РІШЕННЯ

Іменем України

26 листопада 2025 року м. Чернігівсправа № 927/802/25

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Кузьменко Т.О., за участю секретаря судового засідання Заєць І.М., розглянувши у порядку загального позовного провадження справу,

за первісним позовом:

Управління капітального будівництва Чернігівської міської ради (), вул. Мазепи, 19, м. Чернігів, 14000;

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧСЕУ № 430" (), повул. Слобідський, 23, м. Чернігів, 14021

про стягнення 217 096,57 грн

за зустрічним позовом:

Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧСЕУ № 430» (), провул. Слобідський, буд. 23, м. Чернігів, 14021;

до: Управління капітального будівництва Чернігівської міської ради (), вул. Мазепи, буд. 19, м. Чернігів, 14017

про стягнення 288179,34 грн заборгованості

за участю представників сторін:

від Управління капітального будівництва Чернігівської міської ради: Макарова О.В., представника;

від ТОВ «ЧСЕУ № 430»: Підгорного К.Є., адвоката

Суть спору. Позиції учасників справи, їх заяви і клопотання та процесуальні дії суду щодо розгляду справи.

До Господарського суду Чернігівської області 05.08.2024 через підсистему «Електронний суд» Управлінням капітального будівництва Чернігівської міської ради подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю ЧСЕУ № 430 про стягнення 217 096,57 грн штрафних санкцій, нарахованих за договором № 53-2022-вс від 22.08.2022.

Позовні вимоги Управління капітального будівництва з посиланням на ч. 2 ст. 215, частини 1, 5 ст. 216, ст. 217, ч. 1 ст. 236 Цивільного кодексу України та ч. 6 ст. 45 Бюджетного кодексу України обґрунтовує тим, що укладення додаткової угоди № 3 від 22.11.2022 до договору № 53-2022-вс від 22.08.2022, зокрема, включення пункту 4 до вказаної угоди, яким фактично було здійснено взаємозалік зустрічних вимог шляхом зменшення вартості фактично наданих послуг на суму нарахованих санкцій, прямо суперечить законодавчо встановленій забороні проведення розрахунків з бюджетом у негрошовій формі, у тому числі шляхом взаємозаліку. І, зважаючи на нікчемність окремої частини правочину, враховуючи, що нараховані штрафні санкції за невиконання умов договору № 53-2022-вс від 22.08.2022 відповідачем не сплачені, позивач вважає їх такими, що підлягають стягненню з відповідача.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 18.08.2025 позовну заяву Управління капітального будівництва Чернігівської міської ради прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, встановлено сторонам строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечень, підготовче засідання призначено на 18 вересня 2025 року о 09:30.

Ухвала суду від 18.08.2025 доставлена до електронного кабінету сторін 18.08.2025 о 12:48 год, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

Через підсистему «Електронний суд» 01.09.2025 Товариством з обмеженою відповідальністю «ЧСЕУ № 430» подано зустрічну позовну заяву до Управління капітального будівництва Чернігівської міської ради про стягнення 217 096,57 грн заборгованості по оплаті наданих послуг (виконання робіт), 54 274,14 грн інфляційних втрат, нарахованих за період з 01.01.2023 по 31.07.2025, 16 808,63 грн - 3% річних, нарахованих за період з 01.01.2023 по 31.07.2025.

Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЧСЕУ № 430» просить суд у разі, якщо Господарський суд Чернігівської області дійде висновку про необхідність прийняття рішення про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧСЕУ № 430» на користь Управління капітального будівництва Чернігівської міської ради штрафних санкцій за договором підряду від 22.08.2022 р. № 53-2022-вс, застосувати приписи ч. 11 ст. 238 ГПК України, згідно якої у разі часткового задоволення первісного і зустрічного позовів про стягнення грошових сум суд проводить зустрічне зарахування таких сум та стягує різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму.

Вимоги за зустрічним позовом обґрунтовані наслідками нікчемного правочину силу ч. 6 ст. 45 Бюджетного кодексу України, у зв`язку з чим зобов`язання УКБ ЧМР перед ТОВ «ЧСЕУ № 430» по оплаті виконаних робіт по договору № 53-2022-вс від 22.08.2022 в сумі 217096,57 грн за твердженням позивача за зустрічним позовом є простроченими і такими, що невиконані в повному обсязі, а отже існує потреба у стягнення цієї заборгованості з управління на користь ТОВ «ЧСЕУ № 430» в судовому порядку.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 04.09.2025 зустрічну позовну заяву прийнято до розгляду, вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом, підготовче засідання призначено на 18 вересня 2025 о 09:30 год, встановлено сторонам строки для подання відзиву на зустрічну позовну заяву, відповіді на відзив, заперечень.

Ухвала від 04.09.2025 доставлена до електронних кабінетів сторін 04.09.2024 о 16:29 год., що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

У підготовчому засіданні 18.09.2024, зважаючи на закінчення строку підготовчого провадження, передбаченого ч. 3 ст. 177 ГПК України, суд з власної ініціативи продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів та з огляду на вирішення зазначених у частині 2 статті 182 ГПК України питань, що підлягали з`ясуванню у підготовчому засіданні, суд постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та про призначення справи до судового розгляду по суті на 30.10.2025.

У судовому засіданні 30.10.2025 відповідно до приписів статті 216 ГПК України судом оголошено перерву до 19.11.2025.

У судовому засіданні 19.11.2025 суд оголосив про перехід до стадії ухвалення рішення та на підставі ст. 219 ГПК України з урахуванням складності справи відклав ухвалення і проголошення рішення до 26.11.2025, про що присутніх учасників процесу повідомив під розпис.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Будь-яких інших заяв та клопотань від сторін не надходило.

26.11.2025 на підставі статті 240 ГПК України судом оголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення.

Позиції учасників справи по первісному позову.

02.09.2025 у встановлені судом строки від ТОВ «ЧСЕУ № 430» надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого останнє проти позовних вимог заперечило з огляду на приписи ч. 4 ст. 612 ЦК України, за змістом якої прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора, оскільки позивач як замовник по Договору підряду від 22.08.2022 р. № 53-2022-вс на виконання п. 7.1 Договору не передав по акту приміщення відповідачу для надання останнім послуг. Крім того, ТОВ «ЧСЕУ № 430» заявив про сплив строку позовної давності до усіх заявлених по цій справі позовних вимог та просить суд відмовити у задоволенні позову.

Відзив на позов прийнято судом до розгляду та долучено до матеріалів справи.

Справа розглядається з урахуванням поданого відзиву.

05.09.2025 через підсистему «Електронний суд» від Управління капітального будівництва Чернігівської міської ради надійшла відповідь на відзив, де позивач за первісним позовом, не заперечуючи щодо непідписання акту про передачу приміщення на період надання послуг, стверджує про фактичну можливість відповідача приступити до виконання послуг вчасно. Аргументуючи вказану позицію, позивач вказує на відсутність будь-яких звернень відповідача з вимогами щодо передачі такого приміщення або з листами щодо виникнення інших обставин, які б перешкоджали надавати послуги відповідно до умов договору, а також наголошує на тому, що підтвердженням фактичної передачі приміщення є підписаний сторонами 30.08.2022 акт виконаних робіт за серпень 2022 на суму 642141,54 грн, який був оплачений позивачем у повному обсязі на рахунок відповідача.

Також позивач з посиланням на п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України заперечив проти застосування строку позовної давності до позовних вимог у цій справі.

Відповідь на відзив прийнято судом до розгляду та долучено до матеріалів справи.

Справа розглядається з урахуванням поданого відзиву.

ТОВ «ЧСЕУ № 430» не скористалося своїм правом на подання заперечень на відповідь на відзив.

Позиції учасників справи по зустрічному позову.

11.09.2025 у встановлені судом строки через підсистему «Електронний суд» від Управління капітального будівництва Чернігівської міської ради надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, відповідно до якого відповідач за зустрічним позовом, посилаючись на відсутність відповідних бюджетних асигнувань на 2025 рік для сплати заборгованості в сумі 217096,57 грн по оплаті наданих послуг за договором від 22.08.2022 р. № 53-2022-вс вважає зустрічний позов таким, що не підлягає задоволенню, а заборгованість оплаті за рахунок коштів Чернігівської міської територіальної громади.

Крім того, Управління капітального будівництва Чернігівської міської ради, заперечуючи у тому числі проти стягнення інфляційних втрат та 3% річних, з посиланням на частини 1, 3 ст. 612, ст. 613 ЦК України вказує на прострочення ТОВ «ЧСЕУ № 430» та зазначає, що підставою для здійснення будь-яких оплат по Договору є відповідний рахунок на оплату, проте на адресу УКБ ЧМР не було надано а ні актів за формою КБ-2в та КБ-3, які б містили відмінну від вже оплаченої УКБ ЧМР вартості будівельних робіт, а ні відповідного рахунку-фактури, що унеможливило здійснення розрахункової операції.

Відзив на позов прийнято судом до розгляду та долучено до матеріалів справи.

Справа розглядається з урахуванням поданого відзиву.

ТОВ «ЧСЕУ № 430» не скористалося своїм правом на подання відповіді на відзив.

Будь-яких інших заяв та клопотань від сторін не надходило.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Між Управлінням капітального будівництва Чернігівської міської ради (далі Замовник, УКБ ЧМР) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЧСЕУ № 430» (далі Виконавець, ТОВ «ЧСЕУ № 430») 22.08.2022 укладено Договір підряду № 53-2022-вс (далі Договір), об`єктом якого відповідно до п. 1. Договору є «Поточний ремонт приміщень для облаштування споруд цивільного захисту (найпростіші укриття) в Чернігівській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 27 Чернігівської міської ради, розташованої за адресою: вул. Всіхсвятська, 4 (ДК 021:2015-45000000-7 «Будівельні роботи та поточний ремонт»)».

За цим Договором Виконавець зобов`язується провести обстеження приміщення, скласти дефектний акт на послуги, що потребують надання, та кошторис до них, отримати позитивний експертний звіт та безпосередньо надати послуги з надання поточного ремонту на об`єкті та здати їх в установлені Договором строки, а Замовник приймає та оплачує надані послуги (п. 2.1 Договору).

Строк дії цього Договору з дня його підписання і до припинення чи скасування в Україні правового режиму воєнного стану, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.01.2022 № 2102-ІХ, але не пізніше ніж до 31.12.2022 (п. 2.2 Договору).

Строки надання послуг по Договору до 15 вересня 2022 року, але не більше ніж строк дії в Україні чи на території Чернігівської області правового режиму воєнного стану, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.01.2022 № 2102-ІХ (п. 3.1. Договору).

Пунктами 3.2., 3.4. Договору обумовлено, що при виникненні обставин, які не залежать від Виконавця і перешкоджають виконанню послуг, строк закінчення послуг по Договору може відкладатися на відповідний строк. Про зміну строків надання послуг складається Додаткова угода до цього Договору, яка підписується Сторонами.

Договірна ціна по Договору (тверда) становить 3 208 876,36 (три мільйони двісті вісім тисяч вісімсот сімдесят шість гривень 36 копійки), в тому числі ПДВ 534 812,73 грн (п. 4.1 Договору).

За умовами п.п. 4.2.-4.4. Договору будь-яка зміна договірної ціни обґрунтовується розрахунками та оформлюється шляхом укладання додаткових угод. Договірна ціна підлягає коригуванню після надання Виконавцем експертного звіту за результатом розгляду кошторисної документації. Зобов`язання за даним договором виникають за наявності та в межах бюджетних призначень на 2022 рік.

Відповідно до п. 7.1. Договору Замовник передає Виконавцю на період надання послуг відповідне приміщення. Передача здійснюється в дводенний строк після підписання цього Договору по двосторонньому акту.

Передача виконаних послуг Виконавцем і приймання їх Замовником оформлюється Актами приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в), Довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ-3) та Актом здачі-приймання розробленої документації та експертного звіту до неї (п. 9.1 Договору).

Підписання Акту готовності об`єкта та Гарантійного паспорту-сертифікату на об`єкт, що закінчений, є підставою для остаточних розрахунків між Сторонами (п. 9.3. Договору).

У розділі 10 Договору Сторони врегулювали питання проведення розрахунків за виконані послуги, зокрема:

за п. 10.1. взаєморозрахунки цих послуг проводяться на підставі фактично виконаних робіт та їх вартості, та актів вартості устаткування, що придбаваються Виконавцем, визначеної в договірній ціні. Акти приймання-передачі виконаних робіт готує Виконавець і передає на підписання уповноваженому представнику Замовника. Уповноважений представник Замовника упродовж п`яти днів перевіряє реальність акту і підписує його в частині фактично виконаних обсягів робіт;

за п. 10.3. проміжні платежі здійснюються Замовником протягом семи календарних днів після підписання актів приймання виконаних послуг. Кінцеві розрахунки за виконані послуги з Виконавцем здійснюються протягом 14-ти календарних днів після підписання актів ф КБ-2в і КБ-3 та надання Виконавцем виконавчої документації.

Порушення зобов`язань за Договором є підставою для застосування господарських санкцій (п. 12.1 Договору).

Пунктом 12.3. Договору обумовлено, що у разі порушення зобов`язань за Договором можуть настати такі правові наслідки: припинення надання зобов`язань за Договором підряду внаслідок односторонньої відмови від нього, якщо це встановлено Договором або законом, чи розірвання Договору; зміна умов Договору; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

За умовами п. 12.6. Договору за несвоєчасне виконання зобов`язань щодо строків надання послуг, визначених Договором, Виконавець сплачує Замовнику штраф у розмірі 0,1% вартості невиконаних чи неналежно виконаних послуг за кожний календарний день прострочення, а за прострочення надання послуг понад 7 (сім) календарних днів Виконавець додатково сплачує Замовнику штраф у розмірі 7% від загальної вартості (ціни) Договору.

Відповідно до п. 13.1. Договору Замовник має право розірвати Договір у разі прийняття рішення про припинення будівництва, у тому числі шляхом консервації або ліквідації незавершеного будівництва, а за умовами п. 13.3. Договору Замовник має право розірвати Договір в односторонньому порядку, повідомивши про це Виконавця рекомендованим листом, у разі якщо Виконавець зі своєї вини: допустив відставання темпів надання послуг від передбачених Договором більше ніж на 7 календарних днів; виконав послуги з істотними недоліками і не забезпечив їх усунення у визначений Замовником строк. Договір вважається розірваним з робочого дня, наступного за днем направлення Виконавцю відповідного повідомлення.

Внесення змін у Договорі оформлюється додатковою угодою, окрім розірвання Замовником в односторонньому порядку (п. 13.6. Договору).

Відповідно до п. 14.6 Договору фінансування здійснюється за рахунок коштів бюджету Чернігівської міської територіальної громади.

Додатками до Договору є Додаток №1 Договірна ціна та Додаток №2 План фінансування.

Договір з додатками підписано уповноваженими представниками Сторін.

У подальшому сторонами укладено додаткову угоду № 1 від 30.08.2022, пунктом 1 якої, керуючись п. 4.2. Договору, Сторони дійшли згоди викласти п. 4.1. розділу 4 «Ціна договору» Договору у наступній редакції: «Договірна ціна по Договору (тверда) становить 3103835,41 (три мільйони сто три тисячі вісімсот тридцять п`ять гривень 41 копійка), в тому числі ПДВ 517305,90 грн».

Додатки до Договору № 1 Договірна ціна та № 2 План фінансування викладено відповідно в новій редакції додаткової угоди № 1.

Всі інші умови Договору залишились без змін.

Додатковою угодою № 2 від 14.09.2022 Сторони, керуючись п. 3.3. Договору, дійшли згоди викласти п. 3.1. розділу 3 «Строки надання послуг» Договору у наступній редакції: «Строки надання послуг по Договору до 15 жовтня 2022 року».

Всі інші умови Договору залишились без змін.

01.11.2022 УКБ ЧМР на адресу ТОВ «ЧСЕУ № 430» надіслано листа за вих.№ 571 «щодо розірвання договору в односторонньому порядку», в якому управління повідомляло товариство про розірвання Договору в односторонньому порядку з дня, наступного за днем направлення цього повідомлення на підставі п. 13.3. Договору у зв`язку з порушенням товариством строків надання послуг.

02.11.2022 УКБ ЧМР на адресу ТОВ «ЧСЕУ № 430» надіслано листа за вих.№ 575 «щодо нарахування штрафних санкцій», в якому управлінням на підставі п. 12.6. Договору нараховано штрафні санкції у сумі 259117,28 грн, з урахуванням частково наданих послуг на суму 642141,54 грн станом на 15.10.2022.

Листом від 17.11.2022 № 58 ТОВ «ЧСЕУ № 430» звернулось до УКБ ЧМР з проханням перерахувати штрафні санкції за Договором з урахуванням наданих 28.09.2022 зведеним кошторисним розрахунком вартості будівництва, експертним звітом щодо розгляду кошторисної частини проєктної документації за дефектним актом та договірною ціною вартості будівництва на суму 2 620 838,77 грн.

Листом від 17.11.2022 № 328 УКБ ЧМР повідомило ТОВ «ЧСЕУ № 430» про нарахування штрафних санкцій в сумі 217096,57 грн, беручи до уваги кошторисну вартість послуг, що зазначена в експертному звіті.

22.11.2022 між УКБ ЧМР та ТОВ «ЧСЕУ № 430» укладено Додаткову угоду № 3 до Договору, за умовами якої:

п. 1. Керуючись п. 4.2., п. 4.3. та п. 14.3. Договору, Сторони дійшли згоди викласти п. 4.1. розділу 4 «Ціна договору» Договору у наступній редакції: Договірна ціна по Договору (тверда) становить 2 620 838,77 (два мільйони шістсот двадцять тисяч вісімсот тридцять вісім гривень 77 копійок), в тому числі ПДВ 436 806,33 грн.

п. 2. Відповідно до п. 13.7 Договору Сторони домовились розірвати Договір № 53-2022-вс від 22.08.2022.

п. 3. У відповідності до п. 12.6 Договору за наслідками розірвання Договору Виконавець зобов`язаний сплатити Замовнику штрафні санкції в розмірі 217 096,57 грн за прострочення виконання зобов`язань в період з 15.10.2022 року по 31.10.2022 року. Нарахування штрафних санкцій за період з 01.11.2022 по день підписання цієї додаткової угоди не нараховується у зв`язку із зупиненням роботи Виконавця з ініціативи Замовника згідно листа за вих.№ 575 від 01.11.2022 року.

п. 4 У відповідності до п. 13.8 Договору Сторони погодили, що на день розірвання Договору вартість фактично наданих Виконавцем послуг складає 1 320 421,03 грн (один мільйон триста двадцять тисяч чотириста двадцять одна гривня 03 копійки), в тому числі ПДВ. За виключенням штрафних санкцій, вказаних у п. 3 цієї додаткової угоди, договірна ціна наданих послуг по об`єкту складає 1 103 324,46 грн (один мільйон сто три тисячі триста двадцять чотири гривні 46 копійок), в тому числі ПДВ.

Відповідно до акту № 1 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2022 року за формою КБ-2в, який підписаний сторонами 30.08.2022, та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою № КБ-3 за серпень ТОВ «ЧСЕУ № 430» на виконання умов Договору виконав роботи на загальну суму 642 141,54 грн.

Відповідно до акту № 2 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2022 року за формою КБ-2в, який підписаний сторонами 09.12.2022, та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою № КБ-3 за грудень ТОВ «ЧСЕУ № 430» на виконання умов Договору виконав роботи на суму 678 279,49 грн, з початку року на суму 1 320 421,10 грн, а з урахуванням штрафних санкцій згідно п. 12.6 Договору вартість виконаних будівельних робіт становить 1 103 324,46 грн.

УКБ ЧМР відповідно до платіжних інструкцій від 30.08.2022 № 281 на суму 642 141,54 грн та від 09.12.2022 № 743 на суму 461 182,92 грн сплатило ТОВ «ЧСЕУ № 430» вартість наданих за Договором послуг на загальну суму 1 103 324,46 грн.

16.05.2025 УКБ ЧМР звернулось до ТОВ «ЧСЕУ № 430» з претензією № 593, в якому позивач за первісним позовом вимагав перерахувати на розрахунковий рахунок останнього суму штрафних санкцій за договором № 53-2022-вс від 22.08.2022 в розмірі 217096,57 грн у зв`язку з виявленими управлінням Держаудитслужби в Чернігівській області порушеннями.

Відповідь ТОВ «ЧСЕУ № 430» на вказану претензію в матеріалах справи відсутня.

02.07.2025 ТОВ «ЧСЕУ № 430» звернулось до УКБ ЧМР з претензією № 02/07, в якому позивач за зустрічним позовом просив управління сплатити товариству заборгованість за договором № 53-2022-вс від 22.08.2022, нараховані інфляційні втрати та 3 % річних в сумі 285571,20 грн.

Відповідь УКБ ЧМР на вказану претензію в матеріалах справи відсутня.

Причиною виникнення спору у справі стало питання щодо наявності чи відсутності правових підстав для застосування наслідків нікчемності окремої частини правочину, якою Управління капітального будівництва вважає п. 4 Додаткової угоди № 3 від 22.11.2022 до Договору підряду № 53-2022-вс від 22.08.2022.

Натомість фактичною підставою для звернення із зустрічним позовом про стягнення 217 096,57 грн заборгованості по оплаті наданих послуг (виконання робіт), 54 274,14 грн інфляційних втрат, нарахованих за період з 01.01.2023 по 31.07.2025 та 16 808,63 грн - 3% річних, нарахованих за період з 01.01.2023 по 31.07.2025, стала стверджувана позивачем за первісним позовом нікчемність окремої частини правочину силу ч. 6 ст. 45 Бюджетного кодексу України, у зв`язку з чим зобов`язання УКБ ЧМР перед ТОВ «ЧСЕУ № 430» по оплаті виконаних робіт по договору № 53-2022-вс від 22.08.2022 в сумі 217096,57 грн, за твердженням ТОВ «ЧСЕУ № 430», є простроченими і такими, що невиконані в повному обсязі.

Нормативно-правове обґрунтування, оцінка доказів та висновки суду.

Щодо вимог по первісному позову.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 4 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Здійснюючи правову кваліфікацію правовідносин за первісним позовом у цій справі, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Статтею 203 ЦК України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (частина перша статті 203 ЦК України).

Згідно з положеннями статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини (ст. 217 ЦК України).

Отже, якщо правочин є оспорюваним, то такий правочин визнається недійсним судом (якщо одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом). Натомість нікчемним є правочин, недійсність якого встановлена законом, такий правочин не породжує будь-яких прав та обов`язків. Нікчемний правочин є недійсним в силу закону з моменту його вчинення, не потребує окремого судового рішення про визнання його недійсним. Суд констатує нікчемність правочину у межах розгляду конкретної справи та застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину.

Як вбачається з предмета та підстав первісного позову, нікчемність п. 4 Додаткової угоди №3 від 22.11.2022 до Договору від 22.08.2022 позивач обґрунтовує тим, що така умова додаткової угоди, підписаної сторонами, суперечить ч. 6 ст. 45 Бюджетного кодексу України, яка забороняє проведення розрахунків з бюджетом у негрошовій формі, у тому числі шляхом взаємозаліку, у зв`язку з чим є нікчемною.

За загальним правилом, передбаченим статтею 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Спростування презумпції правомірності правочину відбувається тоді: коли недійсність правочину прямо встановлена законом (тобто має місце його нікчемність); якщо він визнаний судом недійсним, тобто існує рішення суду, яке набрало законної сили (тобто оспорюваний правочин визнаний судом недійсним) (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 28 липня 2021 року в справі № 759/24061/19).

Отже, у Цивільному кодексі України закріплений підхід, за якого оспорюваність правочину конструюється як загальне правило, а нікчемність правочину має місце тільки у разі, коли існує пряма вказівка закону про кваліфікацію того або іншого правочину як нікчемного (постанова Верховного Суду в складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2024 року у справі № 567/3/22).

Для визнання судом оспорюваного правочину недійсним неодмінним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 червня 2021 року в справі № 761/12692/17).

Нікчемність правочину має місце тільки у разі, коли існує пряма вказівка закону про кваліфікацію того або іншого правочину як нікчемного. Нікчемність правочину конструюється за допомогою "текстуальної" недійсності, оскільки вона існує тільки у разі прямої вказівки закону. З позицій юридичної техніки така пряма вказівка може втілюватися, зокрема, в термінах "нікчемний", "є недійсним" (постанова Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17).

Статтею 45 Бюджетного кодексу України унормовано: 1. Міністерство фінансів України здійснює прогнозування та аналіз доходів бюджету. 2. Казначейство України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням (висновком) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету. Перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до державного бюджету через єдиний рахунок, здійснюється Казначейством України за висновком податкових органів, поданим на дату формування реєстру платежів з єдиного рахунка в розрізі окремого платника у складі зведеного реєстру платежів з єдиного рахунка згідно з Податковим кодексом України. 3. Органи, що контролюють справляння надходжень бюджету, забезпечують своєчасне та в повному обсязі надходження до державного бюджету податків і зборів та інших доходів відповідно до законодавства. 4. Податки і збори та інші доходи державного бюджету зараховуються безпосередньо на єдиний казначейський рахунок і не можуть акумулюватися на рахунках органів, що контролюють справляння надходжень бюджету (за винятком установ України, які функціонують за кордоном). Порядок зарахування до державного бюджету коштів, що отримуються установами України, які функціонують за кордоном, та власних надходжень державних і комунальних закладів фахової передвищої та вищої освіти, наукових установ та закладів культури, отриманих як плата за послуги, що надаються ними згідно з основною діяльністю, благодійні внески та гранти, встановлюється Кабінетом Міністрів України. 5. Податки і збори та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок. 6. Забороняється проведення розрахунків з бюджетом у негрошовій формі, у тому числі шляхом взаємозаліку, застосування векселів, бартерних операцій та зарахування зустрічних платіжних вимог у фінансових установах, за винятком операцій, пов`язаних з державним боргом, та випадків, передбачених законом про Державний бюджет України. 7. Перелік податків і зборів та інших доходів бюджету згідно з бюджетною класифікацією в розрізі органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а також загальні вимоги щодо обліку доходів бюджету визначаються Кабінетом Міністрів України. 8. У разі зміни місцезнаходження суб`єкта господарювання та його реєстрації як платника податків за новим місцезнаходженням сплата визначених податковим законодавством загальнодержавних податків і зборів, які розподіляються між державним та місцевими бюджетами, здійснюється за місцем попередньої реєстрації платника податків до закінчення поточного бюджетного періоду. 9. Частина прибутку до розподілу Національного банку України визначається та перераховується до Державного бюджету України після підтвердження зовнішнім аудитом та затвердження Радою Національного банку України річної фінансової звітності та формування Національним банком резервів у порядку та розмірах, визначених Законом України "Про Національний банк України".

Здійснивши аналіз змісту ст. 45 Бюджетного кодексу України та інших положень цього кодексу, суд звертає увагу на те, що вказана норма не містить таких термінів як "нікчемний" або "є недійсним", що свідчить про оспорюваність тієї частини правочину, про нікчемність якої стверджує позивач за первісним позовом.

Разом з тим Управлінням капітального будівництва вимога про визнання п. 4 Додаткової угоди №3 від 22.11.2022 до Договору від 22.08.2022 недійсним в межах розгляду цієї справи не заявлялась.

Стаття 216 ЦК України визначає правові наслідки недійсності правочину. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування (частина перша статті 216 ЦК України).

Тлумачення змісту частини першої статті 216 ЦК України свідчить, що недійсний правочин не створює для сторін тих прав і обов`язків, які він мав створювати, а породжує лише передбачені законом наслідки, пов`язані з його недійсністю.

Такими наслідками є відновлення становища сторін, яке існувало до порушення (двостороння реституція), тобто взаємне повернення переданого за недійсним правочином та відшкодування збитків, якщо їх завдано.

Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи (частина п`ята статті 216 ЦК України).

Отже за недійсності правочину взаємне повернення сторонами одержаного за ним (двостороння реституція) є юридичним обов`язком, що виникає із закону та юридичного факту недійсності правочину, однак у разі неспростування презумпції правомірності правочину двостороння реституція застосуванню не підлягає, зважаючи на закріплену у статті 629 ЦК України обов`язковість договору, в силу якої з укладенням договору (правочину) його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати.

З огляду на те, що доводи позивача за первісним позовом про нікчемність п. 4 Додаткової угоди №3 від 22.11.2022 до Договору від 22.08.2022 не знайшли свого підтвердження, підстави для застосування наслідків нікчемності окремої частини правочину відсутні, а відтак вимога Управління капітального будівництва Чернігівської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧСЕУ № 430» про стягнення 217 096,57 грн штрафних санкцій, нарахованих за договором № 53-2022-вс від 22.08.2022, яка має застосовуватись як реституція, а судом не встановлено підстав нікчемності правочину, задоволенню не підлягає.

Щодо вимог за зустрічним позовом

Відповідно до положень статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що сторони відповідно до статті 6 цього Кодексу є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі статтею 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Укладена між сторонами Додаткова угода № 3 від 22.11.2022 до Договору підряду № 53-2022-вс від 22.08.2022, з огляду на встановлений статтею 204 ЦК України принцип правомірності правочину, є належною підставою у розумінні статті 11 Цивільного кодексу України для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав і обов`язків, спрямованих на виконання обумовлених цією угодою умов, оскільки презумпція правомірності правочину означає те, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що зумовлює набуття, зміну чи припинення, породжує, змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована. Тобто до спростування презумпції правомірності правочину всі права, набуті сторонами за ним, можуть безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Таким чином, враховуючи, що доводи позивача за первісним позовом про нікчемність п. 4 Додаткової угоди №3 від 22.11.2022 до Договору від 22.08.2022 під час розгляду даної справи не знайшли свого підтвердження, з огляду на встановлений статтею 204 ЦК України принцип правомірності правочину, тобто Додаткова угода № 3 від 22.11.2022 до Договору підряду № 53-2022-вс від 22.08.2022 є чинною і не визнана у судовому порядку недійсною, то в Управління капітального будівництва Чернігівської міської ради відсутні прострочені грошові зобов`язання за Договором перед ТОВ «ЧСЕУ № 430», а у суду відсутні підстави для стягнення з УКБ ЧМР 217 096,57 грн заборгованості по оплаті наданих послуг (виконання робіт), 54 274,14 грн інфляційних втрат та 16 808,63 грн - 3% річних. У зв`язку з чим зустрічний позов задоволенню не підлягає

В контексті зробленого висновку судом враховані умови п. 10.3. Договору, який визначає строки проведення розрахунків за виконані роботи по Договору, а також фактично здійснену оплату УКБ ЧМР відповідно до платіжних інструкцій від 30.08.2022 № 281 на суму 642 141,54 грн та від 09.12.2022 № 743 на суму 461 182,92 грн вартості наданих за Договором послуг на рахунок ТОВ «ЧСЕУ № 430» на загальну суму 1 103 324,46 грн.

Щодо позовної давності суд зазначає наступне.

Відповідачем за первісним позовом подано заяву про застосування строку позовної давності до усіх заявлених по цій справі позовних вимог.

Відповідно до ст. 256, ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Позовна давність є законним правом правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Позовна давність виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть виникнути в разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Згідно з частинами 2-5 ст. 267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Разом з тим, суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем. Такі висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.05.2018 у справі №369/6892/15-ц, від 31.10.2018 у справі №367/6105/16-ц, від 07.11.2018 у справі №575/476/16-ц тощо.

Оскільки у цій справі встановлено відсутність правових підстав для задоволення як первісного, так і зустрічного позовів з огляду на їх безпідставність, питання про застосування позовної давності суд в цій справі не вирішує.

Відповідно до статті 129 Конституції України та статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад судочинства є рівність і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 статті 74 ГПК України).

На підставі статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (частина п`ята статті 236 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. І хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 р. Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»).

З огляду на викладене та встановлені фактичні обставини справи, суд надав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмета доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Суд зазначає, що долучені до матеріалів справи документи та доводи учасників процесу були ретельно досліджені судом і наведених вище висновків стосовно відсутності підстав для задоволення як первісного, так і зустрічного позову у даній справі не спростовують.

Розподіл судових витрат.

Згідно з пунктом 5 ч. 1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує питання, зокрема, про розподіл між сторонами судових витрат.

Статтею 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на відмову в задоволені первісного позову у повному обсязі, судовий збір в сумі 2605,16 грн покладається на позивача за первісним позовом.

В контексті зробленого висновку суд врахував наступне.

Позивачем при зверненні до суду сплачено 3256,45 грн судового збору.

Позов Управлінням капітального будівництва Чернігівської міської ради подано через підсистему "Електронний суд".

Законом України від 26.05.2021 №2147а-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" включено частину третю, відповідно до якої при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (підпункт "б" підпункту 1 пункту 17 § 1 розділу 4).

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №916/228/22 особи, які після 04.10.2021 подають до суду документи в електронній формі з використанням підсистеми "Електронний суд", мають правомірні очікування, що розмір судового збору, який підлягає сплаті ними, у такому разі буде розрахований із застосуванням понижуючого коефіцієнта, що прямо передбачено в Законі України "Про судовий збір". При цьому надані Державною судовою адміністрацією України в листі від 29.10.2021 №10-19326/21 та Вищою радою правосуддя в листі від 30.11.2021 №28581/0/9-21 роз`яснення щодо того, що вказана норма (ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір") не набрала чинності у порядку, встановленому Законом, не змінюють установленого порядку та умов набрання чинності нормативно-правовим актом.

Отже, з урахуванням зазначених положень та висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 16.11.2022 у справі №916/228/22, а також з огляду на обставини подання позивачем позову через підсистему "Електронний суд", розмір судового збору, який підлягав сплаті за звернення до суду, становить 2605,16 грн (3256,45 грн х 0,8), який і розподілений судом за результатами розгляду даної справи.

У зв`язку зі сплатою позивачем за первісним позовом при зверненні до суду судового збору у більшому розмірі, ніж встановлено законом, він не позбавлений права звернутися до суду з клопотанням про повернення надлишково сплаченого судового збору в сумі 651,29 грн в порядку, передбаченому ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Зважаючи на відмову у задоволенні зустрічної позовної заяви, судовий збір по зустрічному позову покласти на позивача за зустрічним позовом.

Керуючись статтями 129, 178, 236-239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

По первісному позову.

1. В позові відмовити.

2. Судові витрати покласти на Управління капітального будівництва Чернігівської міської ради.

По зустрічному позову.

1. В позові відмовити.

2. Судові витрати покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «ЧСЕУ № 430».

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду згідно зі статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України подається безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 01.12.2025.

Суддя Т.О.Кузьменко