ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 року Справа № 903/852/25

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя ОСОБА_1 , суддя ОСОБА_2 , суддя ОСОБА_3

секретар судового засідання ОСОБА_4

за участю представників:

скаржника ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5

ініціюючого кредитора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвалу ІНФОРМАЦІЯ_2 від 10.10.2025 у справі №903/852/25 (повний текст складено 15.10.2025

за заявою ОСОБА_7

до Товариства з обмеженою відповідальністю ІНФОРМАЦІЯ_1

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 10.10.2025 у справі №903/852/25, серед іншого, відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнано грошові вимоги ОСОБА_7 до Товариства з обмеженою відповідальністю ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 102280,00 грн перша черга задоволення (судовий збір, авансування грошової винагороди арбітражному керуючому), 6519480,46 грн четверта черга.

У визнанні грошових вимог ОСОБА_7 до Товариства з обмеженою відповідальністю ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 32 602,51 грн відмовлено.

Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Введено процедуру розпорядження майном боржника Товариства з обмеженою відповідальністю ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на сто сімдесят календарних днів по 29.03.2026.

Розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю ІНФОРМАЦІЯ_1 призначити арбітражного керуючого ОСОБА_8 .

Вказана ухвала мотивована тим, що за умовами договорів про надання фінансової допомоги сторонами чітко визначено суму позики та строки її повернення, відсутні неоднозначності у частині вирішення питань щодо сторін зобов`язання, суті (предмету) зобов`язання, підстави виникнення зобов`язання, суми зобов`язання та структури заборгованості, а також строку виконання зобов`язання, що свідчить про відсутність між сторонами у цій справі спору про право щодо визначених кредитором в заяві про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника грошових вимог, а відповідно про відсутність перешкод та наявність підстав для відкриття провадження в цій справі про банкрутство, а також з огляду на те, що заперечення боржника щодо кредиторських вимог ОСОБА_7 зводяться лише до незгоди товариства з відкриттям провадження у справі про банкрутство. На підставі викладеного, місцевий господарський суд дійшов висновку, що заявлені ОСОБА_7 до ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " кредиторські вимоги в сумі 6 519 480,46 грн, з яких: 4 461 000 грн основного боргу, 382 941,20 грн 3% річних 1 675 539,26 грн інфляційних втрат, підставні та підлягають визнанню судом.

Не погоджуючись із постановленою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулося до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Волинської області про відкриття провадження у справі про банкрутство № 903/852/25 від 10.10.2025. У задоволенні заяви ОСОБА_7 про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, скаржник зазначає наступне:

- судом безпідставно враховано та надано оцінку письмовим доказам, оригінали яких у матеріалах справи відсутні і не були надані заявником. Так, заявником не пред`явлено жодного оригіналу договору про надання фінансової допомоги та жодного платіжного документу, на які здійснюється покликання в заяві про відкриття провадження у справі про банкрутство;

- у порушення ч. 6 ст. 91 ГПК України судом першої інстанції оцінено та враховано при винесенні оскаржуваної ухвали копії доказів без дослідження оригіналів, хоча наявність оригіналів таких заперечувалась боржником в ході судового розгляду;

- заявником зазначалось, що копії договорів фінансової допомоги та платіжних інструкцій отримані з матеріалів кримінального провадження. Однак такі документи не завірені посадовою особою, якій доручено проведення досудового розслідування у такому кримінальному провадженні. Також документи не завірені і самим заявником.

- з наданих копій договорів про надання фінансової допомоги вбачається, що такі копії зроблені не з оригіналу договору, а з копії, оскільки містять штамп "Згідно з оригіналом", печатку ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " та підпис (без зазначення прізвища підписанта), які були нанесені на документ, з якого робились копії;

- як вже вказувалось, платником за заявами на переказ/ платіжними інструкціями на переказ готівки є саме ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", а не - ОСОБА_7 . Платіж ініціюється через уповноважену особу - ОСОБА_9 . Тобто, зазначені документи в жодний спосіб не підтверджують сплату саме ОСОБА_7 коштів. Ні в заяві про відкриття провадження про банкрутство заявником, ні в ході судового розгляду справи представником заявника не вказано, в який саме спосіб ОСОБА_7 здійснила сплату коштів за договорами про надання поворотної фінансової допомоги (як в касі банківської установи, так і шляхом вручення коштів уповноваженій особі товариства);

- якщо ж ОСОБА_7 уповноважувала іншу особу вносити від її імені кошти, зокрема ОСОБА_9 , то відповідно нею повинні бути надані: 1) докази укладення такого договору доручення, 2) докази передачі нею коштів ОСОБА_9 ;

- за наявною у товариства інформацією, ОСОБА_7 не володіла відповідними грошовими ресурсами, необхідними для надання фінансової допомоги, що також залишено поза увагою суду першої інстанції в межах застосування підвищених стандартів доказування;

- відповідно до даних бухгалтерського обліку ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборгованість перед ОСОБА_7 за договорами про надання фінансової допомоги, укладених між ОСОБА_7 та ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_1 не обліковувалась, оскільки остання не виступала платником коштів і відповідно такі не сплачувала. За даними бухгалтерського обліку кошти, внесені за вищевказаними заявами на переказ готівки обліковувались як такі, що сплачені ОСОБА_9

06.11.2025 матеріали справи №903/852/25 надійшли до суду.

Ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_3 від 06.11.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвалу ІНФОРМАЦІЯ_2 від 10.10.2025 у справі №903/852/25 залишено без руху. Запропоновано скаржнику усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали та надати ІНФОРМАЦІЯ_4 належні докази надіслання копії апеляційної скарги і доданих до неї документів арбітражному керуючому ОСОБА_8 .

07.11.2025 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшла заява про усунення недоліків, до якої долучено докази надіслання копії апеляційної скарги арбітражному керуючому.

Ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_3 від 10.11.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною Товариства з обмеженою відповідальністю ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвалу ІНФОРМАЦІЯ_2 від 10.10.2025 у справі №903/852/25. Розгляд апеляційної скарги призначено на "02" грудня 2025 р. об 12:00 год. у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 , у залі судових засідань №3. Запропоновано учасникам справи у строк до надіслати до 27.11.2025 ІНФОРМАЦІЯ_3 письмові відзиви на апеляційну скаргу, в порядку передбаченому ст. 263 ГПК України, та докази надсилання копії відзивів та доданих до них документів іншим учасникам справи.

На адресу суду від ініціюючого кредитора надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якій ініціюючий кредитор просить апеляційну скаргу ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " на ухвалу ІНФОРМАЦІЯ_2 від 10.10.2025 у справі № 903/852/25 залишити без задоволення. Ухвалу ІНФОРМАЦІЯ_2 від 10.10.2025 у справі №903/852/25 залишити без змін.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав доводи апеляційної скарги.

В судовому засіданні у режимі відеоконференції представник ініціюючого кредитора заперечив доводи апеляційної скарги.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийняття оскаржуваної ухвали суду, зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, у заяві про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " ОСОБА_7 зазначає про наявність непогашеної заборгованості в загальній сумі 6 648 306,97 грн, з яких: 24 224 грн судовий збір, 72 000 грн авансування витрат арбітражного керуючого, 4 473 000 грн борг за договорами, 1 694 831,97 грн інфляційні втрати, 384 251 грн 3% річних.

На підтвердження заявленої заборгованості ОСОБА_7 подано такі докази: договори про надання фінансової допомоги, заяви на переказ готівки, платіжні інструкції на переказ готівки, заяви на видачу готівки.

Заявник стверджує, що між ОСОБА_7 (позикодавець) та ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (позичальник) в особі директора ОСОБА_9 укладено договори про надання фінансової допомоги, копії яких містяться в матеріалах справи, а саме:

- від 28.10.2020 №б/н, згідно умов якого розмір позики становить 400 000 грн, дата повернення позики до 31.12.2021 (п.п. 3.1, 4.1);

- від 30.11.2020 №б/н, згідно умов якого розмір позики становить 200 000 грн, дата повернення позики до 31.12.2021 (п.п. 3.1, 4.1);

- від 19.10.2020 №б/н, згідно умов якого розмір позики становить 400 000 грн, дата повернення позики до 31.12.2021 (п.п. 3.1, 4.1);

- від 13.10.2020 №б/н, згідно умов якого розмір позики становить 300 000 грн, дата повернення позики до 31.12.2021 (п.п. 3.1, 4.1);

- від 22.10.2020 №б/н, згідно умов якого розмір позики становить 120 000 грн, дата повернення позики до 31.12.2021 (п.п. 3.1, 4.1);

- від 07.10.2021 №б/н, згідно умов якого розмір позики становить 400 000 грн, дата повернення позики до 31.12.2022 (п.п. 3.1, 4.1);

- від 25.05.2021 №б/н, згідно умов якого розмір позики становить 140 000 грн, дата повернення позики до 31.12.2022 (п.п. 3.1, 4.1);

- від 03.02.2021 №б/н, згідно умов якого розмір позики становить 400 000 грн, дата повернення позики до 31.12.2022 (п.п. 3.1, 4.1);

- від 16.07.2020 №б/н, згідно умов якого розмір позики становить 400 000 грн, дата повернення позики до 31.12.2021 (п.п. 3.1, 4.1);

- від 23.07.2020 №б/н, згідно умов якого розмір позики становить 355 000 грн, дата повернення позики до 31.12.2021 (п.п. 3.1, 4.1);

- від 08.02.2021 №б/н, згідно умов якого розмір позики становить 400 000 грн, дата повернення позики до 31.12.2022 (п.п. 3.1, 4.1);

- від 04.02.2021 №б/н, згідно умов якого розмір позики становить 400 000 грн, дата повернення позики до 31.12.2022 (п.п. 3.1, 4.1);

- від 08.12.2020 №б/н, згідно умов якого розмір позики становить 160 000 грн, дата повернення позики до 31.12.2021 (п.п. 3.1, 4.1);

- від 26.01.2022 №260122, згідно умов якого розмір позики становить 183 000 грн, дата повернення позики до 31.12.2023 (п.п. 3.1, 4.1);

- від 28.01.2022 №280122, згідно умов якого розмір позики становить 390 000 грн, дата повернення позики до 31.12.2023 (п.п. 3.1, 4.1);

- від 14.12.2022 №14122022, згідно умов якого розмір позики становить 390 000 грн, дата повернення позики до 31.12.2023 (п.п. 3.1, 4.1).

Згідно умов вказаних договорів позикодавець передає у власність позичальнику кошти (надалі іменується "позика"), а останній зобов`язується використати таку позику за цільовим призначенням і повернути її позикодавцеві в порядку та у строк, визначені договором. Позика надається на безпроцентній основі (п.1.1., п. 1.2. договорів).

Відповідно до п. 2.1. договорів цільовим призначенням позики за цими договорами є поповнення обігових коштів товариства.

Позика повертається у безготівковому порядку платіжним дорученням шляхом переказу необхідних коштів на поточний рахунок позикодавця або готівкою через касу позичальника (п. 4.2. договорів).

Договори вважаються укладеними і набирають чинності з моменту передання позики позикодавцем позичальнику (п. 7.2. договорів).

Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений п. 7.2 договорів та закінчується в момент виконання зобов`язань сторонами (п. 7.3. договорів).

Вказані договори підписані зі сторони позикодавця - ОСОБА_7 , зі сторони позичальника директором ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " ОСОБА_9 .

На підтвердження виконання умов вищевказаних договорів заявницею надані заяви на переказ готівки та платіжна інструкція, згідно яких вбачається, що платником ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " через ОСОБА_9 , внесено через АБ " ІНФОРМАЦІЯ_5 " на банківський рахунок товариства грошові кошти в загальній сумі 4 786 000 грн, що підтверджується:

- заявою на переказ готівки №10924_1 від 07.10.2021 на суму 400 000 грн, з призначенням платежу "надання фінансової допомоги від засновника ОСОБА_7 зг договору б/н від 07.10.2021";

- заявою на переказ готівки №10924_5 від 27.01.2022 на суму 183 000 грн, з призначенням платежу "надання поворотно-фінансової допомоги зг договору №260122 від 26.01.2022 ОСОБА_7 ";

- заявою на переказ готівки №8656_2 від 25.05.2021 на суму 140 000 грн, з призначенням платежу "надання фінансової допомоги від засновника ОСОБА_7 зг договору б/н від 25.05.2021";

- заявою на переказ готівки №8656_3 від 08.02.2021 на суму 360 000 грн, з призначенням платежу "поворотно-фінансова допомога від засновника ОСОБА_7 зг договору б/н від 08.02.2021";

- заявою на переказ готівки №8656_2 від 04.02.2021 від 400 000 грн, з призначенням платежу "поворотно-фінансова допомога від засновника ОСОБА_7 зг договору б/н від 04.02.2021";

- заявою на переказ готівки №8656_15 від 08.12.2020 на суму 160 000 грн, з призначенням платежу "поворотно-фінансова допомога від засновника ОСОБА_7 зг договору б/н від 08.12.2020";

- заявою на переказ готівки №10924_2 від 30.11.2020 на суму 168 000 грн, з призначенням платежу "поворотно-фінансова допомога від засновника ОСОБА_7 зг договору б/н від 30.11.2020";

- заявою на переказ готівки від 03.02.2021 на суму 400 000 грн, з призначенням платежу "поворотно-фінансова допомога від засновника ОСОБА_7 зг договору б/н від 03.02.2021";

- заявою на переказ готівки №10924_6 від 22.10.2020 на суму 120 000 грн, з призначенням платежу "поворотно-фінансова допомога від засновника ОСОБА_7 зг договору б/н від 22.10.2020";

- заявою на переказ готівки №10924_4 від 28.10.2020 на суму 300 000 грн, з призначенням платежу "поворотно-фінансова допомога від засновника ОСОБА_7 зг договору б/н від 28.10.2020";

- заявою на переказ готівки №TR.8299430.59647.10924 від 13.10.2020 на суму 300000 грн, з призначенням платежу "поворотно-фінансова допомога від засновника ОСОБА_7 зг договору б/н від 13.10.2020";

- заявою на переказ готівки №10924_13 від 19.10.2020 на суму 400 000 грн, з призначенням платежу "поворотно-фінансова допомога від засновника ОСОБА_7 зг договору б/н від 19.10.2020";

- заявою на переказ готівки №10924_5 від 17.07.2020 на суму 400 000 грн, з призначенням платежу "поворотно-фінансова допомога від засновника ОСОБА_7 зг договору б/н від 16.07.2020";

- заявою на переказ готівки №10924_8 від 24.07.2020 на суму 355 000 грн, з призначенням платежу "поворотно-фінансова допомога від засновника ОСОБА_7 зг договору б/н від 23.07.2020";

- заявою на переказ готівки №8656_5 від 14.02.2022 на суму 310 000 грн, з призначенням платежу "надання фінансова допомога від засновника ОСОБА_7 зг договору №280122 від 28.01.2022";

- платіжною інструкцією на переказ готівки №10924_4 від 15.12.2022 на суму 390 000 грн, з призначенням платежу "надання поворотно-фінансової допомоги згідно договору №14122022 від 14.12.2022, ОСОБА_7 ".

ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " через ОСОБА_9 частково повернуто грошові кошти в загальній сумі 325 000 грн, що підтверджується заявами на видачу готівки:

- №TR.8299430.66853.10924 від 19.03.2021 на суму 390 000 грн, з призначенням платежу "повернення фінансової позики ОСОБА_7 зг дог б/н від 19.10.2020 10000 грн, дог б/н від 20.10.2020 300 000 грн, дог б/н від 22.10.2020 80 000 грн".

- №TR.8299430.36344.10924 від 16.03.2021 в сумі 235 000 грн, з призначенням платежу "повернення поворотно-фінансової допомоги зг дог 13/10.2020 від ОСОБА_7 ".

Із долучених заявницею заяви на переказ готівки №10924_3 від 20.10.2020 на суму 300000 грн, з призначенням платежу "поворотно-фінансова допомога від засновника ОСОБА_7 зг договору б/н від 20.10.2020"; №10924_21 від 30.10.2020 на суму 380000 грн, з призначенням платежу "поворотно-фінансова допомога від засновника ОСОБА_7 зг договору б/н від 30.10.2020"; платіжна інструкція на переказ готівки № TR.8299430.52357.10924 від 12.12.2022 на суму 390 000 грн, з призначенням платежу "надання поворотно-фінансової допомоги від засновника ОСОБА_7 зг договору №12122022 від 12.12.2022" вбачається, що переказ вищевказаних коштів відбувся за договорами, які не є предметом заяви з грошовими вимогами до боржника та в матеріалах справи відсутні. Тому вказані документи не можуть братися судом до уваги.

Суд першої інстанції виснував про наявність підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство, з таким висновком не погодився скаржник.

Колегія суддів звертається до правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду у складі суддів палати для розгляду справ про банкрутство ІНФОРМАЦІЯ_6 від 22.09.2021 у справі № 911/2043/20, якими передбачено, що процедура банкрутства щодо боржника переслідує публічний та приватний інтерес. Захист публічного інтересу, зокрема, знаходить свій вияв у недопущенні фіктивного банкрутства, а також недопущення доведення боржника до банкрутства. Захист приватного інтересу, в свою чергу, полягає в максимальному задоволенні вимог кредиторів, відновленні платоспроможності боржника або його ліквідації та продажу його майна у ліквідаційній процедурі з метою погашення вимог кредиторів. Отже, однією з основних функцій господарського суду під час провадження у справі про банкрутство є дотримання балансу захисту публічного та приватного інтересів.

Згідно з частиною другою статті 8 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) право на звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство мають боржник, кредитор.

За змістом частини першої статті 35 КУзПБ у разі відсутності підстав для відмови у прийнятті, залишення без руху або для повернення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство господарський суд приймає заяву до розгляду, про що не пізніше п`яти днів з дня її надходження постановляє ухвалу, в якій, серед іншого, зазначається дата проведення підготовчого засідання суду. Також ухвалою про прийняття заяви про відкриття провадження у справі господарський суд має право вирішити питання про зобов`язання заявника, боржника та інших осіб надати суду додаткові відомості, необхідні для вирішення питання про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Порядок відкриття провадження у справі про банкрутство регламентований статтею 39 КУзПБ.

Відповідно до частин першої - п`ятої статті 39 КУзПБ перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом. Неявка у підготовче засідання сторін та представника державного органу з питань банкрутства, а також відсутність відзиву боржника не перешкоджають проведенню засідання. У підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи. Якщо провадження у справі відкривається за заявою кредитора, господарський суд перевіряє можливість боржника виконати майнові зобов`язання, строк яких настав. Боржник може надати підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання та погасити заборгованість. У разі якщо до господарського суду до дня підготовчого засідання надійшло кілька заяв і одна з них прийнята судом до розгляду, інші ухвалою господарського суду приєднуються до матеріалів справи і розглядаються одночасно. У разі визнання вимог заявника необґрунтованими господарський суд оцінює обґрунтованість вимог інших заяв кредиторів, приєднаних до матеріалів справи, і вирішує питання про відкриття провадження у справі у порядку, передбаченому цією статтею. За результатами розгляду заяви про відкриття провадження у справі та відзиву боржника господарський суд постановляє ухвалу про: відкриття провадження у справі; відмову у відкритті провадження у справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 39 КУзПБ господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження; вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду.

Отже, завданням підготовчого засідання господарського суду у розгляді заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство є перевірка обґрунтованості вимог ініціюючого кредитора на предмет (1) наявності між заявником і боржником грошового зобов`язання в розумінні абзацу 5 частини першої статті 1 КУзПБ; (2) встановлення наявності спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження; (3) встановлення обставин задоволення таких вимог до проведення підготовчого засідання у справі.

Стадія відкриття провадження у справі про банкрутство має своїми наслідками не лише заходи процесуального характеру, а й майнового. При цьому, внаслідок введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, ухвала про відкриття провадження у справі про банкрутство поширюється на майнові відносини між боржником та невизначеним на момент винесення ухвали підготовчого засідання колом осіб - конкурсних кредиторів.

За таких обставин обов`язком ініціюючого кредитора є надання суду достатніх належних доказів існування непогашеного грошового зобов`язання боржника перед кредитором з метою виключення у майбутньому розумних сумнівів інших кредиторів боржника в обґрунтованості відкриття провадження у справі про банкрутство (постанова Верховного Суду від 18.02.2021 у справі № 904/3251/20).

Тож, важливим питанням при відкритті провадження у справі про банкрутство є питання обґрунтованості кредиторських вимог ініціюючого кредитора, за заявою якого відкривається провадження у справі.

Використання формального підходу при розгляді заяви з кредиторськими вимогами та визнання кредиторських вимог без надання правового аналізу поданій заяві з кредиторськими вимогами, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог створює загрозу визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника і відкриття на підставі такої заборгованості провадження у справі про банкрутство. Наведене порушує права кредиторів у справі про банкрутство з обґрунтованими грошовими вимогами, а також порушує права боржника у справі про банкрутство.

Для унеможливлення загрози визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника, суду слід розглядати заяви з кредиторськими вимогами із застосуванням засад змагальності сторін у справі про банкрутство у поєднанні з детальною перевіркою підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, розміру та моменту виникнення. У разі виникнення мотивованих сумнівів сторін у справі про банкрутство щодо обґрунтованості кредиторських вимог, на заявника таких кредиторських вимог покладається обов`язок підвищеного стандарту доказування задля забезпечення перевірки господарським судом підстав виникнення таких грошових вимог, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог (постанови Верховного Суду від 07.10.2020 у справі № 914/2404/19, від 28.01.2021 у справі № 910/4510/20).

Судова палата для розгляду справ про банкрутство у справі №911/2043/20 також зазначила, що з моменту відкриття провадження у справі банкрутство боржник перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника (аналогічний за змістом правовий висновок, викладений у постанові ІНФОРМАЦІЯ_7 від 12.03.2019 у справі № 918/420/16 та в низці постанов ІНФОРМАЦІЯ_6 у складі ІНФОРМАЦІЯ_8 у справах про банкрутство).

Тому, з огляду на важливі правові наслідки відкриття провадження у справі про банкрутство, які, крім заявника та боржника, стосуються невизначеного кола осіб - потенційних кредиторів боржника, ухваленню відповідного рішення суду має передувати системний аналіз обставин, пов`язаних із правовідносинами, з посиланням на які заявник обґрунтовує свої вимоги до боржника, на підставі поданих доказів. Лише після з`ясування та перевірки таких обставин суд може встановити обґрунтованість вимог кредитора до боржника, а також наявність чи відсутність спору про право у цих правовідносинах, як передумови для відкриття провадження у справі (постанова Верховного Суду від 16.02.2021 у справі №911/2042/20).

Отже, звернення кредитора до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство по суті є реалізацією кредитором права на судовий захист власних майнових прав за відсутності належного виконання грошового зобов`язання боржником. У зв`язку з цим, кредитор повинен надати суду докази на підтвердження наявності у нього права, яке підлягає захисту, та навести обставини, що є підставою для звернення до суду.

При цьому, на господарський суд покладається обов`язок перевірки обґрунтованості вимог ініціюючого кредитора та з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство, що, враховуючи принцип дотримання балансу захисту публічного та приватного інтересів, має здійснюватися судом незалежно від погодження боржником із заявленими вимогами чи, навпаки, пасивної процесуальної поведінки боржника у вигляді неподання ним відзиву на заяву про відкриття відповідного провадження.

Обґрунтовуючи заяву про відкриття у справі про банкрутство, ініціюючий кредитор стверджує, що боржник не виконав своїх зобов`язань з повернення наданої фінансової допомоги згідно з договорами, які укладені між ОСОБА_7 (позикодавець) та ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (позичальник) в особі директора ОСОБА_9 .

Водночас, матеріали справи містять копії Договорів про надання фінансової допомоги. Ініціюючим кредитором оригінали вказаних договорів на огляд суду першої інстанції не надавалися.

В судовому засіданні представник ініціюючого кредитора зазначив, що йому невідомо чи наявні оригінали договорів у заявниці.

Скаржник в суді першої та апеляційної інстанцій заперечує наявність оригіналів Договорів про надання фінансової допомоги.

При цьому, у заяві про відкриття провадження у справі про банкрутство ініціюючий кредитор зазначив, що оригінали платіжних квитанцій та Договорів 1 16 містяться в рамках КП № 0000254 від 29.11.2024 у ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Ухвалою суду першої інстанції від 18.09.2025 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю ІНФОРМАЦІЯ_1 про витребування оригіналів документів задоволено частково. Вирішено звернутися до Луцького районного управління поліції Головного управління національної поліції у Волинській області щодо отримання інформації про наявність (відсутність) оригіналів в межах кримінального провадження №0000254 таких документів:

- договорів про надання фінансової допомоги, укладених між ОСОБА_7 та Товариством з обмеженою відповідальністю ІНФОРМАЦІЯ_1 №б/н від 28.10.2020, №б/н 30.11.2020, №б/н 19.10.2020, №б/н 13.10.2020, №б/н 22.10.2020, №б/н 07.10.2021, №б/н 25.05.2021, №б/н 03.02.2021, №б/н 16.07.2020, №б/н 23.07.2020, №б/н 08.02.2021, №б/н 04.02.2021, №б/н 08.12.2020, №260122 від 26.01.2022, №280122 від 28.01.2022, №14122022 від 14.12.2022;

- заяви на переказ готівки №10924_1 від 07.10.2021 на суму 400 000 грн; заяви на переказ готівки №10924_5 від 27.01.2022 на суму 183 000 грн; заяви на переказ готівки №8656_2 від 25.05.2021 на суму 140 000 грн; заяви на переказ готівки №8656_3 від 08.02.2021 на суму 360 000 грн; заяви на переказ готівки №865_6_2 від 04.02.2021 від 400 000 грн; заяви на переказ готівки №8656_15 від 08.12.2020 на суму 160 000 грн; заяви на переказ готівки №10924_2 від 30.11.2020 на суму 168 000 грн; заяви на переказ готівки №10924_3 від 20.10.2020 на суму 300 000 грн; заяви на переказ готівки №10924_6 від 22.10.2020 на суму 120 000 грн; заяви на переказ готівки №10924_4 від 28.10.2020 на суму 300 000 грн; заяви на переказ готівки від 03.02.2021 від 03.02.2021 на суму 400 000 грн; заяви на переказ готівки №10924_21 від 30.10.2020 на суму 380 000 грн; заяви на переказ готівки №TR.8299430.59647.10924 від 13.10.2020 на суму 300000 грн; заяви на переказ готівки №10924_13 від 19.10.2020 на суму 400 000 грн; заяви на переказ готівки №10924_5 від 17.07.2020 на суму 400 000 грн; заяви на переказ готівки №10924_8 від 24.07.2020 на суму 355 000 грн; заяви на переказ готівки №8656_5 від 14.02.2022 на суму 310 000 грн;

- платіжна інструкція на переказ готівки № TR.8299430.52357.10924 від 12.12.2022 на суму 390 000 грн; платіжна інструкція на переказ готівки №10924_4 від 15.12.2022 на суму 390000 грн;

- заява на видачу готівки №TR.8299430.66853.10924 від 19.03.2021 на суму 390000 грн; заява на видачу готівки №TR.8299430.36344.10924 від 16.03.2021 на суму 235000 грн

Також у листі зазначено, що у разі наявності оригіналів, витребувати у ІНФОРМАЦІЯ_10 належним чином засвідчені копії вищевказаних документів за умови надання дозволу на їх розкриття сторонам господарського справи. Витребувані документи надати до суду протягом п`яти днів з дня отримання даної ухвали.

06.10.2025 надійшов лист Луцького районного управління поліції ГУ Національної поліції у Волинській області, згідно якого повідомлено, що у провадженні СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області перебувають матеріали кримінального провадження за №0000254 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 4 ст. 190 КК України. В ході проведення досудового розслідування 10.07.2025, на підставі ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області в АТ " ІНФОРМАЦІЯ_5 " проведено тимчасовий доступ до речей та документів, в ході якого вилучено оригінали договорів фінансової допомоги, заяви на переказ готівки, платіжні інструкції та інше. 26.09.2025 матеріали кримінального провадження №0000254 витребувано в ІНФОРМАЦІЯ_11 , де вони і перебувають станом на дату надання відповіді. З урахуванням наведеного вище, на разі відсутня можливість надати запитувані в ухвалі суду справа №903/852/25 від 18.09.2025, документи.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами (ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 73 ГПК України).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 91 ГПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Частина шоста статті 91 ГПК України встановлює, що якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

У постанові Верховного Суду від 30.03.2023 у справі № 905/2307/21 (905/496/22), на неврахування якої посилається скаржник в касаційній скарзі, наведено висновок, відповідно до якого тлумачення статті 91 ГПК України свідчить, що наведеною нормою визначено загальні вимоги щодо письмових доказів у справі та врегульовано, що якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. Такий наслідок неподання для огляду оригіналу письмового доказу є імперативним, а отже, для підтвердження відповідності копії оригіналу документа сторона спору зобов`язана надати суду для огляду оригінал письмового документа або зазначити про наявність в іншої особи оригіналу цього письмового документа. Судам під час оцінки письмових доказів у справі належить врахувати, що у разі сумнівів в учасника справи чи суду у відповідності поданих одним із учасників справи копій (електронних копій) письмових доказів оригіналу, суд може витребувати у відповідної особи оригінали цих доказів, неподання яких зумовлює наслідком неврахування їх судом як доказів у справі.

Колегія суддів виснує, що суд першої інстанції припустився порушення вимог ч. 6 ст. 91 ГПК України у цій справі, оскільки за відсутності оригіналів Договорів про надання фінансової допомоги та наявності сумнівів боржника у наявності таких оригіналів, визнав встановленим факт укладення Договорів про надання фінансової допомоги.

При цьому, суд першої інстанції звертає увагу, що у листі Луцького районного управління поліції ГУ Національної поліції у Волинській області, не зазначено які саме оригінали договорів фінансової допомоги, заяви на переказ готівки, платіжні інструкції та інше (дати договорів, заяв та платіжних інструкцій, сторони договорів, призначення платежу, тощо) вилучено в рамках КП № 0000254.

Також суд першої інстанції виснував, що копії платіжної інструкції є доказом фактичного виконання умов договору фінансової допомоги.

Згідно з положеннями статті 1046 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1047 ЦК України також передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

У постанові Верховного Суду від 09.08.2023 у справі № 755/16831/19 суд зауважив, що:

- по своїй юридичній сутності договір позики грошових коштів є реальним договором, і для його укладення необхідна наявність двох юридичних фактів: а) домовленість між сторонами стосовно істотних умов договору; б) передача (сплата) коштів позикодавцем позичальнику;

- законодавець імперативно в частині першій статті 1047 ЦК визначив необхідність вчинення в письмовій формі договору позики грошових коштів у разі якщо позикодавцем є юридична особа;

- розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видає боржник (позичальник) кредитору (позикодавцю) за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми. Розписка не є формою договору, а може лише підтверджувати укладення договору позики. По своїй суті розписка позичальника є тільки замінником письмової форми договору позики, оскільки вона підписується тільки позичальником;

- вказівка призначення платежу при перерахунку коштів на картку, з урахуванням принципу розумності, не може бути кваліфікована як дотримання письмової форми (єдиний документ, чи декілька документів, розписка чи інший документ), що підтверджує домовленість про отримання грошей в позику та умови такої позики, оскільки призначення платежу вказує особа, яка перераховує грошові кошти. Дійсно, в певних випадках в приватному праві призначення платежу може мати значення, наприклад при визначенні того, яке грошове зобов`язання погашається, але не для підтвердження укладення певного договору.

Колегія суддів зазначає, що за наявності призначення платежу у платіжних інструкціях, водночас за відсутності оригіналу такого договору, неможливо встановити істотні умови договору.

Схожа правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі №925/1287/24 від 10.07.2025.

Крім того, кредитор не надав доказів внесення ОСОБА_7 готівки в касу юридичної особи.

Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженим постановою Правління Національного банку України 29.12.2017 №148 (далі - Положення), визначено порядок ведення касових операцій у національній валюті України юридичними особами (крім банків) та їх відокремленими підрозділами незалежно від організаційно-правової форми та форми власності (далі - підприємства), органами державної влади та органами місцевого самоврядування під час здійснення ними діяльності з виробництва, реалізації, придбання товарів чи іншої господарської діяльності (далі - установи), фізичними особами, які здійснюють підприємницьку діяльність (далі - фізичні особи - підприємці) (далі разом у тексті - суб`єкти господарювання), фізичними особами.

Згідно абзацу першого пункту 25 Положення приймання готівки в касу проводиться за прибутковим касовим ордером (додаток 2), підписаним головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником установи/підприємства. До прибуткових касових ордерів можуть додаватися документи, які є підставою для їх складання.

Про приймання установами/підприємствами готівки в касу за прибутковими касовими ордерами видається квитанція (що є відривною частиною прибуткового касового ордера), підписана головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником, підпис яких може бути засвідчений відбитком печатки цієї/цього установи/підприємства. Використання печатки установою/підприємством не є обов`язковим (абзац другий пункту 25 Положення).

Водночас, матеріали справи не містять доказів на підтвердження внесення готівки ініціюючим кредитором на рахунок боржника, як і не містять доказів уповноваження внесення готівки на рахунок боржника від імені ініціюючого кредитора ОСОБА_9 (довіреність, доручення).

Також колегія судів зауважує, що відсутність спору про право щодо вимог ініціюючого кредитора є обов`язковою умовою для відкриття провадження у справі про банкрутство боржника. Протилежне матиме наслідком відмову у відкритті провадження у справі про банкрутство. Аналогічних висновків Верховний Суд дійшов у постанові від 13.08.2020 у справі №910/4658/20.

Суд також враховує висновок Верховного Суду у постанові від 03.06.2020 у справі № 905/2030/19, згідно з яким у разі відсутності належного виконання господарського грошового зобов`язання, у кредитора є можливість, окрім звернення до суду з позовом до боржника, скористатися можливістю застосування щодо такого боржника процедур, передбачених КУзПБ для задоволення своїх кредиторських вимог у тому випадку, коли відсутній спір про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження. Тож чинне законодавство, окрім добровільного погашення боржником кредиторської заборгованості, визначає два основних способи її погашення із застосуванням державного примусу: шляхом вирішення судом спору між кредитором та боржником про стягнення відповідної суми заборгованості в позовному порядку або шляхом задоволення відповідних вимог у межах провадження у справі про банкрутство.

Відсутність спору про право у розумінні процедури банкрутства полягає у відсутності неоднозначності у частині вирішення питань щодо сторін зобов`язання, суті (предмету), підстави виникнення, суми зобов`язання та структури заборгованості, а також строку виконання зобов`язання тощо.

Верховний Суд в постанові від 15.10.2020 у справі № 922/1174/20 також зазначав, що спір про право - це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом.

А тому суди повинні надавати оцінку наявності / відсутності спору про право саме у правовідносинах між боржником та ініціюючим кредитором, однак не іншими кредиторами, та за тими підставами, за якими заявлені грошові вимоги для відкриття провадження у справі про банкрутство, оскільки порядок розгляду судових справ у позовному провадженні (яке передбачає вирішення наявного спору про право з іншими кредиторами боржника та /або з ініціюючим кредитором, однак за інших матеріально-правових підстав, ніж заявлені грошові вимоги у справі про банкрутство) з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство боржника врегульоване положеннями частини другої статті 7 КУзПБ.

Одним із методів встановлення факту відсутності або наявності спору про право є:

- дослідження господарським судом відзиву боржника, який надається до господарського суду та заявнику до дати проведення підготовчого засідання із зазначенням у відзиві, зокрема заперечень боржника щодо вимог заявника, доказів необґрунтованості вимог заявника (за наявності), інших відомостей, що мають значення для розгляду справи (частини перша, друга статті 36 КУзПБ);

- оцінка обґрунтованості як вимог заявника, так і викладених у відзиві боржника заперечень (частини перша, друга статті 39 цього Кодексу);

- заслуховування пояснень представників і заявника, і боржника або дослідження Єдиного реєстру судових рішень, відомості з якого є відкритими та загальнодоступними, на предмет наявності на розгляді іншого суду позову боржника до ініціюючого кредитора з питань, що зазначені вище (частина друга статті 39 КУзПБ).

Отже, на ініціюючого кредитора покладено обов`язок документально довести наявність грошового зобов`язання боржника перед таким кредитором та зазначити обставини його невиконання, в той час, як боржник наділений правом такі обставини або спростувати, або підтвердити.

Водночас, відсутність обґрунтованих заперечень боржника з приводу зазначеної вимоги кредитора (з наданням боржником на підтвердження цих заперечень відповідних доказів) може свідчити про її визнання, а відтак, і про відсутність спору між сторонами про право.

Наведені висновки сформульовані з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 13.08.2020 у справі № 910/4658/20, від 03.09.2020 у справі N 910/4658/20 та від 16.09.2020 у справі № 911/593/20, від 15.06.2021 у справі № 904/3074/20, від 15.10.2020 у справі № 922/1174/20).

При цьому у постанові ІНФОРМАЦІЯ_8 від 02.02.2021 у справі № 922/2503/20 висловлено також правову позицію про те, що заперечення (обґрунтовані) боржника щодо вимог заявника у вигляді позову, предметом якого є оспорення боржником обставин, на яких ґрунтуються вимоги кредитора, який подано до суду до подання заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство, беззаперечно свідчить про наявність спору про право, у розумінні положень частини шостої статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства.

Враховуючи положення статей 13, 73, 74 ГПК Україн щодо порядку розподілу між сторонами тягаря доказування у господарському процесі, обов`язком ініціюючого кредитора є надання суду достатніх належних доказів існування простроченого непогашеного грошового зобов`язання боржника перед кредитором з метою виключення у майбутньому розумних сумнівів інших кредиторів боржника в обґрунтованості відкриття провадження у справі про банкрутство.

У цих висновках суд звертається до правової позиції, сформульованої судовою палатою для розгляду справ про банкрутство ІНФОРМАЦІЯ_6 у складі ІНФОРМАЦІЯ_8 в постанові від 22.09.2021 у справі №911/2043/20 з посиланням на також на висновки Верховного Суду в постанові від 18.02.2021 у справі № 904/3251/20).

Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів у цій справі враховує наступне:

- факт заперечення у відзиві боржником заявлених кредитором у заяві про відкриття провадження у цій справі про банкрутство грошових вимог у зв`язку із неотриманням грошових коштів від ініціюючого кредитора, зокрема, у вигляді фінансової допомоги;

- враховуючи ч. 2, 6 ст. 91 ГПК України, боржник ставить під сумнів відповідність поданих заявником копій документів їх оригіналам, наявність таких оригіналів;

- подання до суду першої інстанції клопотань про витребовування оригіналів доказів.

Також суд враховує поведінку ініціюючого кредитора, який є стороною Договорів про надання фінансової допомоги, водночас оригіналів таких договорів до суду з невідомих причин не подав.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про існування між сторонами спору про право, що свідчить про відсутність підстав для відкриття провадження у цій справі про банкрутство боржника за заявою кредитора.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що господарський суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, що призвело до неправильного висновку про наявність підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю ІНФОРМАЦІЯ_1 за заявою ОСОБА_7 , за наявності передбачених законом підстав для відмови у відкритті такого провадження.

Статтею 277 ГПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) не з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Суд апеляційної інстанції вважає, що ухвалу ІНФОРМАЦІЯ_2 від 10.10.2025 у справі №903/852/25 належить скасувати із прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні заяви ініціюючого кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю ІНФОРМАЦІЯ_1 та відмову у відкритті провадження у справі про банкрутство, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ІНФОРМАЦІЯ_1 належить задоволити.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвалу ІНФОРМАЦІЯ_2 від 10.10.2025 у справі №903/852/25 задоволити.

Ухвалу ІНФОРМАЦІЯ_2 від 10.10.2025 у справі №903/852/25 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ініціюючого кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) та відмовити у відкритті провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ).

2. Справу №903/852/25 повернути до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в строк та в порядку встановленому ст.ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "04" грудня 2025 р.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3