ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2025 року м.Дніпро Справа № 904/3146/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач)

суддів: Іванова О.Г., Паруснікова Ю.Б.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Бабакова Ігоря Васильовича на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2024 року у справі №904/3146/24 (суддя Васильєв О.Ю.)

за зустрічним позовом: Фізичної особи-підприємця Бабакова Ігоря Васильовича, м. Кривий Ріг

до: Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг

третя особа: Фізична особа-підприємець Царенко В`ячеслав Валерійович, м. Кривий Ріг

про: зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Криворізька міська рада звернулась до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з ФОП Царенко В.В. 306 017,46 грн. (в т.ч.: 272 057,71грн. - орендна плата та 33 959,75грн.- пеня за період з 31.07.2022 року по 29.02.2024 року) за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :08:654:0060 за період з 01.01.2022 року до 31.12.2023 року і стягнення з ФОП Бабакова І.В. 306 017,46 грн. (в т.ч.: 272 057,71 грн. - орендна плата та 33 959,75 грн.- пеня за період з 31.07.2022 року по 29.02.2024 року) за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :08:654:0060 за період з 01.01.2022 року до 31.12.2023 року.

23.08.2024 року ФОП Бабаков І.В. звернувся з зустрічним позовом до Криворізької міської ради про зобов`язання здійснити перерахунок розміру заборгованості за період 2022 - 2024 років у розмірі 612 034,91грн. (в тому числі пеня - 67 919,50 грн., яка нарахована за договором оренди земельної ділянки №020626 від 15.12.2020 року, укладеного між КМР та ФОП Царенко В.В. та ФОП Бабаков І.В., у бік її зменшення з урахуванням раніше здійсненої оплати за користування земельною ділянкою у період 2019 2021 років у розмірі 561 188,04 грн.

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що за первісним позовом позивач нарахував заборгованість на підставі рішення Криворізької міськради № 3728 від 26.05.2021 року Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу.

Між тим, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.04.2023 року у справі № 160/7809/19 рішення Криворізької міськради № 3728 від 26.05.2021 року Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу було скасовано (визнано протиправним, нечинним).

На переконання заявника зустрічного позову Криворізька міськрада безпідставно звертається до суду з позовом про стягнення з відповідачів орендної плати за користування вищезазначеною земельною ділянкою за період 2022-2023 років, оскільки фактично наявна передплата у розмірі 17 072,62 грн.

Отже, позивач за зустрічним позовом просив суд зобов`язати Криворізьку міську раду здійснити перерахунок розміру заборгованості за період з 2022 року по 2024 рік у розмірі 612 034,91 грн. (в тому числі пеня 67 919,50 грн), яка нарахована за договором оренди земельної ділянки №2020626 від 15.12.2020 року, який укладено між Криворізькою міською радою та ФОП Царенко Вячеславом Ігоровичем та ФОП Бабаковим Ігором Васильовичем у бік її зменшення з урахуванням раніше здійсненої оплати у розмірі 561 188,04 грн. за користування земельною ділянкою у період 2019-2021 років.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2024 року у справі №904/3146/24 дії ФОП Бабакова І.В. з подачі зустрічного позову визнано зловживанням процесуальними правами. Повернуто ФОП Бабакову І.В. зустрічну позовну заяву та додані до неї документи без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що:

- ФОП Бабаковим І.В. було завідомо безпідставно подано зустрічну позовну заяву, оскільки судове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.04.2023 року, на яке він послався як на основну підставу своїх вимог, було скасовано та відмовлено в задоволенні позову про визнання протиправним та скасування рішення Криворізької міської ради № 3728 від 24.06.2015 року Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу;

- із змісту цього судового рішення також вбачається, що Бабаков І.В. та Царенко В.В. були залучені до участі в цій справі в якості третіх осіб на стороні позивача;

- із змісту постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28.05.2024 року у справі № 160/7809/19 вбачається, що Верховним Судом поновлено Бабакову І.В. строк на касаційне оскарження постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 13.12.2023 року по справі №160/7809/19 та

відкрито касаційне провадження за його касаційною скаргою.

Суд першої інстанції вказав, що наведені судові рішення достеменно свідчать про те, що ФОП Бабаков І.В. був обізнаний про скасування апеляційним судом рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.04.2023 року та відмову в задоволенні позову про визнання протиправним та скасування рішення Криворізької міської ради № 3728 від 24.06.2015 року Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу, але він умисно не вказав про це у зустрічному позові, який обґрунтовується виключно посиланням на скасування адміністративним судом рішення Криворізької міської ради № 3728 від 24.06.2015 року Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу.

Суд першої інстанції вважав, що при подачі зустрічного позову заявником було введено суд в оману щодо фактичних обставин справи.

Правовою підставою прийнятого рішення суд зазначив приписи ст. ст. 2, 42, 43 та 180 Господарського процесуального кодексу України.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ФОП Бабаков І.В. оскаржив її в апеляційному порядку.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що оскаржувана ухвала направлена на обмеження апелянта у доступі до правосуддя, в діях суду наявні грубі порушення норм процесуального права, а тому, така ухвала підлягає скасуванню.

Апелянт наводить наступні доводи:

На думку первісного позивача - Криворізької міської ради, слід стягнути із ФОП Бабакова І.В. та ФОП Царенка В.В. заборгованість з орендної плати за землю у загальному розмірі - 544 115,42 грн., яка нарахована за період 2022 року 2023 року на підставі рішення Криворізької міської ради №523 від 26.05.2021 року Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу.

Однак, користувачами земельної ділянки (ФОП Бабаков І.В. та ФОП Царенко В.В.) вже була здійснена плата за користування у загальному розмірі - 561 188,04 грн. за користування земельною ділянкою Криворізької міської ради за період 2019 року - 2021року (докази наявні в матеріалах справи), яка була нарахована на підставі попереднього рішення Криворізької міської ради №3728 від 26.05.2021року Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.04.2023 по справі №160/7809/19 було скасовано (визнано протиправним та нечинним) рішення Криворізької міської ради №3728 від 26.05.2021року Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу, на підставі якого було сплачено на користь Криворізької міської ради - 561 188,04 грн. за користування земельною ділянкою у період 2019 року - 2021року.

Тобто, даним рішенням суду було підтверджено неправомірність дій Криворізької міської ради щодо вимоги про стягнення на її користь заборгованості та наразі Криворізька міська рада безпідставно утримує грошові кошти у розмірі 561 188,04 грн., які сплачені, як орендна плата за землю на підставі її незаконного рішення №3728 від 26.05.2021року Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу.

Натомість, Криворізька міська рада продовжує вимагати у рамках даної справи сплатити ще на її користь додатково - 612 034,91грн., які нараховані, як заборгованість за період 2022 року 2023 року на підставі рішення Криворізької міської ради №523 від 26.05.2021року Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу.

На думку скаржника Криворізька міська рада не лише не має права вимагати оплату за період 2022 року 2023 року на підставі рішення Криворізької міської ради №523 від 26.05.2021року Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу, а зобов`язана зробити коригування такої заборгованості у бік зменшення та відобразити за спірною земельною ділянкою наявну переплату у розмірі - 17 072,62рн., як вже заборгованість міської ради.

При цьому, неправомірне нарахування основного боргу у розмірі 544 115,42 грн. тягне за собою скасування (визнання незаконним, неправомірним) нарахування пені в розмірі - 67 919,50 грн. за період з 31.07.2022 року по 29.02.2024 року.

Скаржник зазначає, що з урахуванням таких обставин до суду було подано зустрічний позов, який мав би розглядатись разом із первісним позовом Криворізької міської ради, яка зловживає своїм правом на позов.

Акцентує увагу апеляційного суду, що на стадії вирішення питання про прийняття зустрічного позову до розгляду суд першої інстанції надав оцінку доводам зустрічного позову та тим доказам, які були до нього долучені.

Вважає, що в даному випадку судом порушено норми процесуального права - ст. ст. 171 176, ст. ст. 237, 252 ГПК України.

Скаржник просить:

- задовольнити апеляційну скаргу та скасувати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2024 року у справі №904/3146/24;

- повернути матеріали справи до суду першої інстанції для вирішення питання щодо прийняття зустрічної позовної заяви до розгляду разом із первісним позовом Криворізької міської ради;

- витрати по сплаті судового збору покласти на Криворізьку міську раду.

Криворізька міська рада подала клопотання, за змістом якого просила:

визнати подання ФОП Бабаковим І.В. апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2024 року у справі №904/3146/24 - зловживанням процесуальними правами; повернути ФОП Бабакову І.В. апеляційну скарги на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2024 року; застосувати до ФОП Бабакова І.В. заходи процесуального примусу.

У відзиві на апеляційну скаргу Криворізька міська рада не погоджується з доводами скаржника, вважає оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою. Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Положенням ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Відповідно до ч.5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами ч.10 ст.270 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.12.2024 року було відкрито апеляційне провадження в порядку письмового провадження. Клопотання Криворізької міської ради не було задоволено.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як вбачається з матеріалів справи, апелянт оскаржує ухвалу суду про повернення зустрічної позовної заяви без розгляду.

Відповідно до ст.180 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу.

До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною четвертою цієї статті, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

У випадку подання зустрічного позову у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, суд постановляє ухвалу про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Колегією суддів встановлено, що Криворізька міська рада в липні 2024 року звернулась до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з ФОП Царенко В.В. 306 017,46 грн. (в т.ч.: 272 057,71грн. - орендна плата та 33 959,75грн.- пеня за період з 31.07.2022 року по 29.02.2024 року) за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :08:654:0060 за період з 01.01.2022 року до 31.12.2023 року і стягнення з ФОП Бабакова І.В. 306 017,46 грн. (в т.ч.: 272 057,71 грн. - орендна плата та 33 959,75 грн.- пеня за період з 31.07.2022 року по 29.02.2024 року) за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :08:654:0060 за період з 01.01.2022 року до 31.12.2023 року.

За доводами позову позивач зазначав, що 26.05.2021 року рішенням №523 Криворізька міська рада затвердила технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу. Рішення набрало чинності з 01.01.2022 року. Відповідачі у період з 01.01.2022 року по 31.12.2023 року у відповідному розмірі орендну плату не сплачували, що підтверджується даними податкового органу.

Як вказано вище, 23.08.2024 року ФОП Бабаков І.В. звернувся з зустрічним позовом до Криворізької міської ради про зобов`язання здійснити перерахунок розміру заборгованості за період 2022 - 2024 років у розмірі 612 034,91грн. (в тому числі пеня - 67 919,50 грн., яка нарахована за договором оренди земельної ділянки № 020626 від 15.12.2020 року, укладеного між КМР та ФОП Царенко В.В. та ФОП Бабаков І.В., у бік її зменшення з урахуванням раніше здійсненої оплати за користування земельною ділянкою у період 2019 2021 років у розмірі 561 188,04 грн.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги скаржник зазначав, що його зустрічні позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що за первісним позовом позивач нарахував заборгованість на підставі рішення Криворізької міськради № 3728 від 26.05.2021 року Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу.

Між тим, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.04.2023 року у справі № 160/7809/19 рішення Криворізької міськради № 3728 від 26.05.2021 року Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу було скасовано (визнано протиправним, нечинним).

На переконання заявника зустрічного позову Криворізька міськрада безпідставно звертається до суду з позовом про стягнення з відповідачів орендної плати за користування вищезазначеною земельною ділянкою за період 2022-2023 років, оскільки фактично наявна передплата у розмірі 17 072,62 грн.

Отже, позивач за зустрічним позовом просив суд зобов`язати Криворізьку міську раду здійснити перерахунок розміру заборгованості за період з 2022 року по 2024 рік у розмірі 612 034,91 грн. (в тому числі пеня 67 919,50 грн), яка нарахована за договором оренди земельної ділянки №2020626 від 15.12.2020 року, який укладено між Криворізькою міською радою та ФОП Царенко Вячеславом Ігоровичем та ФОП Бабаковим Ігором Васильовичем у бік її зменшення з урахуванням раніше здійсненої оплати у розмірі 561 188,04 грн. за користування земельною ділянкою у період 2019-2021 років.

Колегія суддів перевірила посилання суду першої інстанції щодо тих обставин, що на час звернення скаржника з зустрічною позовною заявою рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.04.2023 року у справі № 160/7809/19 про визнання недійсним рішення Криворізької міськради № 3728 від 26.05.2021 року Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу було скасовано.

Згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 13.12.2023 року по справі №160/7809/19 рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.04.2023 року скасовано та в задоволенні позову про визнання протиправним та скасування рішення Криворізької міської ради № 3728 від 24.06.2015 року Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу позивачу відмовлено.

Також колегією суддів встановлено, що в касаційному порядку це рішення суду не переглядалось.

Апелянт вказані доводи суду першої інстанції, а також те, що він був учасником справи №160/7809/19 не заперечував і не спростував.

Отже, колегія суддів погоджується з доводами оскаржуваної ухвали про те, що позивач за зустрічним позовом, зазначаючи єдиною підставою обґрунтуванням зустрічних позовних вимог рішення суду, яке скасовано, про що йому було достеменно відомо, вводить суд в оману щодо фактичних обставин справи, що є підставою для висновку про зловживання ФОП Бабаковим ІІ.В. процесуальними правами.

Приписами ст.43 Господарського процесуального кодексу України унормовано наступне:

1. Учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

2. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

3. Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

4. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Відповідно до ст. 2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства (справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави), яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно ст. 42 Господарського процесуального кодексу України до обов`язків учасників справи віднесено (поміж іншого) сприяння своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подання усіх наявних у них доказів, не приховування доказів. За введення суду в оману щодо фактичних обставин справи особи несуть відповідальність, встановлену законом.

Отже, в даному випадку суд вірно повернув зустрічну позовну заяву і доводи скаржника про порушення судом приписів Господарського процесуального закону щодо оцінки доказів на стадії вирішення питання про прийняття зустрічного позову є необґрунтованими.

Також не спростував скаржник і висновок суду про зловживання ФОП Бабаковим І.В. процесуальними правами сторони у даному спорі.

Колегія суддів акцентує увагу, що зустрічний позов повернуто скаржнику саме з мотивів, визначених ст.43 Господарського процесуального кодексу України. Зазначена норма права надає суду підстави оцінювати дії сторони щодо добросовісності, зловживання правом враховуючи, в тому числі, і вказані цією стороною докази.

Таким чином, будь-яких порушень норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали колегія суддів не вбачає. Тому апеляційну скаргу суд визнає необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Оскільки підстави для скасування ухвали відсутні, в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, судові витрати за її розгляд слід віднести на скаржника згідно ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2024 року у справі №904/3146/24 залишити без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на апелянта.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Т.А. Верхогляд

Суддя О.Г. Іванов

Суддя Ю.Б. Парусніков