ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2025м. ДніпроСправа № 904/3417/25

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Рудь І.А., за участю секретаря судового засідання Бублич А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербайт", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл.

до відповідача-1: Приватного підприємства "Техноіндустрія", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл.;

відповідача-2: Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські Електромережі", м. Дніпро

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

Представники:

від позивача: не з`явився;

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтербайт" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські Електромережі", що полягають у бездіяльності та не вжитті заходів реагування щодо відновлення електропостачання субспоживачу Товариству з обмеженою відповідальністю "Інтербайт";

- зобов`язати Приватне підприємство "Техноіндустрія" поновити постачання електричної енергії субспоживачу Товариству з обмеженою відповідальністю "Інтербайт" за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, Дніпровське шосе, 20Е/1 (ЕІС-код 62Z457).

Судові витрати позивач просить покласти на відповідачів.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на незаконні дії Приватного підприємства "Техноіндустрія", що полягають у відключенні електричної енергії субспоживачу Товариству з обмеженою відповідальністю "Інтербайт" за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, Дніпровське шосе, 20Е/1 (ЕІС-код 62Z457).

Ухвалою суду від 01.07.2025 позовну заяву залишено без руху.

03.07.2025 позивачем через систему "Електронний суд" подано заяву про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 08.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 29.07.2025.

23.07.2025 від відповідача-2 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній вказує на те, що:

- у позовній заяві відсутній виклад обставин щодо дій чи бездіяльності відповідача-2, на підставі чого суд, не може визнати їх протиправними, оскільки, відсутні обставини (опис поведінки відповідача-2), яким господарський суд повинен надати правову оцінку.

Стосовно правових підстав позову, зазначених позивачем, а саме: посиланням на норми Закону України «Про електроенергетику» та норми ПКЕЕ («Правила користування електричною енергією», затверджені Постановою НКРЕ № 86 від 31.07.1996), відповідач-2 зазначає, що ці нормативно-правові акти вже давно втратили чинність і не були чинними на момент виникнення спірних правовідносин - припинення електропостачання відповідачем -1 позивачеві.

Отже, положеннями вищевказаних нормативно-правових актів, які втратили чинність на момент виникнення спірних правовідносин, позивач не може обґрунтовувати свої позовні вимоги.

- Відповідач-2 вважає, що позивачем обраний неефективний спосіб захисту порушених прав у його позовній вимозі до відповідача-2.

- Відповідач-2 наголошує на тому, що він ніяким чином не може спонукати відповідача-1 поновити електропостачання позивачеві, оскільки, позивач під`єднаний до електромережі відповідача -1, а не до електромереж відповідача - 2.

Відповідач - 2 не може виконувати ніякі роботи в електромережах, які не є його власністю, тобто, не може проводити роботи у чужих електромережах, у мережах споживачів електричної енергії, отже, у даній судовій справі, судом повинні бути задоволені позовні вимоги позивача до відповідача -1, адже, саме він протиправно, без наявності будь-яких правових підстав, припинив розподіл електричної енергії позивачеві.

Беручи до уваги аргументи та доводи, викладені у тексті відзиву на позов, відповідач-2 вважає, що позовні вимоги позивача до відповідача-2 є неправомірними та необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

24.07.2025 від позивача до суду надійшла заява про проведення засідання за відсутності учасника справи.

У підготовче засідання 29.07.2025 відповідач-1 явку повноважного представника не забезпечив, будучи повідомлений належним чином.

Ухвалою суду від 29.07.2025 підготовче засідання відкладалося до 04.09.2025.

У підготовче засідання 04.09.2025 позивач та відповідая-1 явку повноважних представників не забезпечили.

Представник відповідача-2 надав клопотання про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою суду від 04.09.2025 продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 23.09.2025.

23.09.2025 судове засідання не відбулося, у зв`язку з перебуванням судді І.А. Рудь на лікарняному.

Після усунення вказаних обставин (перебування головуючого судді на лікарняному), ухвалою суду від 07.10.2025 застосовано розумні строки при розгляді даної справи та призначено підготовче засідання на 28.10.2025.

16.10.2025 від позивача до суду надійшла заява про проведення засідання за відсутності представника. Одночасно, просить суд закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті.

У підготовче засідання 28.10.2025 позивач та відповідач-1 явку повноважних представників не забезпечили.

У підготовчому засіданні представник відповідача-2 не заперечував щодо закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті.

Ухвалою господарського суду від 28.12.2025 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в засіданні на 18.11.2025.

10.11.2025 від позивача до суду через систему «Електронний суд» надійшла заява про проведення судового засідання за відсутності представника позивача.

У призначене судове засідання 18.11.2025 сторони явку повноважних представників не забезпечили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідач-1 правом на подачу відзиву не скористався.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд вважає, що в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

У матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами без участі представників сторін.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку із неявкою сторін, рішення прийнято без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування по справі є наявність/відсутність підстав для визнання протиправними дій Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські Електромережі", що полягають у бездіяльності та не вжитті заходів реагування щодо відновлення електропостачання субспоживачу Товариству з обмеженою відповідальністю "Інтербайт", а також для зобов`язання Приватного підприємства "Техноіндустрія" поновити постачання електричної енергії субспоживачу Товариству з обмеженою відповідальністю "Інтербайт" за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, Дніпровське шосе, 20Е/1 (ЕІС-код 62Z457).

Як вбачається з матеріалів справи, 08.11.2004 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтербайт" (далі позивач, субспоживач) та Приватним підприємством "Техноіндустрія" (відповідача-1, основний споживач) укладено договір про спільне використання технологічних мереж основного споживача № 08/11, відповідно до п. 1.1 якого Основний споживач зобов`язується забезпечити передачу електричної енергії в межах величин, дозволених Субспоживачу до використання, а Субспоживач - своєчасно сплачувати за використання електричної мережі, отримані послуги, в тому числі за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії.

Сторони зобов`язуються виконувати інші умови, визначені цим Договором та додатками до Договору, які є його невід`ємними частинами.

Основний споживач забезпечує передачу електричної енергії після укладення цього Договору та договору про постачання електричної енергії, який укладається міжСубспоживачем та постачальником електричної енергії.

Передача електричної енергії забезпечується відповідно до однолінійної схеми, наведене: в додатку "Однолінійна схема" (Додаток № 1) (1.2 договору).

Основний споживач зобов`язаний: забезпечувати технічну можливість для передачі Субспоживачу електричної енергії в межах 1000 кВА (кВт) за ступінню напруги 6 кВ, в межах кВА (кВт) за ступінню напруги 0,4 кВ, в обсягах, визначених відповідно до договору про постачання електричної енергії, шляхом формування електричної схеми відповідної пропускної здатності (п. 2.1 договору).

Забезпечувати на межі балансової належності електромереж підтримання параметрів якості електроенергії та узгодженого рівня надійності електропостачання відповідно до категорії струмоприймачів Субспоживача згідно з "Правилами пристрої електроустановок" (далі - ПУЕ) (п. 2.2 договору).

Основний споживач має право: на припинення передачі та/або обмеження обсягів використання електричної енергії Субспоживачем у випадках та порядку, передбачених розділом 6 цього Договору (п. 3.4 договору).

Розділом 6 договору сторони визначили порядок обмеження та припинення електропостачання.

Електропостачання Субспоживача може бути припинено або обмежено Основним споживачем.

Без попередження у разі:

- виникнення аварійних ситуацій в електроустановках Основного споживача на час, що не перевищує визначеного ПУЕ для струмоприймачів відповідної категорії Субспоживача,

- споживання електроенергії Субспоживачем після закінчення терміну дії цього Договору або договору про постачання електричної енергії,

- приєднання Субспоживачем власних струмоприймачів або струмоприймачів третіх осіб до мереж Основного споживача поза розрахунковими засобами обліку,

- самовільного внесення змін у схеми обліку електроенергії (п. 6.1 договору).

З повідомленням Субспоживача не пізніше ніж за 10 хвилин у разі перевищення Субспоживачем граничної величини потужності в години максимуму навантаження протягом 30 хвилин і більше (п. 6.2 договору).

З повідомленням Субспоживача не пізніше ніж за три робочих дні у разі:

- відсутності у Субспоживача персоналу для обслуговування електроустановок або договору на обслуговування електроустановок,

- зниження показників якості електроенергії з вини Субспоживача до величин, які порушують нормальне функціонування електроустановок електропередавальної організації та інших споживачів,

- недопущення Субспоживачем уповноважених посадових органів виконавчої влади, на які покладено відповідні обов`язки згідно з чинним законодавством, до власних електроустановок або розрахункових засобів обліку електроенергії,

- несплати Субспоживачем за використання електричних мереж Основного споживач;: у встановлений термін, з дотриманням процедури, передбаченої ПКЕЕ (п. 6.3 договору).

У разі незадовільного стану електроустановок Субспоживача, що загрожує аварією, пожежею створює загрозу життю, а також при невиконанні вимог щодо усунення недолік в електроустановках Субспоживача - за поданням представників державних органів, на всі покладені відповідні обов`язки згідно з чинним законодавством (п.6.4 договору).

У разі відсутності резервного живлення з повідомленням не пізніше ніж за 10 днів для проведення планових ремонтних робіт в електроустановках постачальника електричної енергії, Основного споживача або для приєднання нових споживачів (п. 6.5 договору).

На вимогу постачальника електричної енергії у разі заборгованості Субспоживача за спожиту електричну енергію (п. 6.6 договору).

Цей Договір укладається на термін до 01.01.200_ року, набирає чинності з дня його підписання та вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення цього терміну не буде заявлено однією із сторін про відмову від цього Договору або його перегляд. Договір може бути розірвано і в іншій термін за ініціативою будь-якої із сторін у порядку, визначеному законодавством (п. 10.4 договору).

Доказів припинення, розірвання або визнання недійсним в судовому порядку договору, матеріали справи не містять.

Відносини між субспоживачем ТОВ «Інтербайт» та Акціонерним товариством ДТЕК Дніпровські Електромережі" врегульовані на підставі публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричною енергією, оприлюдненого на офіційному вебсайті ОСР, з урахуванням організаційних та технічних особливостей, обумовлених в додатках до договору про постачання електричної енергії від 01.02.2005 № 445. ОСР відкрито контокорентний рахунок № 60.

06.03.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтербайт" (далі позивач, субспоживач) та Приватним підприємством "Техноіндустрія" (відповідача-1, власник мереж) укладено договір про технічне забезпечення електропостачання споживача № 5.

Відповідно до п. 1.1. договору Власник мереж забезпечує технічну можливість передачі (транзиту) електричної енергії власними Технологічними електричними мережами Споживачу в обсягах згідно з договором про постачання або про куплю-продаж електричної енергії, з показниками допустимих відхилень від стандартних умов надання обсягу електричної енергії та рівня дозволеної потужності за класами напруги, а Споживач дотримується установленого режиму споживання електричної енергії та своєчасно сплачує за отримані послуги, визначені пунктом 4.1 цього Договору.

Передача електричної енергії забезпечується відповідно до однолінійної схеми, наведеної в додатку 1 "Однолінійна схема".

Власник мереж забезпечує передачу електричної енергії в точку продажу, визначену згідно з відповідним договором Споживача з постачальником електричної енергії. На однолінійний схемі точка продажу позначається «Тп» (п. 1.2 договору).

Приєднана потужність електроустановок Споживача 1000 кВА, дозволена потужність електроустановок Споживача 150 кВт. (п. 1.3 договору).

Розділом 6 договору сторони погодили порядок обмеження та припинення електропостачання

Передача електричної енергії Споживачу може бути припинена або обмежена Власником мереж:

Без попередження, з дотриманням процедури, передбаченої ПКЕЕ, у разі:

- виникнення аварійних ситуацій в електроустановках Власника мереж на час, що не перевищує визначеного ПУЕ для струмоприймачів Споживача відповідної категорії;

- споживання електроенергії Споживачем після закінчення строку дії цього Договору;

- приєднання Споживачем власних струмоприймачів або струмоприймачів третіх осіб до мереж Власника мереж поза розрахунковими засобами обліку;

- самовільного внесення* змін у схеми обліку електроенергії (п.п. 6.1.1 п. 6.1 договору).

З повідомленням Споживача не пізніше ніж за 10 хвилин у разі перевищення Споживачем граничної величини споживання електричної потужності в години максимуму навантаження протягом 30 хвилин (п.п. 6.1.2 п. 6.1 договору).

З повідомленням Споживача не пізніше ніж 3 робочих дні у разі:

- не призначення Споживачем персоналу для обслуговування електроустановок або відсутності договору на обслуговування електроустановок;

- зниження показників якості електроенергії з вини Споживача до величин, які порушують нормальне функціонування електроустановок Власника мереж та/або інших суб`єктів господарської діяльності;

- недопущення Споживачем посадових осіб органів, на яких покладено відповідні обов`язки згідно з чинним законодавством, до власних електроустановок або розрахункових засобів обліку електроенергії (п.п. 6.1.3 п. 6.1 договору).

За обґрунтованою вимогою Електропостачальної організації припиняти передачу або обмежувати обсяг передачі електричної енергії споживачу (припинення або обмеження споживання електричної енергії має здійснюватись лише за дорученням постачальника електричної енергії) (п.п. 6.1.4 п. 6.1 договору).

У разі незадовільного стану електроустановок Споживача, що загрожує виникненню аварії, пожежі, створює загрозу життю, а також у разі невиконання вимог щодо усунення недоліків в електроустановках Споживача - за приписом (поданням) представників органів виконавчої влади, на які покладені відповідні обов`язки згідно з законодавством України (п.п. 6.1.5 п. 6.1 договору).

З повідомленням не пізніше ніж за 10 днів для проведення планових ремонтних робіт в електроустановках Власника мереж або для приєднання нових споживачів, у разі відсутності резервного живлення Споживача (п.п. 6.1.6 п. 6.1 договору).

Цей Договір укладається на строк до 31.12.2017 року, набирає чинності з дня його підписання та вважається продовженням на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку не буде заявлено однією із Сторін про відмову від цього Договору або його перегляд. Договір може бути розірвано і в інший термін за ініціативою будь-якої із Сторін у порядку, визначеному законодавством України (п. 10.6 договору).

Доказів припинення, розірвання або визнання недійсним в судовому порядку договору, матеріали справи не містять.

Крім того, 01.01.2025 між Приватним підприємством «Техноіндустрія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтербайт» укладено договір №4 про передачу в користування (оренду) технологічного обладнання, за умовами якого, в порядку та на умовах, визначених цим договором власник передає, а користувач приймає в тимчасове платне користування частину технологічної мережі та електроустаткування власника, а саме: КЛ-6 кВ від ПС-150 «Східна-міська» до ЦРП-6 кВ ПП «Техноіндустрія», ЦРП-6 кВ, Комірка КЗО-316 №18.

Межа відповідальності власника за стан та обслуговування електромереж та установок встановлюється на нижніх болтових з`єднаннях кабельного роз`єднувача 05 у комірці КЗО -316 №18 ЦРП -6 кВ. Технічне обслуговування покладається на власника.

Звертаючись з даним позовом позивач вказує на те, що 03.04.2025 відповідачем-1 ПП «Техноіндустрія» безпідставно та без будь-яких попереджень і наявності підстав, визначених вищенаведеними договорами, припинено постачання електричної енергії об`єкту ТОВ «Інтербайт» (Субспоживача) за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, Дніпровське шосе, 20Е/1 (ЕІС-код 501457).

В свою чергу, позивач вказує на те, що ПП «Техноіндустрія» не є оператором системи розподілу й не може надавати послуги з розподілу електричної енергії, а як власник технологічних електромереж є основним споживачем, з яким ОСР - Акціонерне товариство ДТЕК Дніпровські Електромережі" уклало Договір про спільне використання технологічних електричних мереж від 26.08.2010 (далі - Договір СВТЕМ). Відповідно до Договору СВТЕМ основний споживач зобов`язаний забезпечити технічну можливість доставки електричної енергії необхідного обсягу та рівня потужності (із забезпеченням якості, надійності та безперервності) власними технологічними електричними мережами в точки приєднання електроустановок ТОВ «Інтербайт», як субспоживача, розподіл електричної енергії якому забезпечує ОСР, а ОСР своєчасно сплачувати вартість послуг основного споживача з утримання технологічних електромереж спільного використання на основі надаваного до ОСР Основним споживачем Кошторису витрат на утримання технологічних електромереж спільного використання.

Таким чином, згідно з Договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 01.01.2019 ККР 60, укладеним між ОСР та ТОВ «Інтербайт», останній сплачує за послуги з розподілу ОСР, а ОСР згідно з Договором СВТЕМ відшкодовує витрати на утримання технологічних мереж основному споживачу.

З метою врегулювання питання в досудовому порядку з поновлення постачання електричної енергії на адресу відповідача ПП «Техноіндустрія», 17.06.2025 позивачем направлено адвокатський запит з метою надання інформації та документів про підстави припинення електропостачання ТОВ «Інтербайт», який залишено без розгляду.

В свою чергу відповідачем-2 Акціонерним товариством ДТЕК Дніпровські Електромережі", як оператором системи розподілуне вжито відповідних заходів реагування до свого споживача ПП «Техноіндустрія» та не пред`явлено позову останньому для відновлення елктропостачання субспоживача ТОВ «Інтербайт».

З огляду на викладене позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Стосовно заявлених позивачем вимог в частині визнання протиправними дій Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські Електромережі", що полягають у бездіяльності та не вжитті заходів реагування щодо відновлення електропостачання субспоживачу Товариству з обмеженою відповідальністю "Інтербайт", господарський суд зазначає таке.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

При цьому ефективність обраного позивачем способу захисту означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Таким чином, ефективний засіб (спосіб) захисту призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тому ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Вказані висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 у справі №905/1926/16, Верховного Суду від 03.03.2021 у справі №915/161/20, від 21.01.2021 у справі №921/266/18.

Особа, якій належить порушене право, може скористатися не будь-яким на свій розсуд, а певним способом захисту такого свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини, або договором.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. (Постанови Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі №338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі №569/17272/15-ц, від 2 липня 2019 року у справі № 48/340, від 19 травня 2020 року у справі №916/1608/18).

Застосування будь-якого способу захисту цивільного права та інтересу має бути об`єктивно виправданим та обґрунтованим. Це означає, що застосування судом способу захисту, обраного позивачем, повинно реально відновлювати його наявне суб`єктивне право, яке порушене, оспорюється або не визнається; обраний спосіб захисту повинен відповідати характеру правопорушення; застосування обраного способу захисту має відповідати цілям судочинства; застосування обраного способу захисту не повинно суперечити принципу верховенства права.

Господарський суд вважає, що у даному випадку вимога щодо визнання протиправними дій Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські Електромережі", що полягають у бездіяльності та не вжитті заходів реагування щодо відновлення електропостачання субспоживачу Товариству з обмеженою відповідальністю "Інтербайт" не є належним способом захисту порушеного права позивача.

Навіть, якщо судом буде задоволено позовну вимогу позивача, пред`явлену ним до відповідача-2, тобто, будуть визнані протиправними дії відповідача-2 Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські Електромережі", що полягають у бездіяльності та невжитті заходів реагування щодо відновлення електропостачання субспоживачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Інтербайт», це рішення суду не призведе до поновлення порушених прав позивача, не призведе до відновлення основним споживачем ТОВ «Техіндустрія» (відповідач-1) електропостачання електроустановок позивача.

Крім того, як вбачається з долучених до матеріалів справи доказів, відповідач-1 є основним споживачем по відношенню до позивача, а позивач є субспоживачем відповідача 1, оскільки, електромережі позивача заживлені від електромереж відповідача -1.

Статтею 49 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначений порядок розподілу електричної енергії електричними мережами основних споживачів.

1. Для цілей цієї статті основним споживачем вважається споживач та/або власник електричних мереж, який не є оператором системи розподілу, електричні мережі якого використовуються для розподілу електричної енергії іншим споживачам, а також для транспортування електричної енергії в мережі оператора системи розподілу.

2. Відносини між основним споживачем та користувачами, що живляться від його мереж, та оператором системи розподілу та/або оператором системи передачі регулюються Кодексом систем розподілу, Кодексом системи передачі, Правилами роздрібного ринку та договорами, укладеними на їх основі.

3. Основний споживач зобов`язаний укласти з оператором системи розподілу, на території здійснення ліцензованої діяльності з розподілу якого розташовані його мережі, договір про спільне використання електричних мереж за типовою формою, затвердженою Регулятором.

6. Основні споживачі, оператори малих систем розподілу забезпечують недискримінаційний доступ третіх сторін до своїх електричних мереж, безпеку та надійність їх функціонування відповідно до кодексу систем розподілу, правил роздрібного ринку та інших нормативно-правових актів.

Для забезпечення розподілу електричної енергії іншим споживачам, а також для транспортування електричної енергії в мережі ОСР електричними мережами, що не належать ОСР, між ОСР та відповідним власником мереж, який не є ОСР (та ОМСР), відповідно до цього Кодексу укладається договір щодо спільного використання електричних мереж відповідно до Правил роздрібного ринку електричної енергії (п. 11.1.7. Кодексу систем розподілу, затвердженого Постановою НКРЕКП № 310 від 14.03.2028, надалі КСР).

Пунктом 1.2.3. ПРРЕЕ передбачено, що оператор системи не має права відмовити в розподілі (передачі) електричної енергії електропостачальникам та споживачам до межі балансової належності їх електроустановок, у приєднанні до його мереж інших операторів системи, у тому числі, оператора малої системи розподілу, або інших замовників послуги приєднання до електричних мереж за умови дотримання ними вимог законодавства України, зокрема законодавства у сфері енергетики.

Оператор системи в межах території здійснення ліцензованої діяльності забезпечує розподіл електричної енергії власними мережами та технологічними електричними мережами інших власників, які не виконують функції оператора системи (у тому числі електричними мережами виробників, резервне живлення яких забезпечується від мереж оператора системи, та споживачів (основних споживачів), електроустановки яких приєднані до електричних мереж таких виробників, та їх субспоживачів), шляхом укладення з цими власниками договорів про спільне використання технологічних електричних мереж на основі типового договору (додаток 1 до цих Правил).

У разі використання оператором системи технологічних електричних мереж: власника мереж:, який не виконує функцій оператора системи згідно з умовами ліцензії або законодавством, для забезпечення транспортування електричної енергії електричними мережами, що не належать оператору системи, відносини між: власником цих мереж: та оператором системи, у тому числі їх взаємна відповідальність, регулюються договором про спільне використання технологічних електричних мереж:, що укладається між: ними на основі типового договору (додаток 1 до цих Правил).

Власник технологічних електричних мереж: (основний споживач) не має права відмовити оператору системи, на території ліцензованої діяльності якого приєднані мережі власника, в укладенні (переукладенні) договору про спільне використання технологічних електричних мереж: у передбачених цими Правилами випадках.

Беручи до уваги зміст вищенаведених правових норм, господарським судом встановлено, що відповідач-2 здійснює розподіл електроенергії на території Дніпропетровської області власними мережами.

Для використання в процесі розподілу електроенергії технологічних електричних мережами інших власників, які не виконують функції оператора системи оператор системи розподілу повинен укласти з цими власниками договір про спільне використання технологічних електричних мереж на основі типового договору.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем- 2 виконано вимоги законодавства про електроенергетику та укладено з відповідачем-1 договір про спільне використання технологічних електричних мереж № 3/10 СВ від 26.08.2010 .

Дослідивши зміст вказаного договору та норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що ані умовами цього договору, ані умовами чинного законодавства про електроенергетику не передбачена можливість будь-якого примусового впливу користувача мереж (відповідач-2) на власника мереж (відповідач-1), у разі порушення останнім положень законодавства України про електроенергетику та припинення розподілу електроенергії субспоживачам.

Таким чином, позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту порушення відповідачем-2 законних прав та інтересів останнього.

З огляду на викладене, вимоги пред`явлені до відповідача-2 задоволенню не підлягають.

Стосовно вимог позивача в частині зобов`язання Приватного підприємства "Техноіндустрія" поновити постачання електричної енергії субспоживачу Товариству з обмеженою відповідальністю "Інтербайт" за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, Дніпровське шосе, 20Е/1 (ЕІС-код 62Z457), господарський суд зазначає таке.

Так, звертаючись з даним позовом позивач вказує на те, що 03.04.2025 відповідачем-1 ПП «Техноіндустрія» безпідставно та без будь-яких попереджень і наявності підстав, визначених договорами, припинено постачання електричної енергії об`єкту ТОВ «Інтербайт» (субспоживача) за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, Дніпровське шосе, 20Е/1 (ЕІС-код 501457).

З метою врегулювання питання в досудовому порядку з поновлення постачання електричної енергії на адресу відповідача ПП «Техноіндустрія», 17.06.2025 позивачем направлено адвокатський запит з метою надання інформації та документів про підстави припинення електропостачання ТОВ «Інтербайт», який залишено без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що 14.03.2025 на адресу відповідача- 2 від відповідача-1 надійшов лист, вих. №1, у якому він повідомляв про припинення електропостачання позивачу з причини розірвання ТОВ «Інтербайт» в односторонньому порядку договору про надання послуг, відсутності у ТОВ «Інтербайт» особи, відповідальної за енергогосподарство, та особи, відповідальної за ведення оперативних переговорів з ПП «Техноіндустрія».

Відповідач-2 направив на електронну адресу відповідача-1 листи від 19.03.2025, вих. № 12744/1001 та від 21.04.2025, вих. № 18564/1001, у яких повідомляв відповідача-1 про неправомірність його дій щодо відключення субспоживача ТОВ «Інтербайт».

Відповідач-1 не надав відповіді на вищевказані листи.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до п. 7.1. ПРРЕЕ електрична енергія споживачу, який не допускає порушень своїх договірних зобов`язань перед оператором системи передачі та/або оператором системи розподілу та електропостачальником, постачається безперервно, крім випадків, передбачених умовами договорів, укладених споживачами з електропостачальником та оператором системи, та нормативно-правовими актами, у тому числі цими Правилами.

Господарський суд відзначає, що однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу (частина третя статті 2 ГПК України).

Відповідно до частин третьої-четвертої статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частин першої та другої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами.

Згідно з приписами частини першої статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до вимог статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Належність доказів - це спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об`єктивної істини. При цьому питання про належність доказів остаточно вирішується судом (близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 19.06.2019 зі справи №910/4055/18, від 16.04.2019 зі справи № 925/2301/14).

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, це й принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Реалізація принципу змагальності сторін в процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час вирішення судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

До того ж, Верховний Суд наголошував, що стандарт доказування "вірогідність доказів", на відмінну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Зміст цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". …

Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Господарський суд зазначає про те, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що між сторонами було розірвано договори № 08/11 від 08.11.2004 та № 5 від 06.03.2017, на підставі яких основний споживач (відповідач-1) зобов`язувався здійснювати передачу електричної енергії субспоживачу (позивачу), як і відсутні докази на підтвердження порушення субспоживачем (позивачем) умов вказаних договорів, на підставі розділу 6 яких, відповідач-1 має право припинити електропостачання останньому.

В свою чергу, судом встановлено більш вірогідною обставину, що в порушення умов договорів, відповідач-1 без законних на те підстав припинив електропостачання субспоживачу.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербайт" в частині зобов`язання Приватного підприємства "Техноіндустрія" поновити постачання електричної енергії субспоживачу Товариству з обмеженою відповідальністю "Інтербайт" за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, Дніпровське шосе, 20Е/1 (ЕІС-код 62Z457) є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судових рішеннях у справі, питання вичерпності висновків судів, суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

З урахуванням вказаного, господарський суд зазначає, що інші доводи та міркування сторін, судом розглянуті, але до уваги та врахування при вирішенні даної справи не приймаються, оскільки на результат вирішення спору не впливають.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача-1 в частині задоволених позовних вимог, решту витрат зі сплати судового збору покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 236-238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобов`язати Приватне підприємство "Техноіндустрія" (50007, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Дніпровське шосе, буд. 20п, ) поновити постачання електричної енергії субспоживачу Товариству з обмеженою відповідальністю "Інтербайт" (50000, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Ландау, буд. 2А, ) за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, Дніпровське шосе, 20Е/1 (ЕІС-код 62Z457).

Стягнути з Приватного підприємства "Техноіндустрія" (50007, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Дніпровське шосе, буд. 20п, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербайт" (50000, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Ландау, буд. 2А, ) 2 422 грн 40 коп. - судового збору.

У задоволенні позовних вимог до Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські Електромережі" відмовити.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 28.11.2025.

Суддя І.А. Рудь