12.2024 під час проведення приймально-здавальних випробувань, вийшов з ладу ударний механізм затвора САУ М109А6 «Паладін».

Цього ж дня, відповідачем на ім`я начальника Головного Управління забезпечення супроводження життєвого циклу озброєння та військової техніки КСЛ ЗСУ полковника Володимира Рочняка надіслано лист №101/55-67 від 16.12.2024 з проханням направити ремонтну бригаду з ремонтним комплектом.

За фактом перебування в неналежному робочому стані гаубиці САУ М109А6 «Паладін» в січні 2025 року також було проведено службове розслідування на ДП «НВО «ПХЗ».

Після проведення ремонтною бригадою Збройних Сил України спільно з представниками виконавця ремонту САУ М109А6 «Паладін», відповідачем за участю представництва позивача одразу продовжено приймально-здавальні випробування виробів по контракту.

Отримавши 24.12.2024 позитивні результати приймально-здавальних випробувань, виконавець в оперативному порядку направлено на адресу замовника лист №05/28/1-1178 від 24.12.2024 про готовність до відвантаження виробів на адресу замовника в загальній кількості 4540 шт.

Так, в період з 24.12.2024 по 28.12.2024 залишок обсягу виробів передбачених контрактом в кількості 4540 шт. виконавцем доставлено до відповідних військових частин визначених в листі Агенції за вих. №23/3- 18714 від 24.12.2024.

Таким чином, зміщення термінів поставки виробів за контрактом у кількості 4540 шт., зумовлено настанням об`єктивної обставини - поломки наданої для проведення приймально-здавальних випробувань військової техніки (гаубиці), і це відбулося не з вини (умислу чи необережності) відповідача, адже зазначена обставина не залежала від волі відповідача, оскільки відповідач не мав змоги самостійно відремонтувати надану для проведення випробувань гаубицю, оскільки гаубиця не знаходилась на його балансі, і у відповідача відсутні відповідні фахівці для проведення ремонту, так і необхідне обладнання з запасними частинами та механізмами. Отже, зі сторони відповідача 00вжито всіх можливих заходів для своєчасного виконання зобов`язань за контрактом № 23/3-440-VDK-24/ДСК від 20.08.2024.

Суд звертає увагу на те, що п. 3.2 контракту, товар поставляється виконавцем відповідно до умов DDP Україна, місце знаходження отримувача, визначеного державним замовником, згідно з міжнародними правилами тлумачення комерційних термінів "Інкотерме" у редакції 2020 року. Точне місце поставки буде повідомлено замовником виконавцю не менше ніж за 3 робочих дні до планової дати поставки.

Сторони погодили, що товар може поставлятися партіями (частинами партій). Розмір кожної партії (частини партії) виконавець погоджує завчасно із замовником до початку відвантаження.

Про час відвантаження товару виконавець повідомляє замовника за 10 календарних днів (п. 3.3 контракту).

Враховуючи вищевказані умови контракту, а також строки поставки першої партії товару, а саме до 20.12.2024, відповідач повинен був повідомити замовника про готовність до відвантаження 4540 шт товару в строк до 10.12.2025.

Також, суд зазначає, що предметом укладеного сторонами контракту є виробництво та постачання товарів оборонного призначення. Однак, вказаним контрактом не визначено механізми використання ДП «НВО ПХЗ» у своїй діяльності САУ М109А6 та не передбачає продовження строку поставки товару на період проведення ремонтних робіт САУ М109А6.

Суд погоджується з доводами відповідача, що враховуючи специфіку господарської діяльності відповідача, при визначені строків постачання за контрактом саме відповідач повинен врахувати всі ризики пов`язані з проведенням приймально-здавальних випробувань товару.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з нормами статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

Стаття 549 Цивільного кодексу України визначає, що неустойкою (пенею, штрафом) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Підпунктом 1 пункту 7.2 контракту, передбачені види порушень та санкцій за них, зокрема: у разі порушення строків поставки товару з виконавця стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товару, з якого допущено прострочення виконання за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Позивачем надано розрахунок пені за період з 21.12.2024 по 27.12.2024 (по кожному акту окремо) у розмірі 1 307 232 грн.

Судом здійснено перевірку наданого позивачем розрахунку пені та встановлено, що розрахунок пені здійснено арифметично правильно.

Крім того, позивач просить суд стягнути проценти за користування коштами попередньої оплати та надає розрахунок процентів за період з 21.12.2024 по 27.12.2024 по кожному (по кожному акту окремо), що складають у розмірі 675 046, 04 грн.

Частиною 4 статті 693 Цивільного кодексу України передбачено, що на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов`язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Згідно зі статтею 536 Цивільного кодексу України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно з підпунктом 4 пункту 7.2 контракту, у разі порушення виконавцем зобов?язань щодо строків поставки товару, за умови здійснення замовником попередньої оплати, виконавець зобов?язаний сплатити на користь замовника проценти за користування коштами попередньої оплати (в частині вартості простроченого товару) у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, від дня порушення строку поставки товару до дня виконання виконавцем обов`язку щодо поставки товару, визначеного згідно з абзацом першим пункту 3.3 цього контракту.

Судом здійснено перевірку наданого позивачем розрахунку процентів за користування коштами попередньої оплати та встановлено, що розрахунок процентів здійснено арифметично правильно.

Суд відхиляє доводи відповідача щодо застосування до спірних правовідносин норми п.п.2 п.3 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2022 року №1275 «Деякі питання здійснення оборонних закупівель на період дії правового режиму воєнного стану», оскільки норми вказаної постанови застосовуються до порядку користування попередньою оплатою, наданою на виготовлення виробів за контрактом, а предметом даного спору є нарахування штрафних санкцій за несвоєчасну поставку товару за контрактом.

З огляду на викладене, оскільки неналежне виконання відповідачем зобов`язання за контрактом підтверджується матеріалами справи, обставин, які є підставою для звільнення відповідача від відповідальності не наведено, позовні вимоги про стягнення пені та процентів за користування грошовими коштами, нарахованих на підставі пункту 7.2 контракту за прострочення виконання зобов`язання, визнаються судом обґрунтованими.

Щодо клопотання відповідач про зменшення розміру пені заявленої позивачем до стягнення, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Відтак, застосування неустойки має здійснюватися із дотриманням принципу розумності та справедливості.

Відповідно до статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції (неустойка, штраф, пеня) надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити майновий стан сторін, співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків кредитора, а також чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Суд відзначає, що вказане питання вирішується судом з урахуванням приписів статті 86 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відтак, вирішення питання про зменшення пені та розмір, до якого він підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду.

Аналогічний висновок щодо можливості зменшення розміру заявленої до стягнення пені, що є правом суду, яке реалізується ним на власний розсуд, викладений також у постановах Верховного Суду від 04.05.2018 у справі № 917/1068/17, від 22.01.2019 у справі № 908/868/18, від 13.05.2019 у справі № 904/4071/18, від 22.04.2019 у справі № 925/1549/17, від 30.05.2019 у справі № 916/2268/18, від 04.06.2019 у справі № 904/3551/18.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі

№ 911/2269/22 також звернула увагу на те, що категорії значно та надмірно, які використовуються у статті 551 ЦК України та у статті 233 ГК України, є оціночними і мають

конкретизуватися у кожному окремому випадку з урахуванням того, що правила наведених статей спрямовані на запобігання збагаченню кредитора за рахунок боржника, а також недопущення заінтересованості кредитора у порушенні зобов`язання боржником. Чинники, якими обґрунтовані конкретні умови про неустойку: обставини (їх сукупність), що є підставою для застосування неустойки за порушення зобов`язань, її розмір; і обставини (їх сукупність), що є підставою зменшення судом неустойки, у кожних конкретних правовідносинах (справах) мають індивідуальний характер. А тому, як зауважила об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, і розмір неустойки, до якого суд її зменшує (на 90%, 70% чи 50%, тощо), у кожних конкретно взятих правовідносинах (справах) також має індивідуально-оціночний характер, оскільки цей розмір (частина або процент, на які зменшується неустойка), який обумовлюється встановленими та оціненими судом обставинами у конкретних правовідносинах, визначається судом у межах дискреційних повноважень, наданих суду відповідно до норм частин першої, другої статті 233 ГК України та частини третьої статті 551 ЦК України, тобто в межах судового розсуду. Визначення справедливого розміру неустойки належить до дискреційних повноважень суду.

Отже, об`єднана палата Касаційного господарського суду від 19.01.2024 у справі №911/2269/22 виснувала про індивідуальний характер підстав, якими у конкретних правовідносинах обумовлюється зменшення судом розміру неустойки (що підлягає стягненню за порушення зобов`язання), а також дискреційний характер визначення судом розміру, до якого суд її зменшує, що виключає формування єдиних (для вирішення спорів про стягнення неустойки) критеріїв та алгоритму визначення підстав для зменшення розміру

неустойки та критеріїв для встановлення розміру, до якого суд має право її зменшити.

Необхідно враховувати і те, що питання щодо зменшення розміру штрафних санкцій суд повинен вирішувати відповідно до статей 86, 210 ГПК України за наслідками аналізу, оцінки та дослідження конкретних обставин справи з огляду на фактично-доказову базу, на встановлені судом фактичні обставини, що формують зміст та умови конкретних правовідносин, наявність/відсутність наданих сторонами доказів у сукупності, що свідчать про наявність/відсутність підстав для вчинення такої дії.

Дослідивши наявні матеріали справи в сукупності, суд поза розумним сумнівом встановив, що спірний випадок дійсно є винятковим в контексті спірних правовідносин сторін, адже виходячи з інтересів сторін, позивач має інтерес в отриманні саме якісного товару, який підлягає використанню Силами оборони України в умовах запровадженого і діючого воєнного стану, для надання відсічі ворогу, а відповідач теж має інтерес також в поставці якісного товару, обов?язок чого покладено на нього як умовами контракту, так і вимогами Конституції України щодо захисту держави відповідними способами, яким у даному випадку є замовлення і постачання необхідного та якісного товару, обумовленого контрактом. Тобто, спільною метою діяльності обох сторін контракту є саме зміцнення обороноздатності держави, і саме це має бути їх пріоритетним напрямком діяльності. Винятковість даного випадку також полягає і у тому, що як позивач, так і відповідач є державними підприємствами, засновниками яких є уповноважений орган держави Міністерство оборони України, а кошти, якими сторони оперують в межах контракту, є державними, і метою виділення державою таких коштів, як зазначалось вище, є підвищення обороноздатності держави, що можливе, першочергово, саме внаслідок виконання контракту щодо поставки необхідного товару, а не шляхом нарахування одним державним підприємством іншому штрафних санкцій. Не заперечуючи таке право сторін контракту, суд зазначає, що оцінка такого нарахування у даній справі здійснюється в межах наданої суду законом дискреції на зменшення таких, виходячи з саме з інтересів як сторін, так і держави.

Крім того, судом враховується, що відповідачем виконано поставку обумовленого сторонами обсягу товару у повному обсязі, проте, з простроченням, загальний період якого є незначним, а саме: 21.12.2024 по 27.12.2024 включно.

Також, суд звертає увагу, що наявними матеріалами справи (зокрема листуванням сторін) підтверджується, що причинами неналежного виконання зобов`язання відповідачем (з простроченням за період з 21.12.2024 по 27.12.2024 включно) стала зокрема, неможливість проведення приймально-здавальних випробувань товару, оскільки для випробування такого необхідне справне спеціальне обладнання (155 мм артилерійська система), яке задіяно для виконання бойових завдань на фронті і не є вільним у обігу або використанні, і не є загально розповсюдженим обладнанням, яке наявне на ринку. Крім того, для використання такого також необхідне відповідне розпорядження командування Збройних Сил України про виведення його на певний час з бойового завдання та виведення з певного військового формування, а також працездатність (справність) такого. При цьому, відповідач повідомляв належним чином позивача про вказані обставини, докази чого наявні у справі.

Судом встановлено, що позивачем не понесено негативних наслідків від порушення відповідачем зобов?язань з поставки обумовленого товару з простроченням на визначений термін. Матеріали справи таких доказів в розумінні ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України не містять, і позивачем надані не були, і відповідно, розмір стягуваної неустойки (1 307 232 грн) не відповідає таким наслідкам.

В аспекті права на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд звертає увагу на наступні обставини та вважає за необхідне використати надане національним законодавством України право суду на зменшення розміру штрафних санкцій.

Враховуючи вищевказані обставини в сукупності і винятковість даного випадку, і як наслідок, не можливим своєчасного виконання відповідачем своїх зобов`язань, а також те, що прострочення є незначним, суд дійшов висновку про можливість зменшити розмір пені на 50 % для забезпечення балансу інтересів сторін та стягнути з відповідача пеню у розмірі 653 616 грн, скориставшись правом, наданим нормою частини 3 статті 551 ЦК України.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору у сумі 29 734, 17 грн покладаються на відповідача.

Сторонами заявлено вимоги про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, яку викладено в прохальній частині позовної заяви, в порядку частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з положеннями частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне відкласти вирішення питання про розподіл таких витрат.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 231, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Науково-виробниче об`єднання "Павлоградський хімічний завод" (51400, Дніпропетровська область м. Павлоград, вул. Заводська, 44, ) на користь Державного підприємства Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель" ( 04074, м. Київ, вул. Автозаводська, 2, ) пеню у розмірі 653 616 грн, проценти за користування коштами у розмірі 675 046, 04 грн та витрати зі сплати судового збору у розмірі 29 734, 17 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відкласти вирішення питання про розподіл витрат сторін на професійну правничу допомогу до моменту подання ним доказів понесення цих витрат у порядку, передбаченому частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення 04.12.2025

Суддя В.І. Ярошенко