ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"24" листопада 2025 р.м. Одеса Справа № 916/2567/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М.

секретар судового засідання Масловська Є.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом: Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, Одеська обл., м. Одеса, вул. Артилерійська, буд. 1)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеський інститут підприємництва та права" (65076, Одеська обл., місто Одеса, вул. Іцхака Рабіна, будинок 7)

про стягнення 1 033 374,01 грн

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

1. Зміст позовних вимог Департаменту комунальної власності Одеської міської ради.

30.06.2025 Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеський інститут підприємництва та права", в якій просить стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати в сумі 961 599,17 грн, пеню в сумі 71 774,84 грн, а також судові витрати.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 07.07.2025 судом залишено без руху позовну заяву Департаменту комунальної власності Одеської міської ради за №2632/25 від 30.06.2025 та встановлено позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду доказів сплати судового збору у сумі 12 400,49 грн.

Ухвала суду від 07.07.2025 була надіслана позивачу до його електронного кабінету та доставлена 08.07.2025 о 18:55, про що свідчить довідка про доставку електронного листа.

10.07.2025 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків, згідно якої останній, на виконання вимог вищевказаної ухвали суду, зазначені недоліки усунув.

Ухвалою від 15.07.2025 суд відкрив провадження у справі №916/2567/25 за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на "13" серпня 2025 р. о 13:45.

13.08.2024 в підготовче засідання з`явився представник позивача, відповідач в судове засідання не з`явився. Водночас, останній повідомлявся належним чином шляхом направлення ухвали Господарського суду Одеської області від 15.07.2025 на юридичну адресу відповідача. Проте, поштове повідомлення повернулося до суду з відміткою, що адресат відсутній за вказаною адресою.

В судовому засіданні судом було з`ясовано думку представника позивача стосовно відкладення підготовчого засідання для повідомлення відповідача про час та місце судового засідання.

Ухвалою від 13.08.2025 суд відклав підготовче засідання при розгляді справи №916/2567/25 на "10" вересня 2025 р. о 13:45.

20.08.2025 до суду від позивача надійшла до суду заява, якою останній просить суд поновити Департаменту комунальної власності Одеської міської ради строк на долучення доказів до матеріалів справи та долучити до матеріалів справи копію акту приймання-передачі від 14.08.2025.

09.09.2025 до суду від позивача надійшло клопотання про закриття підготовчого провадження у справі №916/2567/25, призначення справи до розгляду по суті та розгляд справи №916/2567/25 за наявними у справі матеріалами без участі уповноваженого представника Департаменту комунальної власності Одеської міської ради.

В судове засідання 10.09.2025 сторони не з`явилися. Приймаючи до уваги вчинення усіх необхідних процесуальних дій у даній справі для виконання завдань підготовчого провадження, встановлених частиною 1 ст. 177 ГПК України, суд дійшов висновку про можливість закриття підготовчого провадження у справі № 916/2567/25 та призначив справу № 916/2567/25 до розгляду по суті в засіданні суду на "13" жовтня 2025 р. об 11:30.

13.10.2025 перед судовим засіданням до суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі разом із розрахунком заборгованості.

13.10.2025 в судове засідання з`явився представник позивача, відповідач в судове засідання не з`явився. Водночас, останній повідомлявся належним чином шляхом направлення ухвали Господарського суду Одеської області від 10.09.2025 на юридичну адресу відповідача та його директора Філянина М.С. Проте поштові повідомлення повернулися до суду з відміткою, що адресати відсутні за вказаними адресами.

В судовому засіданні суд долучив додаткові пояснення по справі до матеріалів справи, заслухав вступне слово представника позивача та оголосив перерву в судовому засіданні до 12.11.2025 об 11:00.

У судове засідання 12.11.2025 з`явився позивач. Відповідач до суду не з`явився.

У судовому засіданні судом було закінчено розгляд справи по суті та оголошено про перехід до стадії ухвалення рішення. Судом також було повідомлено, що рішення суду буде ухвалено 24.11.2025 о 12:45.

У судове засідання 24.11.2025 сторони не з`явилися.

Судом було підписано вступну та резолютивну частини рішення.

3. Позиція учасників справи.

3.1. Доводи Департаменту комунальної власності Одеської міської ради.

01.11.2013 між Департаментом освіти та науки Одеської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Одеський інститут підприємства та права» укладено договір оренди № 16 у новій редакції, відповідно до якого останньому передано в строкове платне користування об`єкт комунальної власності нежитлові приміщення комунальних дошкільних навчальних закладів в повному обсязі, загальною площею 2 211,3 кв.м, які розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Варненська, 13 А, строком до 31.10.2016.

Додатковою угодою про внесення змін до договору оренди нежитлового приміщення від 01.11.2013 від 01.11.2016 за погодженням сторін строк дії договору оренди було продовжено до 30.09.2019, що фактично становить 2 роки та 11 місяців.

10.06.2020 Одеською міською радою прийнято рішення №6053-VII «Про оренду комунального майна територіальної громади м. Одеси», положеннями п.1 якого уповноважено Департамент комунальної власності Одеської міської ради виступати орендодавцем щодо єдиних майнових комплексів, нерухомого майна і споруд, майна, що не увійшло до статутного капіталу, перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Одеси, в тому числі щодо берегозахисних споруд у вигляді штучних пляжів, стадіонів та спортивних майданчиків закладів освіти, за виключенням майна, орендодавцем якого уповноважений виступати інший орган.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 01.02.2022 у справі № 916/3133/21 внесено зміни до договору оренди нежилого приміщення від 01.11.2013 № 16 в частині зміни найменування сторони орендодавця на Департамент комунальної власності Одеської міської ради.

З урахуванням положень норми частини 1 статті 764 Цивільного кодексу України та частини 2 статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (в редакції, яка діяла на момент виникнення правовідносин) та п 7.8 договору оренди, термін дії договору оренди продовжений на той самий термін і на тих саме умовах, а саме, на 2 роки 11 місяців до 31.08.2022.

Враховуючи, що після настання дати закінчення дії договору (31.08.2022) відповідач не повернув об`єкт оренди Департаменту, договір оренди продовжено на період дії воєнного стану та протягом чотирьох місяців з дати припинення чи скасування воєнного стану на підставі п. 5 постанови КМУ № 634 від 27.05.2022.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 04 лютого 2025 року по справі №916/1332/24 стягнуто з відповідача заборгованість з орендної плати в сумі 10 769 731,23 грн, пеню в сумі 500 658,20 грн, розірвано договір оренди № 16 нежитлових приміщень (нова редакція) від 01.11.2013. Натомість, рішенням суду відмовлено в задоволенні вимог Департаменту в частині виселення Товариства з обмеженою відповідальністю «Заклад загальної середньої освіти» ліцей «Просвіта» з нежитлової будівлі загальною площею 2 211.3 кв.м., що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Варненська, 13А (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01).

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.06.2025 по справі № 916/1332/24 рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Таким чином, договір оренди є розірваним з 05.06.2025.

Крім того, позивач зазначає, що рішенням Господарського суду Одеської області від 18.06.2025 по справі № 916/712/25 стягнуто з відповідача заборгованість з орендної плати в сумі 2 739 979,16 грн та пеню в сумі 249 959,37 грн за період до 31.01.2025.

Проте, як зазначає позивач, відповідач продовжує не виконувати вказані вимоги, не сплачує орендну плату і станом на червень 2025 р. існує заборгованість з орендної плати у розмірі 961 599,17 грн за період з 1.02.2025 до 04.06.2025, яку позивач просить стягнути у судовому порядку. Позивач також зазначає, що земельний податок в рахунок орендної плати не нараховувався.

Враховуючи, що відповідач прострочив сплату орендної плати, позивачем також нарахована пеня у розмірі 71 774,84 грн за несвоєчасну сплату орендної плати у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, що передбачено п. 5.2 договору оренди.

4. Фактичні обставини, встановлені судом.

01.11.2013 між Департаментом освіти та науки Одеської міської ради (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Одеський інститут підприємства та права (Орендар) укладено договір оренди №16, відповідно до п.1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нежитлове приміщення комунальних дошкільних навчальних закладів в повному обсязі, загальною площею 2211.3 кв.м., які розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Варненська, 13-А (а.с.16-20).

Цей договір діє з 01.11.2013 до 31.06.2016 (пункт 1.3 договору).

Орендна плата визначається на підставі ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України 04.10.1995 зі змінами та доповненнями рішень Одеської міської ради та виконкому Одеської міської ради (пункт 2.1 договору).

За орендоване приміщення Орендар зобов`язується сплачувати орендну плату, що становить за перший, після підписання договору оренди, місяць 41 416,67 гривень (без урахування податку на додану вартість та індексу інфляції) та є базовою ставкою орендної плати за місяць.

Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за минулий місяць на щомісячний індекс інфляції, що друкується Мінстатом України.

Податок на додану вартість розраховується відповідно до вимог чинного Законодавства (пункт 2.2 договору).

До орендної плати не входить плата за комунальні послуги, вартість експлуатаційних витрат, плата за користування земельною ділянкою та інші послуги, які надаються спеціалізованими організаціями (пункт 2.3 договору).

Орендар зобов`язаний вносити орендну плату щомісячно до 15 числа поточного місяця, незалежно від результатів його господарської діяльності (пункт 2.4 договору).

Розмір орендної плати змінюється у випадках зміни методики її розрахунку, цін і тарифів, та в інших випадках, передбачених законодавчими актами України та рішеннями міської ради, що набрали чинності, в порядку передбаченому чинним законодавством (пункт 2.5 договору).

Орендодавець передав Орендарю в оренду нежиле приміщення, згідно з п. 1.1. Договору № 16 від 1 листопада 2013 року, який підписаний обома сторонами (пункт 3.4 договору).

Після закінчення строку дії договору чи у випадку його дострокового розірвання, Орендар зобов`язаний у 15-денний термін передати Орендодавцю приміщення за актом у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду та відшкодувати Орендодавцеві збитки у разі погіршення або втрати (повної або часткової) об`єкта оренди (пункт 4.7 договору).

За невиконання або неналежне виконання обов`язків за цим договором винна сторона відшкодовує іншій стороні збитки у відповідності з чинним законодавством. Відшкодування збитків не звільняє винну сторону від виконання умов договору (пункт 5.1 договору).

Відповідно до п.5.2 договору за несвоєчасне внесення орендної плати Орендар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочки. Нарахування пені за прострочку виконання обов`язку припиняється через один рік з дня, коли обов`язок повинен був бути виконаний.

Питання не врегульовані цим договором, вирішуються у відповідності з чинним законодавством (пункт 7.1 договору).

Відповідно до п.7.8 договору оренди у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Додатком №1 до договору є розрахунок орендної плати та відшкодування комунальних послуг, згідно з яким орендна ставка становить 10% від експертної оцінки (5 000 000 грн); орендна плата без ПДВ, грн./міс. становить 41 666,67 грн (5 000 000,0 * 0,1 (10 %) / 12 міс.); розрахунок земельного податку грн./міс: 52 407,81/12 міс. 4 367,32 грн.

Таким чином, плата за оренду приміщення, грн./міс. становить: 4367,32 грн + 41 666,67 грн = 46 033,99 грн без ПДВ; разом з ПДВ 55 240,79 грн.

Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за минулий місяць на щомісячний індекс інфляції.

За орендоване приміщення Орендар зобов`язується сплачувати орендну плату з 01.01.2013, що розрахована на 01.11.2013 з урахуванням податку на додану вартість, індексу інфляції та податку на землю.

Додатковою угодою про внесення змін до договору оренди нежитлового приміщення 01.11.2016 за погодженням сторін строк дії договору оренди було продовжено до 30.09.2019, що фактично становить 2 роки та 11 місяців (а.с.20 зі звороту).

Рішенням Господарського суду Одеської області від 01.02.2022 у справі № 916/3133/21 задоволено позовні вимоги Департаменту та внесено зміни до договору оренди нежилого приміщення від 01.11.2013, №16, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю Одеський інститут підприємництва та права та Департаментом освіти та науки Одеської міської ради, в частині зміни найменування сторони орендодавця на Департамент комунальної власності Одеської міської ради.

Як встановлено судом, рішенням Господарського суду Одеської області від 04.02.2025 у справі №916/1332/25 (а.с.13-14) стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Одеський інститут підприємництва та права заборгованість з орендної плати в сумі 10 769 731,23 грн з 05.01.2018 до 31.12.2023, пеню в сумі 500 658,20 грн на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради.

Вказаним рішенням також розірвано договір оренди №16 нежитлових приміщень (нова редакція) від 01.11.2013, укладений між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю Одеський інститут підприємництва та права, та виселено Товариство з обмеженою відповідальністю Одеський інститут підприємництва та Права з нежитлової будівлі загальною площею 2211.3 кв.м., що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Варненська, 13А (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01).

Матеріали справи містять розрахунки заборгованості з орендної плати та пені, подані у справі №916/1332/25 (а.с.76-79).

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 5.06.2025 (а.с.9-12) рішення Господарського суду Одеської області від 04.02.2025 у справі №916/1332/24 змінено з викладенням його мотивувальної частину в редакції цієї постанови (щодо позовних вимог про виселення Товариства з обмеженою відповідальністю Заклад загальної середньої освіти Ліцей Просвіта), у решті рішення залишено без змін.

Судом також встановлено, що рішенням Господарського суду Одеської області від 18.06.2025 по справі № 916/712/25 стягнуто з відповідача заборгованість з орендної плати в сумі 2 739 979,16 грн та пеню в сумі 249 959,37 грн за період з січня 2024 року по січень 2025 року.

Позивачем надано суду розрахунок заборгованості з орендної плати в сумі 2 739 979,16 грн з січня 2024 року по січень 2025 року (а.с.76).

За актом від 14.08.2025 орендар (відповідач) передав, а балансоутримувач (позивач) прийняв із строкового платного користування нерухоме майно, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Одеси, а саме: нежитлове приміщення комунальних дошкільних навчальних закладів загальною площею 2211,3 кв.м., що розташоване за адресою: м. Одеса, вул.Варненська, 13-А (а.с.49).

Позивачем також надано суду розрахунок заборгованості (а.с.8), згідно з яким заборгованість з орендної плати за період з 1.02.2025 до 4.06.2025 становить 961 599,17 грн, пеня за період лютий-червень 2025 р. 71 774,84 грн.

5. Позиція суду.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Як встановлено судом, 01.11.2013 між Департаментом освіти та науки Одеської міської ради (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Одеський інститут підприємства та права (Орендар) укладено договір оренди №16, відповідно до п.1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нежитлове приміщення комунальних дошкільних навчальних закладів в повному обсязі, загальною площею 2211.3 кв.м., які розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Варненська, 13-А (а.с.16-20).

Рішенням Господарського суду Одеської області від 01.02.2022 у справі № 916/3133/21 задоволено позовні вимоги Департаменту та внесено зміни до договору оренди нежилого приміщення від 01.11.2013, №16, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю Одеський інститут підприємництва та права та Департаментом освіти та науки Одеської міської ради, в частині зміни найменування сторони орендодавця на Департамент комунальної власності Одеської міської ради.

Відповідно до ч.4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як встановлено судом, рішенням Господарського суду Одеської області від 04.02.2025 у справі №916/1332/25 (а.с.13-14), зокрема, розірвано договір оренди №16 нежитлових приміщень (нова редакція) від 01.11.2013, укладений між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю Одеський інститут підприємництва та права та виселено Товариство з обмеженою відповідальністю Одеський інститут підприємництва та Права з нежитлової будівлі загальною площею 2211.3 кв.м., що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Варненська, 13А (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01). Вказане рішення суду набрало законної сили 5.06.2025 (а.с.9-12).

Таким чином, враховуючи, що вказане рішення суду має преюдиційне значення для розгляду даної справи в розумінні статті 75 ГПК України, суд доходить висновку про те, що договір оренди №16 нежитлових приміщень (нова редакція) від 01.11.2013, укладений між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю Одеський інститут підприємництва та права, розірвано 05.06.2025.

Щодо позовної вимоги стосовно стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати у розмірі 961 599,17 грн за період з 1.02.2025 до 4.06.2025 суд зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 2.2 договору передбачено, що за орендоване приміщення Орендар зобов`язується сплачувати орендну плату, що становить за перший, після підписання договору оренди, місяць 41 416,67 грн (без урахування податку на додану вартість та індексу інфляції) та є базовою ставкою орендної плати за місяць. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за минулий місяць на щомісячний індекс інфляції, що друкується Мінстатом України. Податок на додану вартість розраховується відповідно до вимог чинного Законодавства.

Орендар зобов`язаний вносити орендну плату щомісячно до 15 числа поточного місяця, незалежно від результатів його господарської діяльності (пункт 2.4 договору).

При цьому, пунктом 3.4 договору сторонами встановлено, що Орендодавець передав Орендарю в оренду нежиле приміщення, згідно з п. 1.1. Договору № 16 від 1 листопада 2013 року, який підписаний обома сторонами.

Як встановлено судом з поданих позивачем документів, відповідач за період з 1.02.2025 до 4.06.2025 не сплачував орендну плату за користування орендованим приміщенням.

За підрахунком позивача, який перевірено судом, сума орендної плати за вказаний період становить 961 599,17 грн.

Доказів оплати заборгованості у сумі 961 599,17 грн матеріали справи не містять.

Відповідно до ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Враховуючи, що матеріали справи підтверджують факт передачі відповідачу в оренду нерухомого майна, а також те, що належних доказів, які б спростовували наявність заборгованості з орендної плати у розмірі 961 599,17 грн за період з 1.02.2025 до 4.06.2025 включно (період дії договору оренди) відповідач, згідно приписів ст.74, 76-77 ГПК України, суду не надав, та вказана заборгованість підтверджується матеріалами справи, суд вважає позовні вимоги Департаменту комунальної власності Одеської міської ради цілком обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги стосовно стягнення з відповідача пені у розмірі 71 774,84 грн.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Як встановлено судом, п.5.2 договору передбачено нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочки.

Перевіривши розрахунок позивача, суд дійшов висновку про його правильність.

За таких обставин, пеня нарахована позивачем правомірно, а вимоги про її стягнення є обґрунтованими.

Поряд з цим, згідно з ч.3 статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому суд зазначає, що ні у зазначеній нормі, ні в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності (подібний висновок міститься у пункті 67 постанови Верховного Суду від 16.03.2021 у справі №922/266/20).

За змістом наведених норм, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є такий випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеня виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Питання щодо зменшення розміру штрафних санкцій суд вирішує у відповідності до статті 86 ГПК України за наслідками аналізу, оцінки та дослідженню конкретних обставин справи з огляду на фактично-доказову базу, встановлені судами фактичні обставини, що формують зміст правовідносин, умов конкретних правовідносин з урахуванням наданих сторонами доказів, тобто у сукупності з`ясованих ним обставин, що свідчать про наявність/відсутність підстав для вчинення зазначеної дії.

Подібний за змістом висновок щодо застосування норм права, а саме статті 551 ЦК України, неодноразово послідовно викладався Верховним Судом.

Визначення конкретного розміру зменшення штрафних санкцій належить до дискреційних повноважень суду. При цьому, реалізуючи свої дискреційні повноваження, які передбачені статтями 551 ЦК України щодо права зменшення розміру належних до сплати штрафних санкцій, суд, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені статтею 3 ЦК України (справедливість, добросовісність, розумність) має забезпечити баланс інтересів сторін, та з дотриманням правил статті 86 ГПК України визначати конкретні обставини справи (як-то: ступінь вини боржника, його дії щодо намагання належним чином виконати зобов`язання, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, дії/бездіяльність кредитора тощо), які мають юридичне значення, і з огляду на мотиви про компенсаційний, а не каральний характер заходів відповідальності з урахуванням встановлених обстави справи не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав.

Суд також враховує, що неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного зобов`язання та не може становити непомірний тягар і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Таку правову позицію викладено в Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 №7-рп/2013. Подібні висновки містяться і у постанові Верховного Суду від 04.02.2020 у справі №918/116/19.

Оцінюючи можливість зменшення суми пені, суд враховує, що позивачем доказів, що свідчили б про погіршення фінансового стану, ускладнення в господарській діяльності чи завдання останньому збитків в результаті дій відповідача, не надано.

При цьому, суд також враховує, що порушення виконання відповідачем зобов`язань за договором мало місце під час дії в України воєнного стану внаслідок збройної агресії Російської Федерації.

Суд вказує, що рішенням Одеської міської ради №969-VIII від 29.06.2022 на період воєнного стану та протягом 30 календарних днів після припинення чи скасування його дії в установленому порядку за договорами оренди комунального майна територіальної громади м. Одеси, укладеними до 24 лютого 2022 року, орендарям (за виключенням орендарів, вказаних у пункті 1 цього рішення, та орендарів єдиних майнових комплексів) орендна плата нараховується у розмірі 50 відсотків розміру орендної плати, встановленої договорами оренди (з урахуванням її індексації).

Дійсно, для звільнення орендарів від орендної плати орендодавцем має бути прийнято відповідний наказ, докази прийняття якого у матеріалах справи відсутні, що і зумовило висновок суду про правомірність нарахування орендної плати.

Водночас направленість нормотворчості органів місцевого самоврядування на підтримку та захист інтересів орендарів у період воєнного стану, а також стягнення в межах справ №916/1332/25 та №916/712/25 з відповідача на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради орендної плати та пені у тому числі за період воєнного стану, розраховану без застосування положень рішення Одеської міської ради №969-VIII від 29.06.2022, є підставою для зменшення суми пені в рамках даної справи.

З урахуванням викладеного у сукупності, враховуючи дискреційність наданих суду повноважень щодо зменшення розміру штрафних санкцій, виходячи з необхідності дотримання балансу інтересів обох сторін, в умовах воєнного стану, введеного за наслідком збройної агресії Росії проти України, суд вважає справедливим, доцільним, обґрунтованим, таким, що цілком відповідає принципу верховенства права висновок щодо необхідності зменшення розміру пені до 20 000 грн.

На думку суду, стягнення з відповідача такої суми пені компенсує негативні наслідки, пов`язані з порушенням відповідачем строків сплати боргу, стягнення ж з відповідача пені у повному обсязі не є співмірним з можливими негативними наслідками від порушення відповідачем зобов`язання.

Суд враховує, що чинним законодавством не врегульований граничний розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно із приписами ст.86 ГПК України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Приймаючи до уваги задоволення позовних вимог, витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача без врахування зменшення судом пені.

Керуючись ст.129,232,233,236-238,240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеський інститут підприємництва та права" (65076, Одеська обл., місто Одеса, вул. Іцхака Рабіна, будинок 7, ) на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, Одеська обл., м. Одеса, вул. Артилерійська, буд. 1, ) заборгованість з орендної плати в сумі 961 599 /дев`ятсот шістдесят одна тисяча п`ятсот дев`яносто дев`ять/ грн 17 коп., пеню в сумі 20 000 /двадцять тисяч/ грн, судовий збір у сумі 12 400 /дванадцять тисяч чотириста/ грн 49 коп.

3. В задоволенні решти позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 04 грудня 2025 р.

Суддя Ю.М. Щавинська