ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року

м. Черкаси

Справа № 925/1140/25

за позовом Державного підприємства Міністерства оборони України "Державний оператор тилу"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АНВА"

про стягнення 426972,00 грн.

Представники учасників справи:

Позивач Колодяжна Ю.А., адвокат;

Відповідач Харцизова Т.В., адвокат.

Секретар судового засідання Сидоренко О.А.

Суддя Гладун А.І.

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії учасників справи та суду.

1.1. 19.09.2025 Державне підприємство Міністерства оборони України "Державний оператор тилу" звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АНВА".

1.2. Змістом позову є майнова вимога стягнути з відповідача на користь позивача 426972,00 грн пені за прострочення виконання зобов`язання з поставки товару.

1.3. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач стверджує, що відповідач неналежно виконав зобов`язання з поставки товару у строк, встановлений договором, у результаті чого позивач на підставі пункту 8.2 договору нарахував та просив стягнути з відповідача пеню у розмірі 0,5 % від ціни товару за кожен день прострочення (затримки) поставки товару за період з 01.05.2024 до 14.05.2024.

1.4. 23.09.2025 суд ухвалив позовну заяву прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі, ухвалив розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначив о 09 год. 00 хв. 21.10.2025.

1.5. 08.10.2025 позивач подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату (а.с. 71-72).

1.6. 09.10.2025 відповідач подав до суду відзив на позов, у якому просив зменшити розмір штрафних санкцій на 90 (дев`яносто) відсотків до суми 42697,20 грн, у задоволені решти позовних вимог просив у позові відмовити (а.с. 97-102).

1.7. В обґрунтування заперечень проти позову відповідач вказав, що 30.04.2024 відповідач надіслав позивачу лист №162 щодо настання для відповідача обставин непереборної сили форс-мажорних обставин. 12.06.2024 відповідач надіслав позивачу лист №227, сертифікат ТПП №3200-24-1149 та запропонував укласти додаткову угоду до договору, якою продовжити термін постачання 10000 штук СПОГ на 15 днів до 15.05.2024. 14.06.2024 позивач надіслав відповідачу лист №2165/2368, у якому просив надати документи на підтвердження форс-мажорних обставин. 25.06.2024 відповідач надіслав позивачу лист №242 на підтвердження виникнення форс-мажорних обставин, на який позивач не відповів. 01.08.2024 відповідач повторно надіслав позивачу лист №286, до якого додав сертифікат ТПП №3200-24-1149 та пропозицію укласти додаткову угоду до договору про продовження терміну постачання 10000 штук СПОГ на 15 днів до 15.05.2024, на який позивач не відповів. Отже, відповідач порушив термін постачання товару через обставини непереборної сили, про що повідомив позивача.

Відповідач ствердив, що позивач не надав суду розрахунку на підтвердження понесених збитків, які завдані внаслідок прострочення відповідачем виконання зобов`язання з поставки товару. Відповідач просив врахувати всі обставини та їх винятковість, а також, що прострочення постачання товару мало короткостроковий характер - 14 календарних днів і лише щодо частини товару у кількості 10000 штук, що складає 20% від загального обсягу постачання за договором. Розрахунок позивача штрафних санкцій за відсутності будь-яких збитків становить майже 10 % від вартості товару, який поставлено із затримкою, що становить значний, непомірний тягар для відповідача. Вартість товару, за якою постачається товар, є найнижчою з мінімальною прибутковістю, адже договір між сторонами укладено за результатами спрощеної закупівлі, де пропозицію відповідача була з найнижчою ціною.

1.8. 10.10.2025 позивач подав до суду відповідь на відзив, у якій заперечив проти доводів відповідача, викладених у відзиві на позов та ствердив, що відповідач не надав доказів на підтвердження факту, що ТОВ "Харківський науково-дослідний інститут тактичного спорядження" повинен був здійснювати поставку товару "сумки-підсумки для предметів особистої гігієни" для відповідача в той самий строк, в який повинен був поставити відповідач за умовами договору, а саме до 30.04.2024. Крім того, відповідач посилається на сертифікат №3200-24-1149 від 11.06.2024 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), відповідно до якого зазначено графіки відключень світла у м. Харкові. Відповідно до сервісу перевірки контрагентів YouControl - юридична особа ТОВ "Харківський науково-дослідний інститут тактичного спорядження" зареєстрована у м. Харків, проте не вказує на те, що виробництво знаходиться у м. Харкові, а лише, що підприємство має юридичну адресу у м. Харкові. Будь-яких доказів на підтвердження факту виробництва товару у м. Харкові відповідач не надав. Відповідач не надав доказів на підтвердження того факту, що відповідно до графіків відключення світла, як зазначено в сертифікаті №3200-24-1149 від 11.06.2024 ТОВ "Харківський науково-дослідний інститут тактичного спорядження" дійсно не працювало. Позивач звертає увагу, що 25 квітня, 29 квітня та 30 квітня відповідач здійснював поставку товару, проте зазначає, що з 25 квітня до 15 травня відбулись форс-мажорні обставини не з його вини. Отже, позивач вважає, що посилання відповідача на сертифікат №3200-24-1149 від 11.06.2024 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) не може бути належним та допустимим доказом у розумінні статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, та не може бути підставою щодо зменшення штрафних санкції на 90 відсотків. Невиконання чи порушення строків виконання умов державного контракту впливає на ефективність обороноздатності держави в цілому та на репутацію Міністерства оборони України. Враховуючи викладене, позивач просив позов задовольнити повністю (а.с. 123-129).

1.9. 21.10.2025 у підготовчому засіданні взяла участь представник відповідача адвокат Харцизова Т.В. Представник позивача у підготовче засідання не з`явився.

1.10. Представник відповідача адвокат Харцизова Т.В. у підготовчому засіданні не заперечила проти задоволення клопотання позивача про відкладення розгляду справи.

1.11. 21.10.2025 суд ухвалив відкласти розгляд справи у судовому засіданні до 10 год. 00 хв. 30.10.2025.

1.12. 30.10.2025 у підготовчому засіданні взяли участь представник позивача адвокат Колодяжна Ю.А. та представник відповідача адвокат Харцизова Т.В.

1.13. 30.10.2025 суду ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті о 09 год. 30 хв. 31.10.2025.

1.14. 31.10.2025 у судовому засіданні взяли участь представник позивача адвокат Колодяжна Ю.А. та представник відповідача адвокат Харцизова Т.В.

1.15. 31.10.2025 суд розпочав розгляд справи по суті.

1.18. 31.10.2025 суд ухвалив оголосити перерву в судовому засіданні на стадії дослідження доказів до 12 год. 00 хв. 11.11.2025.

1.19. 11.11.2025 у судовому засіданні взяли участь представник позивача адвокат Колодяжна Ю.А. та представник відповідача адвокат Харцизова Т.В.

1.22. 11.11.2025 суд, враховуючи відсутність електропостачання у сторін, ухвалив оголосити перерву в судовому засіданні до 11 год. 30 хв. 12.11.2025.

1.23. 12.11.2025 у судовому засіданні взяли участь представник позивача адвокат Колодяжна Ю.А. та представник відповідача адвокат Харцизова Т.В.

1.24. Представник позивача адвокат Колодяжна Ю.А. у судовому засіданні просила позов задовольнити повністю.

1.25. Представник відповідача адвокат Харцизова Т.В. у судовому засіданні просила зменшити розмір штрафних санкції на 90 відсотків.

1.26. 12.11.2025 суд завершив розгляд справи по суті, оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення в цьому судовому засіданні.

1.27. Керуючись частиною 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, 12.11.2025 суд проголосив вступну та резолютивну частини рішення суду у справі №925/1140/25. З урахуванням систематичного та тривалого відключення електропостачання у приміщенні Господарського суду Черкаської області повний текст рішення суду складений 29.11.2025.

Вислухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, що містяться у справі, оглянувши електронні докази, суд

ВСТАНОВИВ:

2. Перелік обставин, які є предметом доказування у справі.

2.1. Предметом позову є майнова вимога позивача до відповідача стягнути пеню.

2.2. Підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує неналежне виконання відповідачем зобов`язань з поставки товару у строк, встановлений договором.

2.3. Відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

2.4. Предметом доказування у даній справі є виникнення між сторонами майнового господарського зобов`язання на підставі державного контракту (договору) про закупівлю; виконання позивачем свого обов`язку у зобов`язанні зі сплати коштів за поставку товару; неналежне виконання відповідачем зобов`язання з поставки товару в строк, встановлений договором; строк виконання зобов`язання з поставки товару; період прострочення виконання зобов`язання з поставки товару; існування обставин непереборної сили, що зумовили прострочення виконання зобов`язання з поставки товару; підстави та порядок нарахування пені за прострочення виконання зобов`язання з поставки товару; порушення суб`єктивного права, за захистом якого позивач звернувся до суду.

3. Перелік доказів, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

3.1. На підтвердження обставин, які є предметом доказування, позивач подав письмові докази, дослідивши які, суд встановив:

3.1.1. 07.03.2024 Державне підприємство Міністерства оборони України "Державний оператор тилу" (замовник) та Товариство з обмеженою відповідальністю "АНВА" (постачальник) уклали державний контракт (договір) про закупівлю №60/03-24-РМ, за умовами пункту 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити замовнику сумка-підсумок для предметів особистої гігієни, вид 5 (18930000-7: мішки та пакети) (далі за текстом товар), найменування, перелік, характеристики, обсяг, код згідно з національним класифікатором ДК, яких визначені в специфікації (додаток №1) (номер оголошення про проведення закупівлі, присвоєний електронною системою закупівель ID: UA-2024-02-06-007691-а, а замовник прийняти та оплатити товар в порядку та на умовах, визначених цим договором (а.с. 11-19, 21-27).

Відповідно до умов договору сторони домовилися:

п. 1.2 отримувачами товару за Договором є Об`єднані центри забезпечення Міністерства оборони України, до яких здійснюється постачання товару (далі - отримувач) для задоволення нагальних потреб функціонування держави, забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів країни;

п. 1.4 - цей договір виконується в рамках виконання бюджетної програми КПКВК 2101020 "Забезпечення діяльності Збройних Сил України, підготовка кадрів і військ, медичне забезпечення особового складу, ветеранів військової служби та членів їхніх сімей, ветеранів війни" відповідно до Порядку використання Державним підприємством Міністерства оборони України "Агенція закупівель у сфері оборони" коштів, передбачених у державному бюджеті для оборонних закупівель, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 листопада 2023 р. №1142;

п. 4.1 - постачальник зобов`язаний здійснити поставку товару за цим договором у строк, визначений у специфікації (додаток №1), або у строк, визначений замовником у заявці на поставку, складеній замовником за формою, визначеною у додатку №2 до цього договору (далі заявка на поставку товару);

п. 4.1.1 вказані у специфікації (додаток№1) або заявках на поставку товару строки поставки товару можуть бути змінені за зверненням замовника, але у будь-якому випадку за погодженням сторін;

п. 6.7 після здійснення перевірки товару відповідно до пунктів 6.3, 6.4 договору, у разі відсутності зауважень отримувача до товару, постачальник та отримувач підписують акт приймання товару, що підтверджує перехід права власності на товар від постачальника до отримувача, та постачальник передає підписаний акт приймання товару на підпис замовнику разом з оригіналом товарно-транспортної накладної, після чого замовник повертає належні екземпляри акту приймання товару постачальнику та отримувачу;

п. 8.2 у разі порушення строку поставки, непередачу (несвоєчасну передачу, повернення з підстав, встановлених цим договором) товару, постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,5 (нуль цілих п`ять десятих) відсотка від ціни товару, строк поставки якого порушено, за кожний день прострочення або ціни непереданого (несвоєчасного переданого, повернутого) товару, за кожний день затримки передачі. Пеня нараховується протягом строку порушення виконання зобов`язань за договором за кожен повний день прострочення виконання таких зобов`язань. За порушення строку поставки товару понад 30 (тридцять) календарних днів додатково сплачується штраф у розмірі 7 (сім) відсотків від ціни товару, строк поставки якого порушено. При цьому, відібрані зразки партії товару для проведення лабораторних випробувань не вважаються непоставленими (неприйнятими);

п. 10.4 - при настанні надзвичайних та невідворотних форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), зокрема тих, які передбачені в частині другій статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", які об`єктивно унеможливлюють повне або часткове виконання сторонами зобов`язань, передбачених умовами договору, строк виконання таких зобов`язань може бути відкладений на час, протягом якого діятимуть такі обставини, за умови, якщо сторони не знайдуть інших прийнятних альтернативних способів виконання таких зобов`язань, як це передбачено п. 10.6 цього договору;

п. 10.5 - протягом дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), передбачених п. 10.4 цього договору, та за умови дотримання вимог цього розділу, сторони не несуть відповідальності за невиконання умов договору, якщо це невиконання стало наслідком форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), причин, що знаходяться поза сферою контролю сторони, яка не виконує свої зобов`язання;

п. 10.7 - якщо сторона, яка підпала під дію форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту їх настання не знайшла інших можливостей виконувати свої зобов`язання за цим договором, вона повинна підтвердити факт виникнення/існування форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) відповідним документом, виданим торгово-промисловою палатою або іншим уповноваженим органом (особою) країни (місцевості), де виникли/існували форс-мажорні обставини (обставин непереборної сили). Такий документ надається іншій стороні протягом 10 (десяти) робочих днів з дня виникнення таких обставин у порядку зазначеному у п. 10.6;

3.1.2. 07.03.2024 Державне підприємство Міністерства оборони України "Державний оператор тилу" (замовник) та Товариство з обмеженою відповідальністю "АНВА" (постачальник) уклали додаток №1 до договору Специфікацію, у пункті 1 якої погодили обсяг закупівлі - товару сумка-підсумок для предметів особистої гігієни, вид 5, національний номенклатурний номер 547: 1) у кількості 30000 штук вартістю 15249000,00 грн без ПДВ; 2) у кількості 30000 штук вартістю 15249000,00 грн без ПДВ; 3) у кількості 20000 штук вартістю 10166000,00 грн без ПДВ. Загальна вартість становить 40664000,00 грн без ПДВ, 8132800,00 грн ПДВ, 48796800,00 грн з ПДВ (а.с. 20).

3.1.3. Відповідно до пункту 5 додатку №1 Специфікації строк поставки товару у кількості 30000 штук до 31.03.2024, 30000 штук до 30.04.2024, 20000 штук до 31.03.2024.(а.с. 20).

3.1.4. На виконання договору позивач надіслав відповідачу заявки на поставку, а саме:

- №R000092 від 08.03.2024 на поставку товару - сумка-підсумок для предметів особистої гігієни, вид 5, стандарт 547, у загальній кількості 50000 штук, а саме: 20000 штук до 31.03.2024, 7500 штук до 31.03.2024; 15000 штук до 31.03.2024; 7500 штук до 31.03.2024.

Загальна вартість партії товару становить 30498000 грн (тридцять мільйонів чотириста дев`яносто вісім тисяч грн 00 коп.) з ПДВ, у тому числі ПДВ 20% - 5083000,00 грн (п`ять мільйонів вісімдесят три тисячі грн 00 коп.) (а.с. 31);

- №R000093 від 08.03.2024 на поставку товару - сумка-підсумок для предметів особистої гігієни, вид 5, стандарт 547, у загальній кількості 30000 штук, а саме: 12000 штук до 30.04.2024, 4500 штук до 30.04.2024; 9000 штук до 30.04.2024; 4500 штук до 30.04.2024.

Загальна вартість партії товару становить 18298800,00 грн (вісімнадцять мільйонів двісті дев`яносто вісім тисяч вісімсот гривень 00 коп.) з ПДВ, у тому числі ПДВ 20% - 3049800 грн (три мільйона сорок дев`ять тисяч гривень 00 коп.) (а.с. 30);

- №R000092 від 29.03.2024 на поставку товару - сумка-підсумок для предметів особистої гігієни, вид 5, стандарт 547, у загальній кількості 50000 штук, а саме: 20000 штук до 30.04.2024, 2000 штук до 30.04.2024; 20500 штук до 30.04.2024; 7500 штук до 30.04.2024.

Загальна вартість партії товару становить 30498000 грн (тридцять мільйонів чотириста дев`яносто вісім тисяч грн 00 коп.) з ПДВ, у тому числі ПДВ 20% - 5083000,00 грн (п`ять мільйонів вісімдесят три тисячі грн 00 коп.) (а.с. 31 на звороті).

3.1.5. 29.03.2024 Державне підприємство Міністерства оборони України "Державний оператор тилу" (замовник) та Товариство з обмеженою відповідальністю "АНВА" (постачальник) уклали додаткову угоду №1 до державного контракту, у якій виклали пункт 5 додатку №1 до договору у наступній редакції: "5. Відповідно до п. 4.1 договору поставки товару у кількості 30000 штук здійснити поставку до кінцевої дати 30.04.2024, 30000 штук до 30.04.2024, 20000 штук до 30.04.2024 (а.с. 28-29).

3.1.6. На виконання договору відповідач поставив позивачу товар, про що сторони склали та підписали акти приймання товару: від 25.04.2024 №48 у кількості 12000 штук на суму 7319520,00 грн, від 25.04.2024 №225 у кількості 14333 штук на суму 8742556,68 грн; від 29.04.2024 №54 у кількості 2000 штук на суму 121920,00 грн; від 30.04.2024 №245 у кількості 17667 штук на суму 8980136,10 грн; від 30.04.2024 №164 у кількості 10667 штук на суму 6506443,32 грн; від 30.04.2024 №167 у кількості 13333 штук на суму 813256,68 грн; від 15.05.2024 №205 у кількості 10000 штук на суму6099600,00 грн (а.с.32-35).

3.1.7. 23.08.2024 позивач надіслав відповідачу претензію №2165/06/156-2024 від 21.08.2024, у якій вимагав протягом 30 банківських днів з дати направлення даної претензії сплатити 457470,00 грн пені за прострочення виконання зобов`язання щодо поставки товару за актом №205 від 15.05.2024 на суму 6099600,00 грн, поставка якого мала бути здійснена до 30.04.2024, проте здійснена 15.05.2024 (а.с. 36-39).

3.1.8. 03.09.2025 позивач надіслав відповідачу уточнення інформації до претензії №2165/06/156-2024 від 21.08.2024, у якій уточнив суму штрафних санкцій та вимагав сплатити 426972,00 грн пені за період з 01.05.2024 до 14.05.2024 за 14 днів за прострочення у розмірі 0,5 % від ціни товару 6099600,00 грн за актом №205 від 15.05.2024 за кожен день прострочення (затримки) поставки товару на підставі пункту 8.2 договору (а.с. 40).

3.1.9. За розрахунком позивача на підставі п. 8.2 договору розмір пені становить 429972,00 грн у розмірі 0,5 % від ціни товару за кожен день прострочення (затримки) поставки товару період з 01.05.2024 до 14.05.2024 за 14 днів (6099600,00 x 0.5 x 14 днів: 100) (а.с. 40 на звороті).

3.2. Відповідач на спростування доводів позивача подав докази, дослідивши які, суд встановив:

3.2.1. 30.04.2024 відповідач надіслав позивачу лист №162, у якому повідомив про виникнення обставин непереборної сили за державним контрактом (договором) №60/03-24-РМ від 07.03.2024, у зв`язку з чим постачання товару відбудеться із затримкою. Відповідні сертифікати про виникнення обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) зобов`язався надати після їх належного оформлення (а.с. 104).

3.2.2. 11.06.2024 Київська обласна (регіональна) ТПП видала відповідачу сертифікат №3200-24-1149, у якому на підставі статей 14, 14-1 Закону "Про торгово-промислові палати в Україні", Регламенту засвідчення ТПП України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням Президії ТПП України від 18.12.2014 №44(5), із змінами та доповненнями, засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою для введення воєнного стану, введення комендантської години, продовження дії правового режиму воєнного стану, введення (продовження дії) комендантської години, військові дії, ракетні обстріли, повітряні тривоги, тривале аварійне, позапланове відключення електроенергії внаслідок пошкодження об`єктів енергетичної інфраструктури, у зв`язку з цим, як наслідок унеможливлення виконання роботи тривалий час, призупинення виробничих процесів ТОВ "АНВА" щодо обов`язку (зобов`язання), а саме: поставити товар: сумка-підсумок для предметів особистої гігієни, вид 5 (18930000-7: мішки та пакети) у кількості 10000 штук у термін до 30.04.2024 за державним контрактом (договором) про закуплю №60/03-24-РМ від 07.03.2024, укладеним з Державним підприємством Міністерства оборони України "Державний оператор тилу". Період дії форс-мажорних обставин: дата настання 25.04.2024, дата закінчення 15.05.2024 (а.с. 105 на звороті 106, 109 на звороті-110, 112-113).

3.2.3. 12.06.2024 та 01.08.2024 відповідач надіслав позивачу листи №227 та №286, у яких повідомив, що 30.04.2024 звернувся до Київської обласної (регіональної) ТПП із заявою про видачу сертифікату, який через повітряні тривоги та відключення електричної енергії виданий 10.06.2024. На підставі вказаного сертифікату відповідач просив позивача укласти додаткову угоду про продовження термінів постачання 10000 штук сумок-підсумок для предметів особистої гігієни, вид 5 (18930000-7: мішки та пакети) до 15.05.2024 (а.с. 105, 109, 111).

3.2.4. 14.06.2025 позивач надіслав відповідачу лист №2165/2368, у якому вказав, що сертифікат, надісланий відповідачем, не містить опис причинно-наслідкового зв`язку між обставиною та неможливістю виконання зобов`язання лише найменування обставини. Позивач просив відповідача з метою всебічного з`ясування обставин надати копію договору, укладеного між відповідачем та виробником, копії замовлень, направлених виробнику та видаткових накладних на підтвердження замовлення товару у виробника, повідомлення виробника про затримку в поставці, довідку від РЕС чи іншого постачальника електроенергії щодо відключення електроенергії у період, вказаний у сертифікаті, докази виробника, що потужності знаходяться на території, де відключалася електроенергія (а.с. 107).

3.2.5. 25.06.2024 відповідач надіслав позивачу лист №242, у якому повідомив, що на ТПП покладено обов`язок з`ясування чи містять надані відповідачем документи причинно-наслідковий зв`язок між обставиною/подією і неможливістю виконання заявником своїх конкретних зобов`язань, після з`ясування яких видається сертифікат. Наявність причинно-наслідкового зв`язку між відключенням електроенергії та повітряними тривогами є очевидним, оскільки кількість годин у квітні місяці 720 год. Тривалість робочого часу 176 год. Кількість повітряних тривог у м. Харкові 274 тривалістю 304 години 01 хвилина згідно з даними офіційного сайту alerts.in.ua. Відповідно до ст. 153 КЗпПУ забороняється робота під час повітряної тривоги. Відключення світла відбувалося за графіком на 3 години щоденно протягом робочого дня. Отже, внаслідок відключення світла та повітряних тривог було скорочено тривалість робочого часу з 8 годин до 3-4 годин на день. У результаті збільшилося удвічі кількість дні виробничого процесу з виготовлення товару та вплинуло на виконання умов договору в частині строків постачання (а.с. 108).

3.3. Відповідно до частини першої та другої статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

3.4. Відповідно до частини 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

3.5. На підставі поданих сторонами доказів, можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Подані сторонами докази суд визнає належними.

3.6. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України "Допустимість доказів").

3.7. На підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує підстави позову, а відповідач заперечує проти позову сторони подали письмові докази. Суд не встановив, що докази подані сторонами отримані з порушенням закону. Докази подані сторонами суд визнає допустимими.

3.8. Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

3.9. Подані сторонами докази, на переконання суду, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Докази, подані сторонами, суд визнає достовірними.

3.10. Відповідно до статті 129 Конституції України та статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

3.11. Зміст принципу змагальності господарського судочинства наведений у статтях 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України, відповідно норм яких судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

3.12. Сумніву у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів у суду не виникло.

4. Висновок суду про те, яка обставина, що є предметом доказування у справі, визнається судом встановленою або спростованою з огляду на більшу вірогідність відповідних доказів. Мотиви визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

4.1. Відповідно до частин 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

4.2. Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були. Тобто обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

4.3. З огляду на відсутність у справі доказів, які б водночас доводили та спростовували одні й ті ж обставини, суд не наводить у рішенні суду мотивів визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

4.4. Відповідно до частини 1-3 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

4.5. Враховуючи належність, допустимість та достовірність доказів, поданих сторонами, суд, оцінивши зібрані у справі докази в цілому та кожен доказ окремо, визнає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, та визнає встановленими наступні обставини:

4.5.1. між сторонами виникло майново-господарське зобов`язання на підставі державного контракту (договору) про закуплю №60/03-24-РМ від 07.03.2024;

4.5.2. позивач зобов`язання з оплати товару виконав повністю;

4.5.3. на підставі укладеного сторонами договору у відповідача виник обов`язок поставити товар партіями у строк до 31.03.2024 та 30.04.2024;

4.5.4. 29.03.2024 сторони уклали додаткову угоду до договору закупівлі, якою погодили строк виконання відповідачем зобов`язання з поставки товару до 30.04.2024;

4.5.5. відповідач поставив позивачу товар у кількості 10000 штук на суму 6099600,00 грн за актом №205 від 15.05.2024 з порушенням строку на 14 днів;

4.5.6. прострочення виконання зобов`язання з поставки товару розпочалося 01.05.2024.

5. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Норми права, на які посилалися учасники справи, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування.

5.1. Відповідно до частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

5.2. Зобов`язання, що виникли між сторонами за своїм правовим змістом опосередковують відносини поставки.

5.3. Відповідно до частини першої статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

5.4. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

5.5. Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

5.6. Відповідно до статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

5.7. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві ціну проданого товару, а продавець зобов`язаний передати у власність покупця оплачений товар.

5.8. Відповідно до частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

5.9. Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

5.10. Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

5.11. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (частина 2 статті 530 Цивільного кодексу України).

5.12. Відповідно частини 3 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

5.13. Відповідно до частини 1 статті 526 зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

5.14. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

5.15. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

5.16. На час виникнення правовідносин між сторонами, зокрема на час укладення та виконання сторонами договору (контракту) діяв Господарський кодекс України. З урахуванням дії закону в часі до правовідносин сторін суд застосував норми Господарського кодексу України, що регулюють порядок нарахування та сплати штрафних санкцій.

5.17. Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

5.18. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу (частина 2 статті 230 ГК України).

5.19. Відповідно до частини 1 статті 231 Господарського кодексу України законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

5.20. У разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості (частина 2 статті 231 ГК України).

5.21. Відповідно до пункту 4 статті 17 Закону України «Про особливості регулювання діяльності юридичних осіб окремих організаційно-правових форм у перехідний період та об`єднань юридичних осіб» положення абзацу третього частини другої статті 231 Господарського кодексу України в частині стягнення штрафу в розмірі 7 відсотків вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання зобов`язання, не застосовується до виконавців державних контрактів (договорів) з оборонних закупівель, які виконуються у період дії правового режиму воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та не завершені на день набрання чинності цим Законом.

5.22. Відповідно до частини 3 статті 231 Господарського кодексу України законом може бути визначений розмір штрафних санкцій також за інші порушення окремих видів господарських зобов`язань, зазначених у частині другій цієї статті.

5.23. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг) (частина 4 статті 231 ГК України).

5.24. Відповідно до частини 1 статі 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

5.25. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій (частина 2 статті 233 ГК України).

5.26. Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

5.27. Відповідно до частини 2 статті 20 Господарського кодексу України Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом, зокрема застосування штрафних санкцій.

6. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Висновок суду про порушення, не визнання або оспорення права чи інтересу, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку. Висновки суду щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

6.1. Передумовою спору є виникнення між сторонами майново-господарського зобов`язання на підставі державного контракту (договору) про закупівлю товару.

6.2. Причиною виникнення спору є виконання відповідачем зобов`язання з поставки товару з порушенням строку, встановленого договором.

6.3. Звертаючись з позовом, позивач прагне захистити своє майнове право та отримати неустойку (пеню) за прострочення виконання відповідачем зобов`язання з поставки товару.

6.4. Правовідносини між учасниками справи є приватноправовими, врегульовані нормами цивільного права. Зобов`язання, що виникли між сторонами, за своїм правовим змістом опосередковують відносини поставки.

6.5. За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

6.6. Відповідно до пункту 4.1 укладеного сторонами державного контракту (договору) постачальник зобов`язаний здійснити поставку товару за цим договором у строк, визначений у специфікації (додаток №1), або у строк, визначений замовником у заявці на поставку, складеній замовником за формою, визначеною у додатку №2 до цього договору (далі заявка на поставку товару).

6.7. У додаток №1 до договору Специфікації від 07.03.2024 сторони погодили обсяг закупівлі товару - сумка-підсумок для предметів особистої гігієни, вид 5, національний номенклатурний номер 547: у кількості 30000 штук вартістю 15249000,00 грн без ПДВ; у кількості 30000 штук вартістю 15249000,00 грн без ПДВ; у кількості 20000 штук вартістю 10166000,00 грн без ПДВ, на загальну суму 48796800,00 грн з ПДВ, строк поставки товару: 30000 штук до 31.03.2024, 30000 штук до 30.04.2024, 20000 штук до 31.03.2024.

6.8. На підставі укладеного сторонами договору у відповідача виник обов`язок поставити товар партіями відповідно до 31.03.2024 та 30.04.2024.

6.9. Згідно з пунктом 4.1.1 державного контракту (договору) вказані у специфікації (додаток№1) або заявках на поставку товару строки поставки товару можуть бути змінені за зверненням замовника, але у будь-якому випадку за погодженням сторін.

6.10. У додатковій угоді №1 від 29.03.2024 до державного контракту сторони погодили строк виконання відповідачем зобов`язання з поставки товару до 30.04.2024.

6.11. Відповідач поставив позивачу товар у кількості 10000 штук на суму 6099600,00 грн за актом №205 від 15.05.2024 з порушенням строку на 15 днів.

6.12. Строк виконання відповідачем зобов`язання з поставки товару закінчився 30.04.2024.

6.13. Договір є обов`язковий для виконання сторонами.

6.14. Однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність. Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Учасники цивільних відносин при здійсненні своїх прав зобов`язані діяти добросовісно, утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

6.15. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

6.16. Передумовою для захисту прав та охоронюваних законом інтересів особи є наявність такого права або інтересу та порушення або оспорювання їх іншою особою (іншими особами).

6.17. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

6.18. Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

6.19. У разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

6.20. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

6.21. Відповідно до пункту 8.2 державного контракту (договору) у разі порушення строку поставки, непередачу (несвоєчасну передачу, повернення з підстав, встановлених цим договором) товару, постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,5 (нуль цілих п`ять десятих) відсотка від ціни товару, строк поставки якого порушено, за кожний день прострочення або ціни непереданого (несвоєчасного переданого, повернутого) товару, за кожний день затримки передачі. Пеня нараховується протягом строку порушення виконання зобов`язань за договором за кожен повний день прострочення виконання таких зобов`язань. За порушення строку поставки товару понад 30 (тридцять) календарних днів додатково сплачується штраф у розмірі 7 (сім) відсотків від ціни товару, строк поставки якого порушено. При цьому, відібрані зразки партії товару для проведення лабораторних випробувань не вважаються непоставленими (неприйнятими).

6.22. Прострочення відповідачем виконання зобов`язання з поставки товару порушує право позивача на належне виконання зобов`язання іншою стороною та надає йому право нарахувати та вимагати стягнення пені від ціни товару, строк поставки якого порушено, за кожний день прострочення.

6.23. За розрахунком позивача розмір пені, розрахований на підставі п. 8.2 договору, становить 429972,00 грн у розмірі 0,5 % від ціни товару за кожен день прострочення (затримки) поставки товару за період з 01.05.2024 до 14.05.2024 за 14 днів (6099600,00 x 0.5 x 14 днів: 100) (а.с. 40 на звороті).

6.24. Відповідач просив зменшити розмір штрафних санкцій на 90 (дев`яносто) відсотків до суми 42697,20 грн.

6.25. В обґрунтування зменшення розміру штрафних санкцій відповідач ствердив, що надіслав позивачу щодо настання для відповідача обставин непереборної сили форс-мажорних обставин.

6.26. Відповідно до сертифікату №3200-24-1149 від 11.06.2024, виданого відповідачу, Київська обласна (регіональна) ТПП на підставі статей 14, 14-1 Закону "Про торгово-промислові палати в Україні", Регламенту засвідчення ТПП України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням Президії ТПП України від 18.12.2014 №44(5), із змінами та доповненнями, засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою для введення воєнного стану, введення комендантської години, продовження дії правового режиму воєнного стану, введення (продовження дії) комендантської години, військові дії, ракетні обстріли, повітряні тривоги, тривале аварійне, позапланове відключення електроенергії внаслідок пошкодження об`єктів енергетичної інфраструктури, у зв`язку з цим, як наслідок унеможливлення виконання роботи тривалий час, призупинення виробничих процесів ТОВ "АНВА" щодо обов`язку (зобов`язання), а саме: поставити товар: сумка-підсумок для предметів особистої гігієни, вид 5 (18930000-7: мішки та пакети) у кількості 10000 штук у термін до 30.04.2024 за державним контрактом (договором) про закуплю №60/03-24-РМ від 07.03.2024, укладеним з Державним підприємством Міністерства оборони України "Державний оператор тилу". Період дії форс-мажорних обставин: дата настання 25.04.2024, дата закінчення 15.05.202412.06.2024 відповідач надіслав позивачу лист №227, сертифікат ТПП №409/03.23 від 09.08.2024 та запропонував укласти додаткову угоду до договору із продовженням терміну постачання 10000 штук СПОГ на 15 днів до 15.05.2024.

6.27. Відповідач ствердив, що порушив термін постачання товару через обставини непереборної сили, про що повідомив позивача.

6.28. За змістом пояснень, наданих в судовому засіданні представником відповідача, обставини непереборної сили, які, зокрема, полягали у тривалому аварійному, позаплановому відключенні електроенергії внаслідок пошкодження об`єктів енергетичної інфраструктури вплинули на можливість виконання контрагентом відповідача зобов`язання з виготовлення товару, який відповідач зобов`язався поставити позивачу.

6.29. Тобто у даному випадку, обставини непереборної сили, які вплинули на можливість своєчасного виконання зобов`язання настали не для відповідача, а для його контрагента - ТОВ "Харківський науково-дослідний інститут тактичного спорядження".

6.30. Відповідно до частини 1 статті 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

6.31. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13.09.2023 у справі №910/7679/22 сформував висновок, за змістом якого форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами (ч.1 ст.617 ЦК, ч.2 ст.218 Господарського кодексу України та ст.14-1 Закону "Про торгово-промислові палати в Україні").

6.32. Надзвичайними є ті обставини, настання яких не очікується сторонами при звичайному перебігу справ. Під надзвичайними можуть розумітися такі обставини, настання яких добросовісний та розумний учасник правовідносин не міг очікувати та передбачити при прояві ним достатнього ступеня обачливості.

6.33. Невідворотними є обставини, настанню яких учасник правовідносин не міг запобігти, а також не міг запобігти наслідкам таких обставин навіть за умови прояву належного ступеня обачливості та застосуванню розумних заходів із запобігання таким наслідкам. Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести (п. 38 постанови Верховного Суду від 21.07.2021 у справі №912/3323/20), а не лише таким, що викликає складнощі, або є економічно невигідним.

6.34. 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Президент України видав Указ №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", на підставі якого в Україні з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 введено воєнний стан.

6.35. ТПП засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб (абз. 3 ч. 3 ст. 14 Закону "Про ТПП в Україні").

6.36. Згідно з ч. 1 ст. 14-1 Закону "Про ТПП в Україні" ТПП та уповноважені нею регіональні ТПП засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю.

6.37. Водночас сертифікат ТПП не є єдиним або обов`язковим доказом існування форс-мажорних обставин; наявність форс-мажорних обставин може доводитися й іншими доказами, якщо інше не передбачено законом бо договором

6.38. Посилання на наявність обставин форс-мажору використовується стороною, яка позбавлена можливості виконувати договірні зобов`язання належним чином, для того, щоб уникнути застосування до неї негативних наслідків такого невиконання. Інша ж сторона договору може доводити лише невиконання/неналежне договору контрагентом, а не наявність у нього форс-мажорних обставин (як обставин, які звільняють сторону від відповідальності за невиконання).

6.39. Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору (постанови Верховного Суду від 15.06.2018 у справі №915/531/17, від 26.05.2020 у справі №918/289/19, від 17.12.2020 у справі №913/785/17, від 30.11.2021 у справі №913/785/17 та від 07.06.2023 у справі №906/540/22).

6.40. Верховний Суд у постанові від 07.06.2023 у справі №906/540/22 наголосив на тому, що посилання на форс-мажор як на обставину, що звільняє від відповідальності за порушення договірних зобов`язань, є правом сторони, яка допустила таке порушення. Контрагент (кредитор) не повинен доводити існування форс-мажору у іншої сторони, якщо вона на це не посилалася. Контрагент (кредитор) має доводити факт порушення самого договірного зобов`язання боржником, а не причини, внаслідок яких це відбулося (форс-мажорні обставини)".

6.41. Відповідач не довів обставин неможливості здійснення власної господарської діяльності у зв`язку запровадженням на території України правового режиму воєнного стану чи тривалим аварійним, позаплановим відключенням електроенергії, що є обставинами непереборної сили.

6.42. З урахування викладеного суд відхиляє доводи відповідача про неможливість своєчасного виконання зобов`язання з поставки товару через обставини непереборної сили.

6.43. Відповідач ствердив, що позивач не надав суду розрахунку на підтвердження понесених збитків, які завдані простроченням відповідача.

6.44. Відповідач просив врахувати всі обставини та їх винятковість, а також, що прострочення постачання товару мало короткостроковий характер - 14 календарних днів і лише щодо частини товару у кількості 10000 штук, що складає 20% від загального обсягу постачання за договором. Розрахунок позивача штрафних санкцій за відсутності будь-яких збитків становить майже 10 % від вартості товару, який поставлено із затримкою, що становить значний, непомірний тягар для відповідача. Вартість товару, за якою постачається товар, є найнижчою з мінімальною прибутковістю, адже договір між сторонами укладено за результатами спрощеної закупівлі, де пропозицію відповідача була з найнижчою ціною.

6.45. Відповідно до частини 3 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

6.46. Справедливість, добросовісність, розумність належать до загальних засад цивільного законодавства, передбачених статтею 3 Цивільного кодексу України, які обмежують свободу договору, встановлюючи певну межу поведінки учасників цивільно-правових відносин.

6.47. Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним із принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою.

6.48. Отже, неустойка спрямована на забезпечення компенсації майнових втрат постраждалої сторони.

6.49. Для того, щоб неустойка не набула ознак каральної санкції, діє правило частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України про те, що суд вправі зменшити розмір неустойки, якщо він є завеликим порівняно зі збитками, які розумно можна було би передбачити.

6.50. На період виникнення правовідносин між сторонами діяв Господарський кодекс України, який втратив чинність 28.08.2025.

6.51. Ухвалюючи рішення у цій справ, суд застосовує норми Господарського кодексу України щодо строку нарахування пені за прострочення виконання зобов`язання з поставки товару, яке у цій справі настало 01.05.2024 у період чинності Кодексу.

6.52. Відповідно до частини 2 статті 216 Господарського кодексу України застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

6.53. Господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань.

Такий висновок наведений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18 та у постанові Верховного Суду від 26.01.2021 у справі №922/4294/19.

6.54. Відповідно до статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

6.55. Згідно з частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

6.56. Ні у зазначеній нормі, ні в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.

6.57. Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

6.58. Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а не обов`язком, за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16.03.2021 у справі №922/266/20.

6.59. Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Тобто заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення.

6.60. Принципи справедливості, добросовісності та розумності, передбачені положеннями пункту 6 частини першої статті 3 ЦК України, передбачають, зокрема, обов`язок особи враховувати потреби інших осіб у цивільному обороті, проявляти розумну дбайливість і добросовісно вести переговори. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.05.2020 у справі № 910/719/19.

6.61. Сторони повинні сумлінно та добросовісно співпрацювати з метою належного виконання укладеного договору, а кредитор у зобов`язанні має створити умови для виконання боржником свого обов`язку, для чого вчиняє не тільки дії, визначені договором, актами цивільного законодавства, але й ті, які випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 у справі №363/1834/17.

6.62. Надаючи оцінку, розміру нарахованих позивачем штрафних санкцій, зокрема пені у розмірі 426972,00 грн за 14 днів за прострочення у розмірі 0,5 % від ціни товару за кожен день прострочення (затримки) поставки товару на підставі пункту 8.2 договору, суд дійшов висновку, що розмір нарахованих позивачем штрафних санкцій (неустойки) є надмірним.

6.63. При цьому суд враховує співвідношення загального розміру нарахованих позивачем штрафних санкцій, які становлять 10 % від вартості товару, який поставлено із затримкою, та тривалість прострочення постачання товару 14 і лише щодо частини товару у кількості 10000 штук, що складає 20% від загального обсягу постачання за договором.

6.64. Суд враховує доводи відповідача, що вартість товару, за якою постачається товар, є найнижчою з мінімальною прибутковістю, адже договір між сторонами укладено за результатами спрощеної закупівлі, де пропозицію відповідача була з найнижчою ціною.

6.65. Нарахування такого значного розміру штрафних санкцій, з урахуванням тривалості прострочення, на переконання суду, несумісне з принципом розумності, справедливості, та носить не компенсаційний характер, а є додатковим надходженням для позивача, яке б він не отримав, за умови належного виконання відповідачем зобов`язань за договором.

6.66. Відповідно до частини 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

6.67. Керуючись статтею 233 Господарського кодексу України, статтею 551 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку зменшити розмір нарахованої позивачем пені до розміру 62995,87 грн до розміру подвійної облікової ставки НБУ за період з 01.05.2024 до 14.05.2024 за 14 днів прострочення (6099600,00 (сума боргу) x (2 x 13,50 : 366 ) x 14 днів (прострочення) : 100).

6.68. Сплата неустойки є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. За прострочення виконання відповідачем зобов`язання з поставки товару у позивача виникло право на стягнення з відповідача пені.

6.69. Вимогу позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 426972,00 грн пені за період з 01.05.2024 до 14.05.2024 за 14 днів за прострочення у розмірі 0,5 % від ціни товару за кожен день прострочення (затримки) поставки товару на підставі пункту 8.2 договору суд визнає обґрунтованою частково, спосіб захисту обраний позивачем є належний та ефективний та доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову у цій частині частково у розмірі 62995,87 грн у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 01.05.2024 до 14.05.2024 за 14 днів прострочення.

7. Розподіл судових витрат.

7.1. Відповідно до частини першої статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

7.2. У позові позивач просив стягнути з відповідача понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 5123,67 грн.

7.3. Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

7.4. Оскільки позов позивача задоволено частково, при розподілі судових витрат зі сплати судового збору суд покладає на відповідача судовий збір у мінімальному розмірі із врахуванням коефіцієнту 0,8 за подання позову через систему "Електронний суд" у розмірі 2422,40 грн (3028,00 х 0,8).

Керуючись статтями 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Державного підприємства Міністерства оборони України "Державний оператор тилу" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АНВА" задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АНВА" (ідентифікаційний код 03058052, адреса місцезнаходження: 20901, Черкаська обл., Черкаський р-н, м. Чигирин, вул. Богдана Хмельницького, 3) на користь Державного підприємства Міністерства оборони України "Державний оператор тилу" (ідентифікаційний код 44830311, адреса місцезнаходження: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 13/24) 62995,87 грн (шістдесят дві тисячі дев`ятсот дев`яносто п`ять гривень 87 копійок) пені, 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок) витрат зі сплати судового збору.

У решті позову в частині вимоги про стягнення 363976,13 грн пені відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення суду складене 29.11.2025.

Суддя А.І. Гладун