РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.12.2025Справа № 910/11011/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С. О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали господарської справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ УКРАЇНА"

до Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду "ЖИТЛО-СЕРВІС"

про стягнення 24799,00 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

Короткий зміст позовних вимог

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ПЗУ УКРАЇНА" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду "ЖИТЛО-СЕРВІС" про стягнення 24799,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ПЗУ УКРАЇНА" на підставі договору комплексного добровільного страхування майна та відповідальності його власників перед третіми особами № FHC.066200 від 14.01.2021 внаслідок настання страхової події - залиття квартири НОМЕР_3 за адресою м. Київ, АДРЕСА_1, внаслідок пошкодження труб водопостачання на технічному поверсі будинку, виплачено страхове відшкодування, а тому до позивача, відповідно до положень ст. 993 Цивільного кодексу України, перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду "ЖИТЛО-СЕРВІС" є балансоутримувачем будинку та відповідальне за належний стан внутрішньобудинкових мереж, позивач просить стягнути з останнього витрати, пов`язані зі сплатою страхового відшкодування у розмірі 24799,00 грн.

Процесуальні дії у справі, розгляд заяв, клопотань

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.09.2025 вказану позовну заяву було залишено без руху.

16.09.2025 через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про усунення недоліків від 15.09.2025.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 17.09.2025 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №910/11011/25, розгляд справи постановив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

Згідно із п.2 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Згідно із повідомленням про доставлення процесуального документа до електронного кабінету особи, ухвала суду від 17.09.2025 доставлена до електронного кабінету відповідача 17.09.2025.

Отже, згідно із п. 2 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи.

Судом враховано, що частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на вказані приписи Господарського процесуального кодексу України, оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, суд приходить до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до приписів ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.5 ст.252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Згідно із ч.8 ст.252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позиція позивача

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 20- 21 липня 2021 року у АДРЕСА_2 відбулося залиття квартири внаслідок пошкодження труб водопостачання на технічному поверсі будинку.

Квартира АДРЕСА_1 , була застрахована у позивача за договором страхування № FHC.066200.

Позивач здійснив виплату страхового відшкодування на суму 24799,00 грн.

Оскільки Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду "ЖИТЛО-СЕРВІС", як балансоутримувач будинку та відповідальний за належний стан внутрішньобудинкових мереж, не виконало свій обов`язок належним чином, то вказане призвело до залиття квартири і завдання шкоди.

Позивач відшкодував потерпілому завдану шкоду та набув право зворотної вимоги до відповідача.

Позиція відповідача

Відповідач відзиву на позовну заяву у строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, не подав.

ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

За твердженням позивача, 14.01.2021 між ним та ОСОБА_1 , як страхувальником, укладено договір страхування № FHC.066200, відповідно до якого об`єктом страхування була квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

20-21 липня 2021 відбулось залиття із технічного поверху квартири АДРЕСА_1 .

03.08.2021 комісією у складі працівників відділення № 1 КП "ЖИТЛО-СЕРВІС" за участі страхувальника складено Акт про залиття, відповідно до якого в квартирі НОМЕР_3 на час обстеження спостерігалось: в коридорі (загальна площа 9,3 кв.м.) сліди від залиття на стелі, пошкодження шпалер стіни; в коморі- сліди від залиття на стінах і стелі. Причиною залиття в квартирі НОМЕР_3 є аварія на трубі гарячого водопостачання ("свищ") на технічному поверсі.

Зазначений Акт про залиття затверджений В.о. менеджера (управителя) групи будинків відділення № 1 КП "ЖИТЛО-СЕРВІС".

04.08.2021 суб`єктом оціночної діяльності ТОВ "АЙ ЕКСПЕРТ" складено Звіт про незалежну оцінку вартості майнового збитку, завданого власнику майна, яке зазнало пошкоджень і знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в якому встановлено, що вартість майнового збитку становить 26799,00 грн без ПДВ в частині оздоблення та 10745,00 грн без ПДВ в частині меблів.

23.07.2021 страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання збитку, завданого внаслідок залиття квартири.

На підставі страхового акту №70510 від 09.08.2021, відповідно до розпорядження на виплату страхового відшкодування позивач здійснив виплату страхового відшкодування шляхом перерахування коштів у розмірі 24799,00 грн на рахунок ОСОБА_2 (вигодонабувач), що підтверджується платіжною інструкцією № 5939 від 12.08.2021.

Позивач зазначає, що виплативши страхове відшкодування набув право вимоги до відповідача на суму 24799,00 грн, оскільки відповідач як балансоутримувач будинку та відповідальний за належний стан внутрішньобудинкових мереж, не виконав свій обов`язок належним чином, що призвело до залиття квартири і завдання шкоди.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

Статтею 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу.

Згідно із п.8 ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, одним із способами захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Застосування цього способу захисту здійснюється і в позадоговірних зобов`язаннях (гл.82 ЦК), якщо порушенням цивільного права особи їй завдано майнову шкоду, призведено до збитків.

Відповідно до положень статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

За змістом положень статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Із аналізу вищенаведених норм вбачається, що однією з підстав виникнення зобов`язання є заподіяння шкоди (збитків) іншій особі, а для застосування такої міри відповідальності як відшкодування шкоди потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; збитків (шкоди); причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками (шкодою); наявності вини особи, яка заподіяла збитки (шкоду). За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Відповідно до частини 1, 2 статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що особа, яка порушила зобов`язання, несе цивільно-правову відповідальність, зокрема у вигляді відшкодування збитків. Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків необхідною є наявність всіх чотирьох загальних умов відповідальності, а саме: протиправної поведінки; наявності шкоди (збитки - це грошове вираження шкоди); причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою; вини.

Відсутність будь-якої з зазначених умов виключає настання цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді покладення на нього обов`язку з відшкодування збитків.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо).

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Як вказано в акті про залиття від 03.08.2021 залиття квартири НОМЕР_3 відбулося внаслідок аварії на трубі гарячого водопостачання ("свищ") на технічному поверсі.

Акт складено комісією у складі працівників відділення № 1 КП "ЖИТЛО-СЕРВІС".

Як вбачається з інформації із сайту https://www.zhitlo-service.kiev.ua/?page_id=4132, будинок по вул. вул. Котельникова, 35 у м. Києві перебуває в управлінні відповідача.

01.03.2020 між Комунальним підприємством з експлуатації і ремонту житлового фонду "ЖИТЛО-СЕРВІС" та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: вул. М. Котельникова, 35 у м. Києві укладено договір № 148-20 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком на вулиці М. Котельникова, 35 (далі - договір № 148-20).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" послуга з управління багатоквартирним будинком включає:

- забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо;

- купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку;

- поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку;

- інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку.

За визначенням, наведеним у п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", внутрішньобудинкові системи багатоквартирного будинку - механічне, електричне, газове, сантехнічне та інше обладнання в будинку, яке обслуговує більше одного житлового та/або нежитлового приміщення, у тому числі комунікації до обладнання споживача, системи автономного теплопостачання, бойлерні та елеваторні вузли, обладнання протипожежної безпеки, вентиляційні канали та канали для димовидалення, обладнання ліфтів, центральних розподільних щитів електропостачання від зовнішньої поверхні стіни будівлі до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення (для систем газопостачання - від запірного пристрою на вводі в будинок до запірних пристроїв включно перед місцями підключення газових приладів, газоспоживального обладнання, теплових агрегатів тощо).

Згідно з положеннями Порядку обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 15.08.2018 № 219 (далі - Порядок обслуговування) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), зазначено, що поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку складається з комплексу робіт, що спрямовані на систематичне та своєчасне підтримання експлуатаційних якостей інженерного обладнання. Поточний ремонт має проводитися з періодичністю, що забезпечує ефективну експлуатацію в періодах між капітальним ремонтом.

Дія Порядку обслуговування поширюється на управителів або інших осіб, уповноважених співвласниками багатоквартирного будинку на виконання робіт з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води.

Відповідно до додатку № 4 до договору № 148-20, яким встановлені вимоги до якості послуги з управління багатоквартирним будинком, управитель зобов`язаний здійснювати профілактичний огляд обладнання системи централізованого опалення, гарячого і холодного водопостачання - 2 рази на рік, огляд опалювальних приладів централізованого опалення будинку та запірно-регулювальної арматури на горищах і у підвальних приміщеннях в опалювальний період - 3 рази на рік.

Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005 затверджено Правила утримання жилих будинків та прибудинкових територій (далі - Правила № 76).

Періодичність профілактичного обслуговування елементів жилих будинків, а саме системи водопроводу, каналізації, гарячого водопостачання, системи центрального опалення в квартирах на горищах, підвалах (підпіллях),на сходових клітках повинно проводитись не рідше ніж кожні 3-6 місяців (додаток 2 до п. 2.1.5 Правил № 76).

Таким чином, саме на відповідача покладено обов`язки щодо технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем: гарячого водопостачання, холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання, зливової каналізації, а також проведення поточного ремонту конструктивних елементів, внутрішньобудинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання та зливової каналізації і технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього упорядження, що розміщені на закріпленій в установленому порядку прибудинковій території (в тому числі спортивних, дитячих та інших майданчиків).

В свою чергу утримання будинку/обслуговування будинку передбачає технічний нагляд за станом в тому числі труб централізованого водопостачання та здійснення ремонтних робіт (в тому числі поточного та капітального ремонту системи труб водопостачання).

Більше того, як вбачається з Додатку № 5 до договору № 148-20 в структуру тарифу, встановленого за послуги управління, входять, зокрема: технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем гарячого водопостачання, холодного водопостачання, водовідведення, опалення та зливової каналізації, поточний ремонт внутрішньобудинкових систем водопостачання, водовідведення, теплопостачання, гарячого водопостачання, зливної каналізації, електропостачання.

Як наслідок, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем як управителем багатоквартирного будинку робіт/заходів щодо утримання мережі труб гарячого водопостачання в належному стані, здійснення її технічного обслуговування та ремонту, вжиття своєчасних заходів до ліквідації аварійних ситуацій тощо (протиправна поведінка) відбулось залиття застрахованої за договором квартири НОМЕР_3 , внаслідок чого було завдано шкоди такій квартирі (причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою).

На підтвердження розміру матеріальної шкоди позивач надав звіт про незалежну оцінку вартості майнового збитку, завданого власнику майна, яке зазнало пошкоджень і знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в якому встановлено, що вартість майнового збитку становить 26799,00 грн без ПДВ в частині оздоблення.

Зважаючи на відсутність в матеріалах справи доказів на спростування пошкоджень та вартості відновлювального ремонту, суд дійшов висновку, що позивачем доведено вартість завданого матеріального збитку власнику квартири АДРЕСА_1 внаслідок залиття.

Отже, розмір матеріального збитку, завданого квартирі АДРЕСА_1 , становить 26799,00 грн без ПДВ.

Як вбачається зі страхового акту № 70510 від 09.08.2021, при розрахунку страхового відшкодування страховиком враховану встановлену договором безумовну франшизу у розмірі 2000,00 грн.

Оскільки виплата здійснювалась на рахунок вигодонабувача за договором ( ОСОБА_2 , то позивачем правомірно було взято для розрахунку суми страхового відшкодування розмір матеріального збитку без ПДВ за мінусом безумовної франшизи.

При цьому, щодо відсутності у матеріалах справи придатної для читання копії договору страхування № FHC.066200, то суд зазначає таке.

Відповідно до пояснень позивача, договір страхування № FHC.066200 не може бути наданий у зв`язку з втратою переданих до архіву матеріалів справ, на підтвердження чого позивачем надані; витяг з переліку боксу, що були передані на зберігання в архів, опис вмісту коробки, лист ТОВ "Українська архівна компанія - Архів".

За змістом статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, як письмові, речові та електронні докази.

Відповідно до статті 79 ГГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Зазначений стандарт доказування підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надають позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію вказаного стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Іншими словами тлумачення змісту статті 79 ГПК України свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Верховний Суд, в ході касаційного перегляду судових рішень, неодноразово

Крім того розглядаючи справу необхідно з`ясовувати істотні обставини із застосуванням передбачених ст.86 ГПК України критеріїв дослідження доказів щодо оцінки кожного такого доказу окремо і їх сукупності в цілому, а також із дотриманням стандарту "вірогідності доказів".

Надані позивачем в матеріали справи інші докази, зокрема Звіт, до якого долучена не придатна для читання копія договору страхування № FHC.066200, страховий акт, заява про настання збитку більш вірогідно свідчать про укладення між позивачем та страхувальником договору страхування спірної квартири та здійснення страхової виплати відповідно до умов договору страхування та розпорядження на виплату страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Оскільки, відповідач є особою на яку покладено обов`язок забезпечення належного технічного обслуговування житлового будинку № 35 по вул. Котельникова у м. Києві, то саме відповідач несе відповідальність за завдану шкоду внаслідок залиття квартири.

За змістом ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У частині 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.13, ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18).

Відповідач відповідно до ч.3 ст.13 та ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України не надав суду жодних належних та допустимих доказів на спростування обставин, викладених у позові та визначеної позивачем суми страхового відшкодування.

За встановлених обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення суми страхового відшкодування у розмірі 24799,00 грн.

ВИСНОВКИ СУДУ

З огляду на вище наведене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ УКРАЇНА" до Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду "ЖИТЛО-СЕРВІС" про стягнення 24799,00 грн.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

За приписами ст.129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду "ЖИТЛО-СЕРВІС" (02081, м. Київ, вул. Дніпровська набережна, буд. 25-Б, ідентифікаційний код 31025659) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ УКРАЇНА" (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 40, ідентифікаційний код 20782312) страхове відшкодування у сумі 24799,00 грн та судовий збір 2422,40 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 05.12.2025.

Суддя С.О. Турчин