ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
05.12.2025м. ДніпроСправа № 904/3252/23
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мілєвої І.В.
за участю секретаря судового засідання Савенко В.А.
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", м. Київ
до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз", Дніпропетровська область, м. Дніпро
третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, м. Київ
третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", м. Київ
про стягнення 409 852 517,52 грн
від позивача: Даниляк О.С.;
від відповідача: Медяний О.Ю.;
від третьої особи-1: не з`явився;
від третьої особи-2: Коваль Н.Т.;
Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" звернулося до господарського суду з позовною заявою до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" про стягнення 409 852 517,52 грн, з яких: 339 384 179,60 грн основний борг, 57 405 644,21 грн пеня, 3 465 662,82 грн 3% річних, 9 597 030,89 грн інфляційні втрати.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 06.03.2025 позов задоволено в повному обсязі. Стягнуто з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" 410 791 917,52 грн, а саме: 409 852 517,52 грн, з яких: 339 384 179,60 грн основний борг, 57 405 644,21 грн пеня, 3 465 662,82 грн 3% річних, 9 597 030,89 грн інфляційні втрати, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 939 400,00 грн.

11.03.2025 позивач подав до суду заяву, в якій просить суд ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8008,00 євро.

Суд ухвалою від 14.03.2025 призначив заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" про прийняття додаткового рішення до розгляду у засіданні на 24.03.2025.

19.03.2025 Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" подало апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.03.2025 у справі № 904/3252/23.

Суд ухвалою від 24.03.2025 зупинив провадження у справі № 904/3252/23 з розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" про прийняття додаткового рішення до повернення матеріалів справи до Господарського суду Дніпропетровської області.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 21.10.2025 Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз", Дніпропетровська область, м. Дніпро на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.03.2025 у справі № 904/3252/23 залишено без задоволення; рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.03.2025 у справі № 904/3252/23 залишено без змін.

19.11.2025 справа № 904/3252/23 повернулась до Господарського суду Дніпропетровської області.

24.11.2025 на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.03.2025, яке набрало законної сили 21.10.2025, Господарським судом Дніпропетровської області було видано наказ.

Суд ухвалою від 24.11.2025 поновив провадження у справі № 904/3252/23 (щодо прийняття додаткового рішення) та призначив заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" про прийняття додаткового рішення до розгляду у засіданні на 26.11.2025.

25.11.2025 третя особа -2 подала до суду клопотання, в якому просить суд забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів. Суд ухвалою від 25.11.2025 у задоволенні клопотання відмовив.

25.11.2025 позивач подав до суду клопотання, в якому просить суд забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів. Суд ухвалою від 26.11.2025 у задоволенні клопотання відмовив.

26.11.2025 відповідач подав до суду клопотання про зобов`язання учасника справи надати докази вчинення дій або наявності певної події.

У судове засідання 26.11.2025 з`явився представник відповідача; представники позивача та третіх осіб-1,2 не з`явились. 26.11.2025 позивач подав до суду про відкладення судового засідання.

Суд ухвалою від 26.11.2025 відклав розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" про прийняття додаткового рішення до розгляду у засіданні на 01.12.2025. Запропонував Товариству з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» надати докази вчинення дій, передбачених п.п. 3.2-3.5 договору № про надання адвокатських послуг від 01.09.2023.

27.11.2025 позивач та третя особа-2 подали до суду клопотання, в яких просять суд забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Суд ухвалою від 01.12.2025 задовольнив клопотання позивача та третьої особи-2.

01.12.2025 позивач подав до суду заперечення на клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката та додаткові пояснення.

У судове засідання 01.12.2025 з`явились представники позивача, відповідача та третьої особи-2; представник третьої особи-1 не з`явився. В судовому засіданні 01.12.2025 представники позивача та третьої особи-2 заявили усне клопотання, в якому просять суд забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

Суд звертає увагу на те, що згідно з приписами статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

При цьому, Європейський суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савенкова проти України від 02.05.2013, Папазова та інші проти України від 15.03.2012).

Європейський суд щодо тлумачення положення розумний строк в рішенні у справі Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

Враховуючи необхідність забезпечення участі сторін в засіданні та право на належний захист своїх прав в суді першої інстанції, для повного, об`єктивного та всебічного розгляду заяви, а також з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, суд вважає за необхідне розглянути заяву про зміну способу та порядку виконання рішення суду у розумний строк.

Враховуючи викладене, з метою надання можливості всім учасникам справи прийняти участь в судовому засіданні і реалізувати свої процесуальні права Господарський суд Дніпропетровської області ухвалою від 01.12.2025 відкладено розгляд заяви на 05.12.2025, ухвалено провести судове засідання у справі № 904/3252/23 з Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" , призначене на 05.12.2025 о 14:00 год., в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

05.12.2025 відповідач подав додаткові пояснення.

У судове засідання 05.12.2025 з`явились представники позивача, відповідача та третьої особи-2; представник третьої особи-1 не з`явився.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно із ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За приписами ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

В обґрунтування понесення витрат на оплату послуг адвоката позивачем подано: договір про надання адвокатських послуг № від 01.09.2023 укладений між позивачем та Wikborg Rein Advokatfirma AS, додаткову угоду № 1 від 28.05.2024 до договору про надання адвокатських послуг № від 01.09.2023, детальний опис робіт від 10.03.2025 на суму 8008,00 євро, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю КС № 11298/10 від 02.11.2023, ордер АІ № 1527984 від 15.01.2024.

Відповідно до ч.5 ст.129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідач у своїй заяві просить відмовити у задоволенні вимог позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8008,00 євро.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача (п. 1 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

З урахуванням матеріалів справи, господарський суд вважає розмір витрат на оплату послуг адвоката неспівмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами.

Суд вважає за необхідне здійснити розподіл витрат позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 50 000,00 грн, що буде обґрунтованим та відповідатиме складності справи та часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до положень п. 1 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу покладаються на відповідача у розмірі 50 000,00 грн.

Керуючись ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" про прийняття додаткового рішення - задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" (49101, м. Дніпро, вул. О. Кониського, 5, ідентифікаційний код 20262860) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (03065, м. Київ, пр. Любомира Гузара, 44, ідентифікаційний код 42795490) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 50 000,00 грн, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 05.12.2025.

Суддя І.В. Мілєва